АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5936/15 Справа № 176/883/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Тамакулової В.О., Болтунової Л.М.,

при секретарі: Безрукавому Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року по справі за позовом Комунального підприємтва "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласно ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання до водовідвення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з таким позовом, посилаючись на те, що відповідачі своєчасно не сплачують надані їм комунальні послуги з водопостачання в квартирі АДРЕСА_1, тому уточнюючи свої вимоги в ході судового розгляду позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за ці послуги в розмірі 4 086 грн. 25 коп. за період з 01.01.2001 року по 01.10.2014 року.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача 4086,25 грн. в рахунок погашення заборгованості по оплаті послуг за водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2001 року по 01.10.2014 року, вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до таких послуг віднесені зокрема комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_2, в якій також з ним проживає його дружина ОСОБА_3 з березня 1983 року.

07.07.2006 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір №3650600/6083, за яким позивач взяв на себе обовязок надавати ОСОБА_4 та членам його сімї послуги по водопостачанню та водовідведенню на умовах договору, а ОСОБА_2 взяв на себе обовязок своєчасно оплачувати надані йому послуги.

Згідно п. 12 зазначеного договору у випадку виникнення у споживача заборгованості за надані послуги будь-яка оплата (незалежно від вказаного в платіжному документі періоду оплати) відноситься на погашення заборгованості пропорційно нарахованим платежам; пеня та заборгованість по щомісячним нарахуванням; заборгованість по виконавчим листам суду (при наявності рішення); пеня по реструктуризації (при наявності договору); заборгованість по реструктуризації (при наявності договору); нарахування поточного місяця; щомісячна сума по реструктуризації; заборгованість по угоді (при її наявності); реструктуризація наперед; по угоді наперед; щомісячне нарахування наперед, а відповідно до п. 15.4 договору ОСОБА_2 визнав, що на момент укладання договору перед позивачем в нього існує заборгованість у розмірі 3 227,26 грн., яка ним так і не була сплачена.

За наданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за період з грудня 2001 року по жовтень 2014 року за вказаним договором у відповідачів утворилася заборгованість за комунальні послуги в розмірі 4 086,25 грн. (а.с. 89-91).

Виходячи з того, що відповідачі, будучи споживачами наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надавав позивач, оплату цих послуг в порушення вимог ст. 162 ЖК України та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не проводили в повному обсязі, внаслідок чого у них виникла заборгованість в розмірі 4 086,25 грн., суд обґрунтовано стягнув її з них на користь позивача.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про невідповідність наданого позивачем розрахунку дійсним обставинам справи ніякими доказами і своїм відповідним розрахункомне підтверджуються та фактично зводяться до переоцінки тих доказів, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, при цьому посилання скаржника на сплив строку позовної давності не ґрунтується на вищевказаних умовах п. 12 укладеного між сторонами договору та положеннях ч. 1 ст. 264 ЦК України, згідно якої перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку, а підписавши 07.07.2006 року договір про надання послуг ОСОБА_2 визнав заборгованість у сумі 3 227,26 грн. і за наданим розрахунком на протязі усього періоду, за який утворився борг, сплачував за послуги водопостачання та водовідведення більшу суму ніж поточне місячне споживання, зокрема, в червні 2006 році, в вересні 2008 року, у березні 2011 року та у квітні 2012 року, що свідчить про переривання перебігу строку позовної давності, а інші доводи скарги правильність висновків суду щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог не спростовують, в тому числі, не можуть бути прийняти до уваги надані до апеляційної скарги квитанції від 08.09.2014 року про сплату відповідачем 184,26 грн., оскільки вони були враховані позивачем в наданому ним суду розрахунку заборгованості.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: