ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/9582/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2015 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа - Сьома Київська державна нотаріальна контора,

Встановив:

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача в порядку цивільного судочинства,

Оскільки вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: дата підписання позову містить виправлення без зазначення особи, яка вчинила таке виправлення, що унеможливлює як ідентифікацію вказаної дати, так і відповідної особи; не вказаний автентичний індекс позивача; відсутнє конкретне обгрунтування тієї обставини, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, в тому числі, щодо пропущення у зв»язку з тим, що позивач працює, при цьому, в обгрунтуванні не вказано, місце роботи позивача, графіку такої роботи, або інших відповідних обставин, які пов»язані з виконанням позивачем трудових обов»язків, при цьому, відсутнє і посилання на відповідні докази, як і на докази щодо освіти позивача, в контексті її тверджень щодо її юридичної необізнаності; відсутнє обгрунтування щодо наявності чи відсутності кредиторів спадкодавця, та інших спадкоємців (в тому числі за законом) в контексті відповідних положень ЦК України.

Згідно ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено: залишити без руху позовну заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 5 днів з моменту отримання цієї ухвали. Копію вказаної ухвали позивач отримала 18.12.2015 року (що підтверджується наявною розпискою).

При цьому, недоліки позову були усунуті лише частково.

23 грудня 2015 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло звернення ОСОБА_2 від 23 грудня 2015 року (На ухвалу про залишення позову без руху), в якому зокрема, було зазначено, що виправлення дати підписання позову зроблено позивачем, проте не вказано, яка саме дата є автентичною (яку неможливо ідентифікувати внаслідок виправлення), крім того, у вказаному окремому зверненні міститься додаткове обгрунтування та посилання на докази, проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до цього звернення не було долучено його копій для відповідача та третьої особи.

Крім того, до вказаного звернення ОСОБА_2 від 23 грудня 2015 року (На ухвалу про залишення позову без руху) позивачем долучено додаток у вигляді окремого клопотання з додатковим обгрунтуванням, проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, позивачем не було долучено і його копій для відповідача та третьої особи.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, позивачем не враховано, що не надання вказаних копій здійснено без врахування і принципу змагальності сторін (ст.10 ЦПК України), якому кореспондує необхідність здійснення пропозиції відповідачу подати в зазначений строк (в ухвалі про відкриття провадження) письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються, що передбачено п.5) частиною 5 ст.122 ЦПК України.

Судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов ОСОБА_2 до Київської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа - Сьома Київська державна нотаріальна контора.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: