Справа № 344/4089/15-ц
Провадження № 2/344/2454/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

27 серпня 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту), стягнення процентів за користування вкладом, індексу інфляції, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту), стягнення процентівза користування вкладом, індексу інфляції, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 02 лютого 2015 року був внесений депозит у сумі 186 000,00 грн. згідно договору про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в національній валюті. Внесення коштів підтверджується заявою від 02.02.2015 року про перерахування коштів на рахунок та меморіальним ордером № 45619 від 02.02.2015 року. Згідно п. 1.1 укладеного договору, даний договір є строковим із автоматичною пролонгацією кожних сім днів. 11.02.2015 року позивач написала заяву про повернення банківського вкладу та нарахованих на вклад процентів. Проте відповідач 16.02.2015 року лише здійснив виплату нарахованих відсотків. Позивач неодноразово зверталася до відповідача про повернення вкладу, проте безрезультатно. Внаслідок протиправних дій відповідача позивач зазнала моральних страждань, грошове відшкодування завданої моральної шкоди оцінює у розмірі 3 000,00 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача банківський вклад у сумі 186 000,00 грн., відсотки за користування вкладом у сумі 3 175,25 грн., інфляційні втрати у сумі 9 858,00 грн., три проценти річних у сумі 474,00 грн. та моральну шкоду у сумі 3 000,00 грн.

Позивач у судове засідання не прибула, проте надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с. 61).

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

02 лютого 2015 року між Акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», Банком, та ОСОБА_1, Клієнтом, був укладений договір № 300131/166259/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в національній валюті, згідно п. 1.1 якого Клієнт вносить, а Банк приймає грошові кошти в національній валюті у сумі 186 000,00 грн. (а.с. 7-8).

Внесення позивачем коштів за укладеним договором підтверджується меморіальним ордером № 45619 від 02.02.2015 року (а.с. 9-10).

11.02.2015 року позивач ОСОБА_1 написала вимогу про повернення банківського вкладу та нарахованих на вклад процентів (а.с. 11).

16.02.2015 року позивач отримала нараховані відсотки у сумі 562,43 грн. (а.с. 21).

Позивач 16.02.2015 року, 03.03.2015 року, 04.03.2015 року, 05.03.2015 року, 06.03.2015 року, 10.03.2015 року, 11.03.2015 року зверталася до відповідача з заявами про повернення депозиту (а.с. 11-14).

З приводу невиконання умов укладеного договору позивач зверталася до Правління Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Західного регіонального департаменту Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Управління Національного банку України в Івано-Франківській області, Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області, Національного банку України (а.с. 14-20, 22, 62-75).

Відповідно до п. 3.1.3 Банк зобовязався проводити нарахування процентів та їх виплату згідно п.п. 2.1, 2.3 Договору і повернути Клієнту за його письмовою вимогою кошти з депозитного рахунку після закінчення будь-якого із строків, визначених п.п. 1.1.1-1.1.13 цього Договору та в інших випадках згідно умов Договору (а.с. 7-8).

Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та ставити під сумніви які суд не вбачає підстав.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

У відповідності з ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За правилами ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України № 6-140 цс/13 від 25.12.2013 року зазначено, що відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 Цивільного кодексу України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

16.02.2015 року, 03.03.2015 року, 04.03.2015 року, 05.03.2015 року, 06.03.2015 року, 10.03.2015 року, 11.03.2015 року позивач зверталася до відповідача з заявами про повернення депозиту, проте відповідач на претензії позивача не відреагував та кошти не повернув.

Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст. 41 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного договору № 300131/166259/07-15 від 02 лютого 2015 року про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в національній валюті, що спричинило його істотне порушення, тим самим позбавило вкладника права вільно володіти та користуватися належними йому грошовими коштами, а тому для поновлення вказаного права позов в частині стягнення суми банківського вкладу за договором про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в національній валюті підлягає до задоволення.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення:

процентів за користування коштами вкладу у сумі 3 175,25 грн. з наступного розрахунку: (186 000,00 грн. (сума депозитного вкладу) х 0,201 (проценти згідно п. 1.1.2 укладеного договору) : 365 (кількість днів у році)) х 31 (кількість днів прострочки з 16.02.2015 року по 18.03.2015 року) = 3 175,35 грн.;

трьох процентів річних у сумі 473,92 грн. з наступного розрахунку: (186 000,00 грн. (сума депозитного вкладу) х 31 (кількість днів прострочки з 16.02.2015 року по 18.03.2015 року)) : 365 (кількість днів у році)) х 0,03 = 473,92 грн.;

індексу інфляції у сумі 9 858,00 грн. з розрахунку: (186 000,00 грн. (сума депозитного вкладу) х 105,3 % (індекс інфляції у лютому 2015 року) : 100 = 195 858,00 грн.; де 186 000,00 грн. сума вкладу, 9 858,00 грн. індекс інфляції

Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають оскільки відповідно до положень ст. 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з укладеного сторонами договору, за порушення зобовязання відшкодування моральної шкоди договором не передбачено, а стягнення моральної шкоди відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» також є безпідставним, так як п. 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону передбачає, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту), стягнення процентівза користування вкладом, індексу інфляції, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 1 995,07 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 16, 509, 611, 625, 629, 1058, 1060 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 88, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту), стягнення процентівза користування вкладом, індексу інфляції, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заборгованість за договором № 300131/166259/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в національній валюті від 02 лютого 2015 року на загальну суму 199 507,17 грн. (сто девяносто девять тисяч пятсот сім грн. 17 коп.), з яких банківський вклад (депозит) у сумі 186 000,00 грн. (сто вісімдесят шість тисяч грн. 00 коп.), проценти за користування коштами вкладу у сумі 3 175,25 грн. (три тисячі сто сімдесят пять грн. 25 коп.), три проценти річних у сумі 473,92 грн. (чотириста сімдесят три грн. 92 коп.), індекс інфляції у сумі 9 858,00 грн. (девять тисяч вісімсот пятдесят вісім грн. 00 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави судовий збір у сумі 1 995,07 грн. (одна тисяча девятсот девяносто пять грн. 07 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.В. Мелещенко