Провадження № 4-с/344/8/15
У Х В А Л А

25 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Польської М.В.

при секретарі с/з/ ОСОБА_1,

за участю представника скаржника ОСОБА_2, представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши справу за скаргою ОСОБА_4, субєкт оскарження - головного державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, на дії державного виконавця під час виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_2 звернувся в суд з скаргою на неправомірні дії головного державного виконавця ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_3 при визначенні заборгованості та складанні довідки розрахунку боргу станом на 20.10.2014р. за період з 2011 року по зазначену дату в сумі 19 467грн. із розрахунку 900 грн. за місяць, зобовязанняпровести перерахунок сплати аліментів, стягнення 1000грн. витрат на правову допомогу.

Представник скаржника скаргу обґрунтував тим, що на виконанні у ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції знаходився виконавчий лист №2-3060/2009, виданий 28.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6. 03.12.2012 року рішенням Івано-Франківського міського суду було збільшено розмір аліментів до 900грн., яке було змінено рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області до 700грн. з дня набрання рішення законної сили. На змінене рішення суду субєкт оскарження не звертає уваги та провів не вірно розрахунок боргу.

Ухвалою суду від 13.11.2014 року до участі у справі залучено заінтересовану особу ОСОБА_5 (стягувач аліментів).

Представник скаржника вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник суб'єкта оскарження скаргу не визнав, а в подальшому поклався на розсуд суду з врахуванням долучених до матеріалів скарги ухвали суду про розяснення рішення суду.

ОСОБА_5З вимоги не визнала, в подальшому в судове засідання не зявилася.

Заслухавши пояснення представника скаржника, представника суб'єкта оскарження, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу дій державного виконавця при примусовому виконанні судового рішення за виконавчим листом №2-3060/2009, виданого 28.02.2013 року та прийнятим рішенням суду про збільшення розміру аліментів.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції знаходився виконавчий лист №2-3060/2009 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти в сумі 250 грн. щомісячно на утримання дитини ОСОБА_6.

03.12.2012 року заочним рішенням Івано-Франківського міського суду було збільшено розмір аліментів до 900грн., стягнення вирішено розпочати з 20.01.2011 року та зупинено стягнення за виконавчим листом №2-3060/2009 (а.с.6-7).

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.09.2014р. заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 03.12.2012 року змінено, зменшено розмір аліментів до 700грн. щомісячно з дня набрання рішення законної сили (а.с.8-10).

Відповідно до довідки-розрахунку від 20.10.2014 р. виданої головним державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_3 та начальником ОСОБА_7, заборгованість ОСОБА_4 згідно виконавчого листа за 2011 рік та 2012 рік становить 7505 грн. та 3190 грн. відповідно, а станом на 20.10.2014 року за період з січня 2013 року 8772грн. (а.с.11). І з даної заборгованості вбачається нарахування з січня 2013 року розміру щомісячних аліментних платежів 900 грн.

Скаржник стверджує, що на змінене рішення суду першої інстанції, рішенням Апеляційного суду від 10.09.2014 року, субєкт оскарження не звертає уваги та провів не вірно розрахунок боргу. Такі доводи є в даній вимозі обґрунтованими, з врахуванням такого.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України Про виконавче провадження (далі Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

Субєкт оскарження на виконання рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.09.2014р., яким заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 03.12.2012 року змінено, зменшено розмір аліментів до 700грн. щомісячно з дня набрання рішення законної сили, повинен був провести нарахування заборгованості до 10.09.2014р. з врахуванням суми 250 грн., а з 10.09.2014р. 700 грн.

Це також підтверджується і розясненим рішенням суду та змісту виконавчого листа, за ухвалою Івано-Франківського міського суду від 09.12.2014 року, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.02.2015 року (а.с.37-36). Отже, дії головного державного виконавця ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_3 при визначенні заборгованості та складанні довідки розрахунку боргу станом на 20.10.2014р. за період з 2011 року по зазначену дату в сумі 19 467грн. із розрахунку 900 грн. за місяць, є неправомірними, а вимога провести такий перерахунок, який не здійснений на час винесення даної ухвали, є також обґрунтованою.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», частиною третьою статті 6, частиною першою статті 12, статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну виконавчу службу» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом. Незважаючи на те, що в цій статті не зазначено можливість оскарження рішення державного виконавця, іншими статтями цього Закону та інших законодавчими актами передбачено можливість оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця. Так, згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до частини першої статті 12 цього Закону сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статей 383, 384 ЦПК та статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або начальника відділу державної виконавчої служби, державних виконавців і посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відділів державної виконавчої служби (далі ВДВС) Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласного, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, що стосуються виконання судових рішень, подаються до суду, який видав виконавчий документ.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу ДВС задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Однак вимога представника скаржника щодо стягнення з ВДВС 1000грн. витрат на правову допомогу, до задоволення не підлягає, оскільки як вбачається з довіреності від 12.07.2014 року (а.с.3) інтереси ОСОБА_4 уповноважений здійснювати представник ОСОБА_2, однак розрахункова квитанція подана саме адвокатом ОСОБА_2, а не представником, хоча до матеріалів скарги договір про надання правової допомоги адвокатом не надано, а також і не надано Акт виконаних робіт на суму 1000грн.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі наведеного, відповідно до Закону України „Про виконавче провадження, ст. ст. 60, 209-210, 383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_4, , субєкт оскарження - головного державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, на дії державного виконавця під час виконання судового рішення задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_3, щодо складення довідки-розрахунку заборгованості станом на 20.10.2014 року за період з 2011 року в розмірі 19467 грн. із розрахунку 900 грн. на місяць.

Зобовязати головного державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_3 провести перерахунок сплати аліментів у відповідності до рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.09.2014 року.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Польська М.В.