АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №667/4762/15-ц Головуючий в І інстанції Ігнатенко О.Й.
Провадження №22-ц/791/3157/15 Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року грудня місяця 23 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддівОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретар ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 представника фізичної особи підприємця - ОСОБА_6 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до управління комунальної власності Херсонської міської ради, фізичної особи підприємця ОСОБА_6, третя особа міське комунальне підприємство «Гарантія» про визнання договору оренди комунального майна міської територіальної громади недійсним

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що в травні 2015 року їм стало відомо, що 23 січня 2015 року між управлінням комунальної власності Херсонської міської ради та фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 був укладений договір оренди комунального майна міської територіальної громади №1723.

За умовами цього договору ФОП ОСОБА_6 передано в оренду нежитлові приміщення першого поверху будинку №111-а по вул. М.Фортус у м. Херсоні загальною площею 41,6кв.м для розміщення цеху з пошиття одягу.

Позивачі вважають договір оренди недійсним т.я порушуються їх житлові права, цей договір укладено з порушенням ст.228 ЦК України т.я ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_8 користувачем квартири №2 в цьому ж будинку, в якій прописаний і проживає з 2006 року.

Будинок двохквартирний, в ньому спільні системи електропостачання, опалення, водопостачання та водовідведення, квартири обладнані єдиними приладами обліку.

Вважають, що управління комунальної власності Херсонської міської ради передало в оренду нежитлові приміщення квартири №1, яка належить на праві власності ОСОБА_7, та нежитлові приміщення квартири №2, якою користується ОСОБА_9

Своєї згоди на укладення договору оренди вони не давали.

Просили визнати договір оренди комунального майна міської територіальної громади №1723 від 23.01.2015 року, укладений між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради та фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 недійсним.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 жовтня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди комунального майна міської територіальної громади №1723 від 23.01.2015 року, укладений між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради та фізичною особою підприємцем ОСОБА_6.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ФОП ОСОБА_6 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив його скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_10 представник ОСОБА_6, представники управління комунальної власності і МКП «Гарантія» апеляційну скаргу підтримали з підстав викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, ОСОБА_7 і його представник просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що позивач ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_1. Вказане підтверджується договором дарування від 30.05.2008 року 1/6 частини вказаної квартири, а також свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.02.2014 року на 1/3 частину цієї ж квартири.

Також підтверджено , що позивач ОСОБА_8 з 17.05.2006 року прописаний і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, в цій же квартирі з 23 липня 2014 року зареєстрований і позивач ОСОБА_7

Власником квартири №2 є міська територіальна громада.

Згідно з договором №1723 оренди комунального майна міської територіальної громади від 23 січня 2015 року управлінням комунальної власності Херсонської міської ради передано в оренду фізичній особі підприємцю ОСОБА_6 нежитлові приміщення першого поверху будинку №111-а по вул. М.Фортус в м. Херсоні загальною площею 41,6кв.м для розміщення цеху з пошиття одягу.

Із технічного паспорту, виготовленого Херсонським БТІ від 23.06.2012 року /а.с. 59/ вбачається, що план приміщення по вул. М.Фортус, 111-а в м. Херсоні, що передано в оренду є аналогічним плану квартири АДРЕСА_2, відповідно до технічного паспорту, виготовленого Херсонським БТІ 07.06.2007 року /а.с. 23-26/.

Таким чином, управлінням комунальної власності Херсонської міської ради в оренду передано квартиру №2 без переведення цього житлового приміщення у нежитлове.

Частиною 1 ст.8 ЖК України передбачено, що переведення придатних для проживання жилих будинків і приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду і нежилі, як правило, не допускається.

Зазначення у звіті про незалежну оцінку нежилих приміщень першого поверху загальною площею 41,6кв.м, розташованих по вул. М.Фортус, 111-а у м. Херсоні від 26.11.2014 року про те, що цим нежитловим приміщенням житлового будинку надано статус нежитлових нічим не підтверджено.

Натомість із долучених до матеріалів справи документів, а саме: предметного переліку майна за 2007 рік, листа ТОВ «Поліс», інвентарного опису основних засобів /а.с. 73-79/ вбачається, що будівля по вул. М.Фортус, 111-а є житловим будинком.

Статтею 6 ЖК України визначено, що жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

Відповідно до ч.1 ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема, правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності.

Порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина це порушення прав і свобод, що передбачені ст.ст.21-68 Конституції України.

Оскільки позивачі зареєстровані і проживають в квартирі №2, то передача її в оренду, як нежитлового приміщення, відповідачці є порушенням ч.3 ст.41, ч.1 і 3 ст.47 Конституції України.

З чого слід зробити висновок, що договір оренди №1723 від 23 січня 2015 року укладений з порушенням ч.1 ст.228 ЦК України.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання недійсним нікчемного правочину (стаття 228 ЦК), проте нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання судом таким.

Натомість, згідно з пунктом 5 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України розяснено, що суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду у разі наявності відповідного спору. Такий позов може предявлятися окремо без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

В судовому засіданні судом першої інстанції уточнювалися позовні вимоги позивачів і 29.10.2015 року їх представник уточнила заявлені вимоги та просила визнати договір оренди комунального майна нікчемним відповідно до ст.228 ЦК України.

Однак, суд зазначене не врахував і безпідставно визнав договір недійсним, тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, в силу ст.228 ЦК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 представника фізичної особи підприємця ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 жовтня 2015 року в частині визнання договору оренди комунального майна міської територіальної громади від 23.01.2015 року, укладеного між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради і фізичною особою підприємцем ОСОБА_6, недійсним змінити, визнавши зазначений договір нікчемним.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук