Справа №705/2427/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Кімстачова О.С.

з участю: секретаря судового засідання Крочака Н.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2015 ОСОБА_1 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 24.09.2008 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Христинівського районного управління юстиції Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис за № 80. Позивач посилається на те, що 24.09.2008 сторони зареєстрували шлюб. Прізвища після реєстрації шлюбу дружина не змінювала. 16.11.2010 у сторін народилася дочка ОСОБА_3, яка проживає з позивачем. Спільне подружнє проживання у сторін не склалось, а тому з кінця 2011 року вони разом однією сім'єю не проживають, але перебувають у зареєстрованому шлюбі. Причиною розпаду сім'ї є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого має неврівноважений характер, ображає її та принижує, обзиває нецензурними словами, застосовує до неї фізичну силу та чинить насильство в сім'ї і все це в присутності малолітньої дочки. Вважає, що така поведінка відповідача є недопустимою і проживати надалі разом та травмувати психіку доньки не бажає, в зв'язку з чим вимушена звернутись з цим позовом до суду та просити розірвати шлюб, оскільки збереження його є недоцільним.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення з відповідачем є неможливим, оскільки відповідач у першій половині квітня місяця 2015 року, будучи п'яним, вдарив її ногою, рукою в живіт, по голові, злякав своєю поведінкою дитину. Пояснила, що з 2011 року вона з відповідачем разом не проживають, хоча час від часу і зустрічалися, однак зараз вони вже чужі один одному люди.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявив, що не згоден на розірвання шлюбу допоки позивач не верне йому його майно, яке залишилося в квартирі вітчима позивача. Заперечив проти вказаних в позовній заяві обставин про те, що він зловживає спиртними напоями, внаслідок чого має неврівноважений характер, ображає та принижує позивача, обзиває її нецензурними словами, застосовує до неї фізичну силу та чинить насильство в сім'ї в присутності малолітньої дочки, оскільки це не відповідає дійсності і доказів цього позивач не надала. На спростування таких тверджень позивача надав довідки-характеристики з місця проживання і характеристики з місця роботи, в яких він характеризується позитивно і як особа, що не вживає (зловживає) спиртними напоями. Додав, що він працює електромонтером і по роботі замінює лічильники, що під напругою, кожен день він керує автомобілем, тому він не може вживати і, тим більше, зловживати спиртними напоями. Пояснив, що спільне проживання з ОСОБА_1 не склалося через мати позивача (тещу) ОСОБА_4, яка протягом трьох років проживання в одній квартирі втручалася в їхнє життя, погано ставилася до нього і відповідним чином налаштовувала свою дочку проти нього. Пояснив, що дійсно, з 09.12.2011 він пішов з квартирі тещі в м. Умані по вул. Комарова, через сварку з останньою, та запропонував дружині переїхати в інше місце жити, до Христинівського району, однак вона не погодилась. У 2012 і 2013 роках вони робили спроби помиритися і жити разом, у тому числі в квартирі вітчима ОСОБА_1 з її матір'ю в м. Умані. Але через тещу знову виникали проблеми, і після того він з дружиною жили окремо в 2014-2015 роках. Вважає, що жити з позивачем він вже не зможе, однак на розірвання шлюбу не дає згоду до повернення позивачем його майна.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії 1-СР № 040514, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Христинівського районного управління юстиції Черкаської області, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 24.09.2008 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 80. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини не змінювалось.

У шлюбі в сторін 16.11.2010 народилась дочка ОСОБА_5 (свідоцтво про народження серії 1-СР № 120948, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського МРУЮ у Черкаській області). Дитина проживає спільно з позивачем, що визнали обидві сторони.

Сторони в судовому засіданні визнали, що з 09.12.2011 вони вперше перестали проживати разом, оскільки відповідач ОСОБА_2 залишив квартиру по вул. Комарова в м. Умані, належну вітчиму позивача, де їх сім'я проживала впродовж трьох років, та почав проживати окремо. У 2012 році сторони деякий час знову проживали разом однією сім'єю в м. Умані, разом з матір'ю позивача ОСОБА_4 Однак в подальшому на протязі вже понад двох років проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть.

Позивач вважає, що відновлення подружніх відносин є неможливим та заперечує проти надання сторонам строку для примирення, відповідач також не вважає можливим спільне проживання з позивачем, однак заперечує проти розірвання шлюбу.

Обставини, на які посилалась позивач в позовній заяві, в частині того, що відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого має неврівноважений характер, ображає її та принижує, обзиває нецензурними словами, застосовує до неї фізичну силу та чинить насильство в сім'ї і все це в робить присутності малолітньої дочки, не були доказані позивачем під час судового розгляду. Вказані твердження позивача суперечать відомостям, наведеним у довідках-характеристиках ОСОБА_2 від 14.05.2015 і 30.06.2015 з місця проживання, виданих виконкомом Івангородської сільради Христинівського району, та характеристиках ОСОБА_2 від 13.05.2015 і 30.06.2015 з місця роботи, виданих Христинівським районом електричних мереж ПАТ «Черкасиобленерго».

Згідно з висновком Христинівської райдержадміністрації Черкаської області від 14.04.2014 за № 198/01-01-25 «Про визначення днів та годин побачення» відповідач ОСОБА_2 звернувся до органу опіки і піклування, оскільки станом на квітень місяць 2014 року він та дружина ОСОБА_1 з дочкою проживали окремо, і йому були визначені день та години побачення з дочкою.

Суд вирішує цей спір на підставі таких норм законів.

Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Конституцією України у ч. 1 статті 51 закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. З наведеної норми вбачається, що шлюб не може ґрунтуватися та існувати на примусі однієї із сторін, за відсутності наміру і волі одного з подружжя проживати в шлюбі з другим з подружжя.

Виходячи з норм статей 55, 56 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері, а дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька, при цьому дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

На підставі наведеного вище, враховуючи, що сторони тривалий час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, не підтримують один одного і не піклуються про побудову сімейних відносин, кожен з них живе власними інтересами, суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечить інтересам кожної зі сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати 243,60 грн.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 СК України, ст. 3, 10, 11, 15, 208, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований 24.09.2008 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Христинівського районного управління юстиції Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис за № 80.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами по справі протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. С. Кімстачов