Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10 грудня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Подрєзова Г. О. ,

при секретарі Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за прострочення виконання договору позики;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 надав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за прострочення виконання зобов»язання за договором позики, мотивуючи тим, що 09.01.2012 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів на суму 81000грн., які відповідач отримав та зобов»язувався повернути не пізніше 10.07.2012року. В установлений строк відповідач борг не повернув, від виконання свого обовязку відмовляється, від зустрічей з позивачем ухиляється, а тому позивач звернувся до суду та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2015року на користь позивача з відповідача було стягнуто суму боргу за договором позики 81000грн. та судові витрати. Вказане рішення відповідачем не виконане, а так як не виконання грошового зобов»язання порушує права позивача, передбачені ст.. ст.. 1050, 1048 ЦК України, виникла необхідність для стягнення процентів, 3-х відсотків річних та втрат від інфляції за час не виконання рішення суду. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд позов задовольнити та стягнути всього - 102964,60грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, листом з повідомленням про вручення.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а по справі може бути постановлено заочне рішення.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що між сторонами дійсно 09.01.2012року було укладено договір позики грошей на суму 81000 грн. строком до 10.07.2012р.

Даний факт підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_2 та встановлений рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2015року по цивільній справі № 357/290/15-ц,2/357/974/15, згідно з яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу за договором позики від 09.01.2012р. було стягнуто 81000грн.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 цього Кодексу зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Також, згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Позивач послався на те, що за період з 11.07.2012року по 30.09.2015року в рахунок відшкодування 3-х відсотків річних від простроченої суми, до стягнення підлягає сума 7835,92грн. та інфляційні втрати 62259,33грн.

При цьому надав розрахунок, згідно з яким : кількість днів прострочення 1177, сума боргу -81000грн., процентна ставка -3% всього до стягнення нараховано: 81000 х 3 /100/365 х 1177 = 7835,92грн.

Розрахунок інфляційних втрат : 81000 х 176,863% /100 81000 = 62259,33грн.

Суд також погоджується з наданим позивачем розрахунком процентів згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України, з врахуванням ставки НБ України за період з 11.07.2012р. по вересень 2015р., яка нарахована в розмірі - 32869,35грн.

Тобто, всього до стягнення підлягає сума : 7835,92 + 62259,33 + 32869,35 = 102964,60грн.

Також відповідно до вимоги ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з наведеного до стягнення на користь позивача підлягають судові витрати 3648,54грн., а всього 1030грн., а тому до стягнення підлягає загальна сума : 102964,60 + 1030=103994,60грн.

Керуючись ст.ст.15,60,88,212-215, 218, 223,224 ЦПК України, ст.ст. 526, 509, 625, 1046,1047, 1048,1049,1050 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 103994,60грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_3