Справа № 127/7154/15-ц
Провадження № 2/127/3030/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.08.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: судді Бойка В.М.,

за участю секретаря Музики А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення.

Позов мотивовано тим, що згідно з договором купівлі-продажу частки квартири від 12 червня 2014 року, ОСОБА_1, купила у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 11/20 часток квартири за № 71, що розташована у будинку № 162 «а» по вулиці Київській у м. Вінниці. За даними правовстановлюючого документа, реквізити якого вказані в п. 1.2 договору та технічної документації на квартиру, куплені ОСОБА_1 11/20 часток квартири за № 71, що розташована у будинку № 162 «а» по вулиці Київській у м. Вінниці складаються з: кімнати - 71-2, 11/20 часток кухні - 4.2 кв. м., 11/20 часток коридору - 4.7 кв. м., 11/20 часток ванної кімнати - 1.8 кв. м., 11/20 часток шафи - 0.2 кв. м., 11/20 часток лоджії -1.6 кв. м.. Загальна площа - 26.2 кв. м., житлова площа - 13.8 кв. м. Відповідно до п. 3.1. договору - право власності на частку квартири у покупця - ОСОБА_1 виникає з моменту нотаріального посвідчення договору, тобто з 12.06.2014 року, - та державної реєстрації прав, відповідно до Закону, що відбулось теж 12.06.2014 року, відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 12.06.2014 року ОСОБА_1 зареєструвалась у Державній міграційній службі м. Вінниці за вказаною адресою, про що зазначеною службою на сторінці «12» зроблено запис. Отже, ОСОБА_1 є власником 11/20 часток квартири за № 71, що розташована у будинку № 162 «а» по вулиці Київській у м. Вінниці.

Квартиронаймачем іншої кімнати та частини квартири за № 71, що розташована у будинку № 162 «а» по вулиці Київській у м. Вінниці є громадянин ОСОБА_2. Разом з квартиронаймачем зареєстровані його дружина ОСОБА_3, син - ОСОБА_7, донька - ОСОБА_4, онук - ОСОБА_8.

Позивач вказує, що відповідачі не допускають її до належної їй частини квартири, з відповідачами склались неприязні стосунки, останні нанесли тілесні ушкодження позивачу, за даним фактом порушено кримінальне провадження за ст. 125 КК України.

Вищевказане і стало підставою для звернення позивача до суду.

В заяві від 24.04.2015 позивач збільшив позовні вимоги та просив суд вселити ОСОБА_1 в квартиру № 71 що розташована у будинку 162 «а» по вулиці Київській у м. Вінниці. Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_10 не чинити перешкод в користуванні ОСОБА_1 своєю власністю, а саме належною їй на праві власності 11/20 часток квартири за № 71, що розташована у будинку № 162 «а» по вулиці Київській у м. Вінниці та складаються з: кімнати - житлова площа - 13.8 кв. м., 11/20 часток кухні 4.2 кв. м., 11/20 часток коридору - 4.7 кв. м., 11/20 часток ванної кімнати - 1.8 кв. м., 11/20 часток коридору- 4,7 кв .м.,11/20 часток ванної кімнати-1.8, кв. м., 11/20 часток шафи - 0.2 кв. м., 11 /20 часток лоджії - 1.6 кв. м. Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_2 Олександрівни, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2 307 грн. 99 коп. Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Судові витрати покласти на відповідачів.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечував.

В судове засідання відповідачі не з'явилися з невідомих суду причин, хоча повідомлялися належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

12 червня 2014 року, за договором купівлі-продажу ОСОБА_1, купила у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 11/20 часток квартири за № 71, що розташована у будинку № 162 «а» по вулиці Київській у м. Вінниці. Згідно п. 1.2 договору та технічної документації на квартиру, куплені ОСОБА_1 11/20 часток квартири за № 71, що розташована у будинку № 162 «а» по вулиці Київській у м. Вінниці складаються з: кімнати - 71-2, 11/20 часток кухні - 4.2 кв. м., 11/20 часток коридору - 4.7 кв. м., 11/20 часток ванної кімнати - 1.8 кв. м., 11/20 часток шафи - 0.2 кв. м., 11/20 часток лоджії -1.6 кв. м.. Загальна площа - 26.2 кв. м., житлова площа - 13.8 кв. м. Судом встановлено, що позивачем здійснено реєстрацію речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.06.2014р. №22883762. (а.с.4-6) Позивач зареєстрована за даною адресою, що підтверджено даними з її паспорту.( а. с. 8)

Суд бере до уваги, що на квартиру АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок на ім'я позивача та на відповідача ОСОБА_2 ( а. с. 9)

Згідно листа КП «Вінницького міського бюро технічної інвентаризації» від 03.06.2014 року № 2477, - відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи № 21473 на квартиру АДРЕСА_2, - співвласниками позивача зазначеної квартири є територіальна громада м. Вінниці в особі Вінницької міської ради. ( а.с.7)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2015р. в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання незаконним та скасування п. 1.14.2. рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.06.2006 року № 1318, визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.06.2006 року № 1254 в частині приватизації ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках 11/20 часток квартири АДРЕСА_3 та визнання недійсним свідоцтва про право власності, виданого 08.06.2006 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовлено. Дане рішення переглядалось в суді апеляційної інстанції за наслідками розгляду ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 22.04.2015р. залишено без змін. ( а.с. 57-63 )

ст. 391 Цивільного Кодексу України, встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

ст.317 ЦК України встановлено, що власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

ч.1 ст. 358 ЦК України встановлено, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Згідно ч.2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, а відповідно до ч.3 cт. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння, користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень .

статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання прав.

Ч.4. ст. 311. ЦК України встановлено, що фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

ч.1 ст. 1167 ЦК України, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Стосовно вимоги щодо вселення ОСОБА_1 в квартиру № 71 що розташована у 162 «а» по вулиці Київській у м. Вінниці. Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_10 не чинити перешкод в користуванні ОСОБА_1 своєю власністю, а саме належною їй на праві власності 11/20 часток квартири за № 71, що розташована у будинку № 162 «а» по вулиці Київській у м. Вінниці та складаються з: кімнати - житлова площа - 13.8 кв. м., 11/20 часток кухні 4.2 кв. м., 11/20 часток коридору - 4.7 кв. м., 11/20 часток ванної кімнати - 1.8 кв. м., 11/20 часток коридору- 4,7 кв .м.,11/20 часток ванної кімнати-1.8, кв. м., 11/20 часток шафи - 0.2 кв. м., 11 /20 часток лоджії - 1.6 кв. м. суд вважає, що дана вимога обґрунтована, повністю підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Разом з тим вимоги позивача щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_2 Олександрівни, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 2 307 грн. 99 коп. задоволенню на підлягає, оскільки позивачем не надано жодного доказу про спричинення їй відповідачами матеріальної шкоди, крім того суд критично оцінює надані позивачем квитанції про оплату комунальних послуг, які не можуть свідчити про понесення позивачем матеріальної шкоди, так як позивач є власником 11/20 часток вказаної вище квартири, а тому надані зазначені квитанції свідчать лише про належне виконання позивачем обовязку по сплаті комунальних послуг.

Щодо вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., суд враховує а.1 п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., якою визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до а. 2, п.5 вищевказаної обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач зазначає, що йому спричинено моральну шкоду проте суд, дослідивши матеріали справи оцінивши докази в їх сукупності вважає, що вимога позивача про відшкодування йому моральної шкоди є безпідставною та необґрунтованою, оскільки позивачем не надано суду жодного доказу про факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру щодо завдання йому з боку відповідачів у розмірі 10 000 грн., а тому суд вважає за необхідне в задоволенні цієї вимоги відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 грн. який підлягає пропорційному стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 27, 29, 311, 317, 319, 1167, Цивільного кодексу України, п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., ст.ст. 6, 15, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру № 71 що розташована у 162 «а» по вулиці Київській у м. Вінниці.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити перешкод в користуванні ОСОБА_1 своєю власністю, а саме належною їй на праві власності 11/20 часток квартири за № 71, що розташована у будинку № 162 «а» по вулиці Київській у м. Вінниці та складаються з: кімнати - житлова площа - 13.8 кв. м., 11/20 часток кухні 4.2 кв. м., 11/20 часток коридору - 4.7 кв. м., 11/20 часток ванної кімнати - 1.8 кв. м., 11/20 часток коридору- 4,7 кв .м.,11/20 часток ванної кімнати-1.8, кв. м., 11/20 часток шафи - 0.2 кв. м., 11 /20 часток лоджії - 1.6 кв. м.

Стягнтути пропорційно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: