Справа № 182/878/15-ц
Провадження № 2/0182/1322/2015
07.10.2015 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рибакової В.В.
при секретарі Затуливітер Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, -
Позивач 19.02.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.
Їй на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинка від 30.12.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 3034, належить житловий будинок № 15 по вулиці Степова у с. Південне Нікопольського району Дніпропетровської області.
05.07.1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2. Життя з відповідачем не склалось. З 2008 року вона фактично припинила з відповідачем шлюбні відносини, ведення спільного господарства. У 2008 році відповідач покинув сімю, зібравши усі свої речі, та взагалі виїхав з с. Південне у невідомому напрямку.
Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.12.2014 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано.
Відповідач зареєстрований у вищевказаному житловому будинку, але з 2008 року фактично в ньому не проживає та не зявляється.
У добровільному порядку вирішити спір неможливо, чим порушуються її права як власника щодо володіння, користування та розпорядження належним їй нерухомим майном.
На підставі викладеного та на підставі ст.ст.16,319,321,386,391,405 ЦК України просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 15 по вулиці Степова у с. Південне Нікопольського району Дніпропетровської області, шляхом зняття з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.
Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.39). У судовому засіданні 25.05.2015 року суду пояснила, що з речей відповідача у спірному житловому будинку залишились лише деякі його документи, а саме: трудова книжка, та документи щодо його навчання в училищі. Більше ніяких його речей у будинку немає. Він виїхав у 2008 році та більш не появлявся.
Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений про день, час і місце розгляду справи належним чином за місцем реєстрації. До суду повернулась судова повістка з викликом у судове засідання на 07.10.2015 року о 09.00 год.,як не вручена у звязку з тим, що адресат за зазначеною адресою не проживає (а.с.36). У відповідності до ч.5 ст.74, ст.77 ЦПК України повістка вважається доставленою. Будь-якої іншої адреси проживання або перебування відповідача суду невідомо.
Представник Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно.
Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та допитавши у судовому засіданні 25.05.2015 року свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.ст.16,319,383,386,391,405 ЦК України, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що житловий будинок № 15 по вулиці Степова у с. Південне Нікопольського району Дніпропетровської області зареєстрований за ОСОБА_6 на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинка від 30.12.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 3034, зареєстровано 14.01.2008 року в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.12,13,21-23).
Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.12.2014 року, яке набуло чинності 23.12.2014 року (а.с.8,9), було втсановлено, що сторони з 05.07.1992 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що з 2008 року сторони фактично припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Вказаним рішенням суду шлюб між сторонами був розірваний.
Згідно довідки № 35 від 21.01.2015 року, виданої виконавчим комітетом Південної сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, у спірному житловому будинку зареєстровані: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; її син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2; та відповідач ОСОБА_2, який за вищевказаною адресою фактично не проживає з 2008 року (а.с.10).
З Акту про обстеження матеріально-побутових умов від 21.01.2015 року, складеного комісією у складі: депутата Південної сільської ради ОСОБА_8Я, в присутності сусідів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та завіреного сільським головою (а.с.11) вбачається, що за вищевказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_2, який за вищевказаною адресою зареєстрований, але фактично не проживає з 2008 року.
Згідно листа Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Дніпропетровській області від 29.07.2015 року № 5/2079 (а.с.37), за здійсненою перевіркою за оперативно-довідковим обліком центрального та регіонального рівнів (ДІАЗ МВС України та УІАЗ ГУМВС) станом на 27.07.2015 року, громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, засудженим не значиться та в місцях позбавлення волі не перебуває.
Опитана у судовому засіданні 25.05.2015 року свідок ОСОБА_4, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, суду пояснила, що відповідач дійсно раніше проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, однак близько 7-8 років вона його за місцем проживання не бачила. Відповідач раніше їздив на заробітки. На даний час його місцезнаходження не відоме. У спірному будинку свідок не бачила речей відповідача.
Опитана у судовому засіданні 25.05.2015 року свідок ОСОБА_5, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, суду пояснила, що відповідач був в Москві, потім приїхав, а потім знову поїхав на заробітки можливо в Чехію, однак вона не впевнена, що він поїхав саме в Чехію, оскільки їй це відомо від інших осіб. Зазначила, що близько 6-7 років не бачила відповідача. Відомостей про нього немає. Речей відповідача в будинку немає. Відповідач набрав кредити, а позивач була вимушена відповідати за його кредитними зобовязаннями.
У добровільному порядку вирішити спір не вдається.
Таким чином, порушуються права позивача щодо володіння, користування та розпорядження спірним житловим будинком. Вона позбавлена права на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй нерухомим майном.
Враховуючи те, що відповідач з 2008 року не проживає у спірному житловому будинку, доказів щодо поважних причин його не проживання та щодо домовленості між ним та власником житла суду не предявлено, суд вважає за необхідне позов задовольнити.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212,214-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст. 16,319,383,386,391,405 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: ОСОБА_9