РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015 року Франківський районний суд м.Львова в складі :головуючого

судді Гулієвої М.І.

При секретарі Жовнір Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТКредобанк» про стягнення інфляційних втрат та 3% річних,-

в с т а н о в и в

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, посилаючись на те, що 11.07.11р.між ним та відповідачем укладено договір про надання комплексних банківських послуг фізичним особам,відповідно до якого ПАТ»Кредобанк» відкрив вкладні рахунки в іноземній валюті на строк до 17.07.12р.08.03.12р.він звернувся до відповідача із заявою про закриття його депозитних рахунків та повернення коштів і нарахованих відсотків,проте йому було відмовлено.14.11.13р.Франківським районним судом м.Львова постановлено рішення про стягнення з ПАТ»Кредобанк» в його користь заборгованості за договором на загальну суму 100 673,8грн.що включало 95880грн.основного боргу,2%річних в сумі 1917,6грн.,3% річних- 2876,2грн.,додатковим рішенням Франківського районного суду м.Львова від 10.07.2014р. розірвано договір про надання комплексних банківських послуг фізичним особам,від 11.01.11р.Вказане рішення залишене без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 05.03.15р.та ухвалою від 10.06.15р.Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.04.09.15р.Верховний Суд України відмовив у допуску справи до провадження.На виконання рішення суду ,кошти повернуті лише 27.07.15р.У зв»язку з цим просить стягнути в його користь інфляційні втрати за період з 01.11.12р.по 30.06.15р.в сумі 57602,71грн.та 3% річних за період з 01.11.12р.по 27.07.15р.в сумі 8020,76грн.,а всього 65 623,47грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав,дав аналогічні пояснення,погодився,що інфляція на іноземну валюту не нараховується .

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив,що позовні вимоги безпідставні,оскільки,рішенням Франківського районного суду м.Львова від 14.11.13р.було задоволено позов ОСОБА_1 та стягнено з банку 100673,8грн.Вказане рішення було оскаржене,однак незважаючи на висновок експертизи,що підписи в графі»клієнт» та «Підпис платника» у заві на переказ готівки виконані не ОСОБА_1,в задоволенні апеляційної скарги відмовлено.27.03.15р.відкрито виконавче провадження,однак 26.03.15р. .Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ було зупинено виконання рішення суду.10.06.15р.касаційну скаргу банку відхилено.21.07.15р.після отримання постанови Франківського ВДВС про поновлення виконавчого провадження від 21.07.15р.,банком добровільно виконано рішення суду та повністю сплачено суму позивачу.За таких обставин твердження позивача про допущення ними прострочення виконання рішення суду не відповідають дійсності.Крім того,безпідставними є вимоги щодо стягнення інфляційних втрат,оскільки,індексації внаслідок знецінення підлягає лише гривня,а не іноземна валюта,яка була предметом договору.Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,суд вважає,що позов до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що 11.07.11р.між ОСОБА_1 та відповідачем укладено договір про надання комплексних банківських послуг фізичним особам,відповідно до якого ПАТ»Кредобанк» відкрив вкладний рахунок в іноземній валюті на строк до 17.07.12р.,на який позивач вніс 12000доларів США.

У зв»язку з відмовою банку у виплаті коштів з відсотками,згідно поданої ним заяви від 08.03.12р.,звернувся до суду з позовом.

14.11.13р.Франківським районним судом м.Львова постановлено рішення про стягнення з ПАТ»Кредобанк» в користь ОСОБА_1 заборгованості за договором на загальну суму 100 673,8грн.,що включає 95880грн.основного боргу,2%річних в сумі 1917,6грн.,3% річних- 2876,2грн.,додатковим рішенням Франківського районного суду м.Львова від 10.07.2014р. розірвано договір про надання комплексних банківських послуг фізичним особам,від 11.01.11р.

Вказане рішення залишене без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 05.03.15р.та ухвалою від 10.06.15р.Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

04.09.15р.Верховний Суд України відмовив у допуску справи до провадження.

Як встановлено в судовому засіданні,27.03.15р.Франківським ВДВС Львівського МУЮ відкрито виконавче провадження про стягнення з ПАТ»Кредобанк» в користь ОСОБА_1 С.Б.100673,8грн.та надано боржнику строк до 2.04.15р.для добровільного виконання.Однак,ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.03.15р.у зв»язку з поданням касаційної скарги,зупинено виконання виконавчого документа.

З постанови державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ від 23.07.2015р. вбачається ,що 20.07.15р.на адресу відділу надійшла ухвала суду касаційної інстанції,згідно якої рішення суду першої та апеляційної інстанції залишено без змін.20.07.15р.державним виконавцем поновлено виконавче провадження,копію ухвали отримано боржником 21.07.15р.та в цей же день здійснено оплату боргу в повному обсязі у добровільному порядку.Заходи примусового виконання не вживались.У зв»язку з чим виконавче провадження закінчено.

Таким чином,судом встановлено, що відповідачем сплачено суму заборгованості в день отримання постанови державного виконавця про відновлення виконавчого провадження.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник,який прострочив виконання грошового зобов»язання,(ст.625 ч.2 ЦК України) на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно Закону України»Про індексацію грошових доходів населення»,індекс інфляції-це показник,що характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги,які купує населення для невиробничого споживання.Офіційний індекс інфляції визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України.

Отже,враховуючи ,що предметом договору,укладеного між сторонами,було грошове зобов»язання в іноземній валюті,позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат до задоволення не підлягають.

Як вбачається з рішення Франківського районного суду м.Львова від 14.11.13р., судом стягнено в користь позивача суму заборгованості за договором з процентами,згідно умов договору,а також 3%річних,відповідно до ст.625 ЦК України.

Оскільки, ст.625 ЦК України регулюються зобов»язальні правовідносини,її дія поширюється на порушення грошового зобов»язання,яке існувало між сторонами до ухвалення судового рішення.З рішення суду зобов»язальні правовідносини не виникають, рішення лише підтверджує наявність чи відсутність таких правовідносин.

За наведених обставин, позовні вимоги безпідставні та до задоволення не підлягають.

Керуючись ст., ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТКредобанк» про стягнення інфляційних втрат та 3% річних відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя М.І.Гулієва