Справа № 2-3262/15
Провадження 760/5224/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Г.О. Козленко,

за участю секретаря - А.К. Слободянюк

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, Державний нотаріус Дев'ята Київська державна нотаріальна контора Бочкова Ніна Георгіївна, Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, Державний нотаріус Дев'ята Київська державна нотаріальна контора Бочкова Ніна Георгіївна, Головне управління юстиції у м. Києві, просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, яке складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яке належало ОСОБА_5

В обґрунтування позову зазначив, що 27.03.2012 батьком позивача ОСОБА_5 було складено заповіт, посвідчений Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою на все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідано на ім'я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5, якому на день смерті належало 1/3 частина квартири в АДРЕСА_1.(з яких 1/5 належали особисто йому, а 2/15 частини квартири успадковані ним після смерті дружини ОСОБА_6). 15.10.2014 позивач звернувся із письмовою заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька в Дев'яту Київську державну нотаріальну контору. 18.02.2015 державний нотаріус Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Бочкова Н.Г. дійшла висновку що, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частини квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1, неможливо після смерті його батька ОСОБА_5, оскільки свідоцтво про право на спадщину, видане Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою 07 травня 2012 року, згідно якого померлому належить 2/15 частини квартири не зареєстроване в органі, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Відзначив, що таким чином, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частини квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті його батька ОСОБА_5 Раніше 07 травня 2012 року державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Бочковою Н.Г. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/15 частини квартири ОСОБА_5, однак він за життя не встиг зареєструвати свої права на вказану частину квартири у КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», яке успадкував після смерті дружини ОСОБА_6 Ці обставини і стали причиною відмови нотаріуса у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, де він підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити, справу розглядати без його участі.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення, де просив відмовити у задоволенні позовних вимог та слухати справу у відсутності представника.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори державний нотаріус Бочкова Н.Г. в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник третьої особи Головне управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові пояснення, де просив розглянути справу у відсутності представника та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, видане 12.03.1998 Відділом приватизації державного житла Залізничного району м. Києва, ОСОБА_5 та членам його сім'ї: ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 на праві власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Судом також встановлено,що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 1/5 частина квартири, яка належала померлій була фактично прийнята, як спадщина після смерті матері донькою ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право на спадщину на 2/15 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 07.05.2012 державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Бочковою Н.Г.

Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що також підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 02.05.2014 Відділом реєстрації смерті у м. Києві. ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане 05.08.1960 Відділом ЗАГС Залізничного району м. Києва.

Після смерті ОСОБА_5 залишився заповіт, посвідчений 27.03.2012 державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевською Н.В., згідно якого все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідано на ім'я ОСОБА_1

Постановою державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Бочковою Н.Г. було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_5, оскільки правовстановлюючий документ на 2/15 частини квартири не зареєстрований в органі, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна.

В матеріалах справи містяться належним чином засвідчені копії спадкової справи №624/2011 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 та спадкової справи №682/2014 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

Згідно спадкової справи №624/2011 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 на 2/15 частини квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 видано ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3, тобто по 1/3 частині кожному.

Зі спадкової справи №682/2014 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається, що 15.10.2014 ОСОБА_1 звертався із заявою до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контри про прийняття спадкового майна за заповітом після смерті батька ОСОБА_5

ОСОБА_5 на момент смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» СП Центр обслуговування споживачів від 03.10.2014 №2622, довідкою КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» від 03.10.2014 №2623. 30.09.2014 ОСОБА_5 був знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю. Також вбачається із довідки, що за вказаною адресою значаться зареєстрованими ОСОБА_1, ОСОБА_3

Відповідно до положень ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Судом встановлено та підтверджено належними письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, що позивач у шестимісячний строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті свого батька.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

З поданих матеріалів справи вбачається, що позивач належить до спадкоємців за заповітом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, позивач підтверджує своє право власності на 1/3 частину квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 на підставі заповіту.

Згідно з п.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до листа №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст.1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст.1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Згідно норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оскільки померлий ОСОБА_5 за життя не зареєстрував право власності на вищезазначену квартиру в установленому законом порядку та не встиг вирішити самостійно це питання у зв'язку зі смертю, що є для будь-якої людини подією непередбачуваною, суд вважає, що це майно належало йому на праві власності, а тому позивач як спадкоємець за заповітом має право на його спадкування.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно до положень ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 на підставі заповіту, так як останній не встиг зареєструвати право власності на вищезазначену квартиру в установленому законом порядку, то суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на вказане нерухоме майно.

Позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст.2-4, 10, 11, 16, 57-60, 88, 208-210, 212-215, 294, 296 ЦПК України, ст.ст.16, 321, 328, 392, 1216-1218, 1220, 1233, 1235, 1268, 1270, 1296, 1297, 1299 ЦК України, постанови Пленум Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, Державний нотаріус Дев'ята Київська державна нотаріальна контора Бочкова Ніна Георгіївна, Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішенні суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Г.О. Козленко