РІШЕННЯ

Іменем України

03.12.2015 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Мартинишин М.О.

при секретарі Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ПАТ «ВБР»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд з позовом про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 19403,93 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 02.08.2011 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №ICKGMCU.3302.006, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого ліміту у розмірі 3000 грн. на рахунок №2625.1.000007554, із сплатою відсотків за користування Кредитом у розмірі 36% річних, крім пільгового періоду, передбаченому цим Договором. Однак відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку за договором.

Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором від 02.08.2011 року станом на 23.04.2015 року становить 19403,93 грн.

Відповідач не вживає жодних заходів, які свідчать про наміри виконувати зобов'язання передбачені Кредитним договором, ухилитися від виконання зобов'язань перед Банком.

Просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, дав пояснення аналогічні викладених у позові. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у ній даних та доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого не заперечив і представник позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали, заперечення на позов, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України).

Судом встановлено, що 02.08.2011 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №ICKGMCU.3302.006, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого ліміту у розмірі 3000 грн. на рахунок №2625.1.000007554, із сплатою відсотків за користування Кредитом у розмірі 36% річних, крім пільгового періоду, передбаченому цим Договором..

В порушення умов Кредитного договору №ICKGMCU.3302.006 від 02.08.2011 року, відповідач свої зобовязання не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості(а.с.13), та така заборгованість становить станом на 23.04.2015 року становить 19403,93 грн..

04.11.2014 року ОСОБА_1 було надіслана вимога за вих..№1173 про дострокове виконання грошових зобовязань, якою було зобовязано останнього у 30-денний термін достроково повернути суму заборгованості, однак така вимога відповідачем залишена поза увагою(а.с.11-12).

Згідно ч.1 ст.634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу приписів ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Станом на 03.12.2015 року відповідач не вніс кошти на погашення заборгованості перед позивачем.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищенаведеного, оскільки відповідачка за Кредитним договором №ICKGMCU.3302.006 від 02.08.2011 року не сплатила у встановлені строки заборгованість, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 19403,93 грн..

Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відтак, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь держави 1218 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 27, 31, 57-60, 88, 169, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 14, 15,16, 526, 530, 533, 538, 554, 599, 610-612, 623-629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВБР» заборгованість за кредитним договором в сумі 19403,93 грн.(девятнадцять тисяч чотириста три гривень, девяносто три копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 1218 грн.(одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мартинишин М.О.