Справа № 362/5766/15-ц
Провадження № 2/362/2317/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

при секретарі - Яренко Н.М.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1,

відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідачів - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного 24.07.2008 р. між позивачем та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №77.1/АК-01377.08.2, відповідно до якого позивач відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 16006 доларів США терміном до 24.07.2015 р. включно, зі сплатою 7.7% річних згідно п.1.3 договору. У забезпечення виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір застави транспортного засобу автомобіля Renault, модель Clio 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. Також між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до якого остання зобовязалась солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання ОСОБА_2 своїх обовязків. Однак відповідач ОСОБА_2 порушував умови кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів, у звязку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд стягнути солідарно відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 6490 доларів США 80 центів та 2758917, 64 грн.

У судовому засіданні представник позивача просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачі та їх представник в судовому засіданні позов визнали частково, просили суд застосувати строк позовної давності до вимоги про стягнення пені за межами вставленого законом строку, не стягувати інфляційні витрати, оскільки позивачем вони не були понесені.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Судом встановлено, що 24.07.2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», назва якого змінена на ПАТ «РОДОВІД БАНК», та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №77.1/АК-01377.08.2 (а.с.5-8).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк відкрив відповідачці відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 16006,00 доларів США терміном по 24.07.2015 р. включно, зі сплатою 7,70% річних згідно п.1.5 договору.

П.3.1., п.4.1. зазначеного кредитного договору обов'язок позичальника щомісяця в строк (термін) до 10 числа кожного місяця сплачувати кредит, проценти та плату за його користування шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок, вказаний в п.1.3., п.1.6., п.1.6.1. цього договору.

У забезпечення виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір застави транспортного засобу автомобіля Renault, модель Clio 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.15-17).

Відповідно до укладеного 24.07.2008 р. між позивачем та ОСОБА_3 договору поруки №77.1/АК-01377.08.2-3/П, остання зобовязалась солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасно та повне виконання зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором №77.1/АК-01377.08.2 від 24.07.2008 р., а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, що укладені між Банком та Позичальником (а.с.8).

Позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачкою щодо надання кредиту, вказані обставини стверджуються позивачем та не заперечуються відповідачами.

Як вбачається з матеріалів справи, а також розрахунку заборгованості в результаті недотримання відповідачем ОСОБА_5 в повному обсязі умов кредитного договору, щодо сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом), станом на 08.12.2015 р. сума заборгованості по кредитному договору, яку позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку становить:

- сума заборгованості по кредиту та процентам 6236,42 доларів США (з урахуванням курсу НБУ станом на 08.12.2015 р. 23.45 грн. за 1 долар США),

- сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту 25768,15 грн.,

- загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості та інфляційних втрат від суми простроченої кредитної заборгованості та інфляційних втрат від суми простроченої плати за обслуговування кредиту 3037,533.72 грн.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В судовому засіданні знайшла своє підтвердження обставина, що відповідачем ОСОБА_2 порушено передбачений договором порядок погашення заборгованості, тому вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення в солідарному порядку з відповідачів суми заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 62236,42 доларів США та суми заборгованості за платою за обслуговування кредиту в розмірі 25768,15 грн.

Слід зазначити, що суд стягує заборгованість по кредиту та процентам саме в іноземній валюті доларах США, оскільки зазначений кредит правомірно наданий позивачу в іноземній валюті та позивач просить стягнути кошти в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК.

Разом з тим, вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та відсоткам в розмірі 3008671,22 доларів США підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 1 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Отже, враховуючи заяву відповідачів про застосування строку позовної давності, позивач має право на стягнення пені виключно за останній рік перед зверненням з позовом до суду, тобто з серпня 2014 р. по 06.08.2015 р. включно.

Так, розраховуючи розмір пені за вказаний період, суд бере за основу наданий позивачем розрахунок заборгованості, у відповідності до якого пеня за вказаний період від суми простроченої основної заборгованості за кредитом, складає 44821,36 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 1051060,89 грн., а пені від суми прострочених процентів за кредитом - 198,16 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 4646,85 грн., тобто всього пеня складає 1055707,74 грн.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 258 ЦПК України, відсутність обгрунтованої заяви позивача про поновлення строку щодо стягнення пені, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Окрім того, за положеннями ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи, що розмір пені за прострочення термінів сплати кредиту, процентів і плати за його користування значно перевищує розмір збитків, спричинених кредитодавцеві внаслідок невиконання відповідачами умов кредитного договору, що є підставою для зменшення розміру нарахованої пені.

Положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача. Таку заяву відповідачі заявили у судовому засіданні 09.12.2015 р.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню за кредитним договором №77.1/АК-01377.08.2 від 24.07.2008 р. до 110000,00 грн.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення суми трьох відсотків річних від суми простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 643,48 доларів США, що еквівалентно 15090,14 грн., та по відсоткам 15,34 дол. США - що еквівалентно 359,81 грн., то вони підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту зазначеної норми закону вбачається, що три проценти річних нараховуються на прострочену суму основного грошового зобовязання, а саме - на тіло кредиту, тому з відповідачів необхідно стягнути три відсотків річних від суми простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 643,48 доларів США, що еквівалентно 15090,14 грн., і залишити без задоволення вимогу про стягнення суми трьох відсотків річних від суми простроченої заборгованості по відсоткам.

Що стосується вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту, то вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 30.03.2012 р. №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", за змістом ст.552, ч.2 ст.625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

За таких обставин, враховуючи, що ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачає сплату боргу (основного боргу тіла кредиту) з встановленням індексу інфляції, і не передбачено стягнення заборгованості за платою за обслуговування кредиту, окрім того, розмір індексу інфляції нараховується на прострочену суму основного грошового зобовязання, вираженого в національній валюті, а саме в доларах США, тому положення ч. 2 ст. 625 ЦК України у даному випадку не може бути застосовано.

За таких обставин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з позичальника суму заборгованості по кредиту та процентам у розмірі 6236,42 доларів США, суми заборгованості за платою за обслуговування кредиту у розмірі 25768,15 грн. пеню від суми простроченої основної заборгованості за кредитом та процентами - 110000 грн., а також три проценти річних від простроченої суми основного грошового зобовязання в розмірі 643,48 доларів США, що еквівалентно 15090,14 грн.

Враховуючи, що суд частково задовольняє позов, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляд сплати судового збору у розмірі коп. пропорційно до розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,267, 526, 530, 625, 651, 653, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 169, 212, 213, 214, 215, 224-233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором № 77.1/АК-01377.08.2 від 24.07.2008 р., яка складається з: заборгованості по тілу і процентам - 6236,42 дол. США, плату за обслуговування кредиту - 25768 грн. 15 коп., 3% річних від суми простроченого кредиту - 15090 грн. 14 коп., а також пеню від суми простроченої основної заборгованості за кредитом - 797936 грн. 20 коп., пеню від суми прострочених процентів за кредитом - 2681 грн. 27 коп., а всього стягнути - 6236 (шість тисяч двісті тридцять шість) дол. 42 (сорок два) центи США та 841475 (вісімсот сорок одну тисячу чотириста сімдесят п"ять) грн. 76 (сімдесят шість) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" 3654,00 грн. судового збору в рівних частинах, а саме по 1827 (одній тисячі вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. з кожного.

В інішій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М.Кравченко