233 № 233/4137/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Янюка Ю. Б. при секретарі Франчук А.О.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок №58 по вул.Вінницькій в м.Костянтинівка Донецької області. Будучи власником вказаного будинку, вона обмежена у своєму праві, тому що в домі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, з яким вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з жовтня 2007 року. Відповідач ОСОБА_2 у серпні 2012 року поїхав на заробітки в Росію, з того часу у домі не проживає, його особистих речей у будинку немає і по теперішній час він не знявся з реєстрації. Він права власності на вказане житло чи права користування ним не має, і у зв'язку з наведеними обставинами вона змушена нести додаткові витрати по утриманню будинку. В добровільному порядку відповідач знятись з реєстрації не бажає, у зв'язку з чим вона просить визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 на повторний виклик в судове засідання не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. В зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок №58 по вул.Вінницькій в м.Костянтинівка Донецької області (а.с.9-11), в якому зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с.7-8), з яким позивачка проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Суд вважає встановленим, що відповідач ОСОБА_2 в цьому домі не мешкає без поважних причин з серпня 2012 року, про що свідчать покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, та не бере участі у сплаті платежів по утриманню будинку, де він зареєстрований, що порушує право власності позивача на вказаний будинок. У свою чергу, відповідач ОСОБА_2 права власності на вказаний будинок чи права користування ним не має.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 відсутній у вказаному житлі без поважних причин понад один рік, перешкод у користуванні житлом для нього не мається, і він не скористувався своїм правом у встановлених законом межах повернутись до спірного житлового приміщення, порушене право власності позивача підлягає захисту, і необхідно усунути перешкоди в здійсненні цього права, визнавши відповідача ОСОБА_2 такою особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст.212-215,224,226 ЦПК України, ст.ст.383,386,391,405 ЦК України, ст.ст.150,156 ЖК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням у житловому будинку №58 по вул.Вінницькій в м.Костянтинівка Донецької області.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути ним подано протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя