Провадження №: 2-о/752/202/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Пасинок В.С.

за участю секретаря - Мушта І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

у липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з даною заявою.

В останній просила суд встановити факт смерті її доньки - громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заяви зазначила про те, що її доньку було вбито ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, про що відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим були видані відповідні документи. Однак, останні в силу Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Тому, виникла ситуація, що на сьогодні вона та її онук - син померлої доньки, не мають легітимних документів для вступу у спадщину, а також для оформлення опіки.

Заявник в судове засідання не з'явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. В останній також зазначила, що обґрунтування заяви та викладені в ній обставини підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою заявника - ОСОБА_1, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1, виданим Євпаторійським МВ ГУ МВС України в Криму, та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а.с. 11-16).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть НОМЕР_3 форми № 106/о та довідки про причину смерті НОМЕР_3 до форми №106/о ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року внаслідок механічної асфіксії, сдавлення органів шиї руками (а.с. 6-8).

Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно п. 2 розділу 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, згідно ст. 1 вказаного Закону тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Україна зобов'язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв'язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 5 Закону).

Отже, враховуючи положення вищевказаних положень закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1, остання є такою, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому, на думку суду, підлягає задоволенню, оскільки оцінені судом докази дають підстави для встановлення факту смерті громадянки України - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 213-215, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.С. Пасинок