Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

704/1493/15-ц

30.12.2015 року м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді Воронкової І.Г.

при секретарі судового засідання Джуській Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соколівочківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши в позові, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2. Ще за свого життя ОСОБА_2 залишила заповіт, згідно якого усе своє майно вона заповіла позивачу ОСОБА_1 Після її смерті відкрилась спадщина, яку він прийняв як спадкоємець за заповітом. Під час оформлення спадкових прав у державній нотаріальній конторі позивачу повідомили, що видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок неможливо, оскільки відсутні документи на право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1. Даний будинок був побудований у 60-ті роки минулого століття, і свідоцтво про право власності на нього в той час не було видано. За таких обставин він змушений звертатись до суду з даним позовом.

Просить постановити рішення, яким визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно - домоволодіння по АДРЕСА_1, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив розглянути справу без його участі та позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідача - сільський голова Соколівочківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує.

Сторони скористались своїм правом, передбаченим ст. 158 ЦПК України щодо розгляду справи у їх відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів у справі.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України не здійснюється.

Суд, розглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання права власності.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Київ, що підтверджується паспортом (а.с. 4-5).

Як вбачається з довідки Соколівочківської сільської ради Тальнівського району № 668 від 05.11.2015 року згідно записів погосподарської книги № 3, номер об'єкта погосподарського обліку 0110-2, за ОСОБА_2 рахується житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.7), на який право власності не зареєстровано (а.с.13).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до положень ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 (а.с. 11), яка за життя заповіла ОСОБА_1, позивачу по справі, належний їй на праві особистої приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Віті Проценка, 16, в с. Соколівочка Тальнівського району Черкаської област (а.с. 14-18), але за відсутності у неї свідоцтва про право власності на будинок покійної не може оформити свої спадкові права (а.с. 8).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на житловий будинок.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, і є всі підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 57, 60, 174, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 1216-1223, 1261 ЦК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Соколівочківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно - домоволодіння по АДРЕСА_1, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Соколівочка Тальнівського району Черкаської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Тальнівський районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І. Г. Воронкова