Справа № 450/3116/13-ц Провадження № 2/450/910/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2015 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -ОСОБА_1.
при секретарі -ОСОБА_2

з участю представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті сторони Поршнянська сільрада, ОСОБА_9, приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання недійсним договору купівлі продажу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом в якому просить суд визнати недійсним договір купівлі продажу земельної ділянки, укладений 06 грудня 2005 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, розташованої в с. Липники Пустомитівського району Львівської області, який був посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за № 1232.

В обгрунтування своїх вимог позивачка покликається на те, що з 1974 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 06.12.2005 року між відповідачем ОСОБА_7 та її чоловіком ОСОБА_8, був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,2024 га. розташованої в с. Липники, Пустомитівського району Львівської області. Дана земельна ділянка належала її чоловіку ОСОБА_12 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ № 17119 виданий 26.06.1998 року на підставі рішення виконавчого комітету Поршнянської сільської ради від 03.03.1998 року № 269 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 Від імені її чоловіка, даний договір був укладений та підписаний

Позивачка вказує, що дана угода була укладена її чоловіком без її відома та згоди, як дружини, оскільки дана земельна ділянка набута її чоловіком ОСОБА_8 за час перебування з нею у шлюбі, а від так така спільною сумісною власністю подружжя.

Нотаріусом при посвідченні оскаржуваного договору не дотримано норми ст. 60 СК України та ч. 3 ст. 369 ЦК України, а саме : правочин посвідчено без її відома та письмової згоди.

Позивачка вказує, що не згідна з продажем спірної земельної ділянки, оскільки це суперечить її інтересам та сімї в цілому. Договір ініційовано її сином ОСОБА_9, який маючи певні фінансові проблеми, скористався дорученням батька та підписав оскаржуваний договір, без її згоди як співвласника.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 за дорученням ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та просить суд зад волити з підстав викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_7 за дорученням ОСОБА_5 позовні вимоги позивача не визнав та заперечив. Свої заперечення мотивує тим, що земельна ділянка, яка була предметом оскаржуваного правочину була передана ОСОБА_12 в приватну власність внаслідок приватизації, безкоштовно, на момент вчинення правочину на земельній ділянці не було жодних обєктів нерухомості, а тому в даному випадку ця земельна ділянка не може являтися спільною власністю подружжя, оскільки правочин стосується не майна, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином у власність в безоплатному порядку частку із земельного фонду.

В судове засідання відповідач ОСОБА_8 не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

Представник третьої особи : Поршнянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

Третя особа ОСОБА_9 в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_10 в судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи та дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку. що позовні вимоги позивачки ОСОБА_6 задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Згідно ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Судом встановлено, що 06.12.2005 року між відповідачем ОСОБА_7 та відповідачем ОСОБА_8 укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,2024 га. розташованої в с. Липники, Пустомитівського району Львівської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі за № 1232.

В обгрунтування своїх вимог позивачка ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржуваний договір про відчуження належної їй та її чоловіку ОСОБА_12М, на справі спільної сумісної власності земельної ділянки укладений та посвідчений без її відома та згоди, а від так є недійсним.

Однак з доводами позивачки ОСОБА_6 суд погодитись не може, виходячи з наступного :

Згідно ст. 22 КпШС, який діяв на момент виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Виходячи зі змісту ст. 60 СК України та 22 КпШС, режим спільної сумісної власності щодо майна набутого подружжям за час шлюбу, встановлюється в разі, коли майно набуте, тобто придбане або створене за рахунок спільних коштів. Подружжя чи їх спільної праці або передане їм у спільну сумісну власність безоплатно з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЗК України, однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є безоплатна передача із земель державної і комунальної власності.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (з змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 2 від 19.03.2010 ), відповідно до положень статей 81, 116 ЗК України, окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля,споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК України.

Судом встановлено, що земельна ділянка, яка являється предметом оскаржуваного правочину, площею 0,2024 га., розташована в с. Липники, Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, належала ОСОБА_12 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ № 17119 виданий 26.06.1998 року на підставі рішення виконавчого комітету Поршнянської сільської ради від 03.03.1998 року № 269.

З наведеного слідує, що спірна земельна ділянка була передана ОСОБА_12 в приватну власність внаслідок безоплатної приватизації, лише йому, без залучення коштів подружжя, а від так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 57 СК України є його особистою приватною власністю.

Окрім цього, як встановлено судом та стверджується п. 4 оскаржуваного договору, станом на момент вчинення правочину, будинку, незавершеного будівництва чи іншого обєкту нерухомості на спірній земельній ділянці не було, що свідчить про відсутність підстав передбачених ст. 120 ЗК України, для переходу даної ділянки у спільну сумісну власність подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_8

Згідно ст. 41 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За вказаних вище обставин, враховуючи те, що земельна ділянка, яка є предметом оскаржуваного договору не була обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_8, при укладенні такого та нотаріальному посвідченні, згода позивачки ОСОБА_6 не була потрібна, а від так жодних майнових прав позивачки ОСОБА_6 при укладенні оскаржуваного договору від 06.12.2005 року, порушено не було.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що доводи позивачки ОСОБА_6 про недійсність оскаржуваного договору від 06.12.2005 року не зйшли свого правового підтвердження в представлених суду доказах та повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи, а тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 222 ЦПК України, ст.ст. 22,25 КпШС, ст. 57 СК України ст. 116 ЗК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_12 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :002:0085, що у с. Липнтки Пустомитівського району Львівської області, укладеного 26.12.2005 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_1