Справа № 226/390/15-ц
Справа № 2/226/312/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Трифоновій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обгрунтування вимог вказала, що з відповідачем ОСОБА_2 вона знаходиться в юридичному шлюбі з 09 червня 1990 року. Фактично шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинили. Шлюб розпався внаслідок повної протилежності характерів, різних поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого між ними постійно виникали різномовності та сварки. З відповідачем спільного господарства не ведуть, у кожного з них своє життя. Вважаючи, що відновлення та збереження шлюбу неможливе, просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати.

Позивачка до судового засідання не з'явилася, про час і день розгляду справи повідомлена належним чином, та надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, пред'явлені вимоги позивача визнає.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 червня 1990 року Димитровським виконкомом Донецької області, актовий запис № 176 (арк.спр. 9).

Спору майнового характеру між сторонами не існує.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу.

Досліджені докази по справі, доводи сторін про те, що їх сімейні стосунки відновленню не підлягають, а також небажання сторін жити однією сім'єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу.

Оскільки досліджені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що їх шлюб слід розірвати.

Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений.

Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Про відновлення свого дошлюбного прізвища позивачка не заявила, що є виключно її правом і не потребує згоди відповідача чи будь-якої іншої особи, тому їй слід залишити прізвище «ОСОБА_1».

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.104 п.2, 105 п.3, 110 п.1, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 209,212,213,214,215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 09 червня 1990 року Димитровським виконкомом Донецької області, актовий запис № 176 розірвати, залишивши позивачці після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_1».

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г.Перекупка