Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року с.м.т. Новотроїцьке

Новотроїцький районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

при секретарі - Голумбієвській С.Ф.

представника позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Сиваш"

про внесення змін до договору оренди землі

ВСТАНОВИВ

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що в 2008 році між приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Сиваш" (далі ПСП АФ «Сиваш») та її батьком ОСОБА_4, було укладено договір оренди землі, відповідно до якого останній передав належну йому земельну ділянку відповідачу в оренду. Вказаний договір було зареєстровано 18 листопада 208 року. Сторони узгодили, що орендна плата складає 1,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Після смерті батька в 2011 році, вона успадкувала належне йому майно, в тому числі і земельну ділянку, яка перебуває в користуванні у відповідача. Вважає, що при укладені договору оренди, не враховано указ Президента України «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 19 серпня 2008 року, відповідно до якого орендна плата складає 3% грошової оцінки. Вона зверталася до відповідача стосовно внесення змін до договору оренди в частині орендної плати, але відповіді не отримала. Посилаючись на ст.ст. 203, 651 ЦК України просила внести зміни до вказаного договору оренди, змінивши розмір орендної плати з 1,5% в частині встановлення орендної плати в розмірі 1,5% на 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

В судове засідання позивачка не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю ОСОБА_1 уточнив предмет позову, просив внести зміни до вищевказаного договору оренди земельної ділянки, виклавши пункт 9 договору в наступній редакції: «орендна плата становить 3 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка надається в оренду». Просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала, дала пояснення, що дійсно позивачка зверталася до ПСП АФ «Сиваш» з приводу внесення змін до договору оренди, а саме збільшення розміру орендної плати, разом з цим, на даний час відповідач не погоджується на внесення таких змін. Вважає, що указ Президента, на який посилається позивачка, має рекомендаційний характер, у звязку з чим, просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зокрема договір оренди землі, свідоцтво на спадщину серії НАМ 1666666, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 33578593 від 13 лютого 2015 року, лист позивачки на адресу відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Судом встановлено і вказані обставини сторонами не оспорюються, що 18 листопада 2008 році між ПСП АФ «Сиваш» та ОСОБА_4, укладено договір оренди землі, відповідно до якого останній передав відповідачу в оренду земельну ділянку площею 6,8982 га., належну йому на підставі державного акту серії ЯБ №084806. Вказаний договір було зареєстровано 18 листопада 208 року у Новотроїцькому реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» за №4АА72700051. 4 листопада 201 року ОСОБА_4 помер, спадщину прийняла ОСОБА_3, ставши власником вище зазначеної земельної ділянки.

Зі змісту ст. 21 Закону України "Про оренду землі" (далі Закон) вбачається, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Згідно п.9 договору оренди від 18 листопада 2008 року, орендна плата становить 1,5% від вартості земельної ділянки.

Частиною 2 ст. 23 Закону передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Пунктами 13, 36 договору оренди від 18 листопада 2008 року передбачено, що розмір орендної плати переглядається щорічно, в тому числі і у випадках передбачених законом. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо змін умов договору, спір розвязується у судовому порядку. Аналогічні положення містяться в ст.30 Закону.

В червні місяці 2015 року позивачка зверталася до відповідача щодо внесення змін до договору, зокрема просила збільшити розміру орендної плати з 1,5% на 3%, про те, згоди між сторонами не досягнуто.

Відповідно до указу Президента України №725 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 19 серпня 2008 року, внесено зміни до указу Президента України №92 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 2 лютого 2002 року, визначено, що орендна плата складає не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки.

Крім того, п.285 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що до суду має право звернутися особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що договір оренди від 18 листопада 2008 року укладено після набрання чинності вказаним указом Президента, а також положення Податкового кодексу України, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовивши позивачці у внесенні змін до договору оренди в пункті визначення орендної плати, який в свою чергу суперечить актам цивільного законодавства, порушив її права та інтереси, у звязку з чим, вони підлягають захисту судом.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що позов задоволено, з відповідача на користь позивачки мають бути стягнуті судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст. 7, 10, 15, 60, 61, 88, 209, 213-218, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст. 3, 203 ЦК України, ст.ст.13, 15, 31 Закону "Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року, п.285 Податкового кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити

Внести зміни до договору оренди земельної ділянки, укладеного в частині між приватним сільськогосподарським підприємством агрофірма "Сиваш" та ОСОБА_4, зареєстрованого 18 листопада 2008 року у Новотроїцькому реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» за №4АА72700051, виклавши пункт 9 договору в наступній редакції: «орендна плата становить 3 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка надається в оренду».

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства агрофірма "Сиваш" на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Новотроїцький районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко