Справа № 750/8250/15-ц Провадження № 22-ц/795/2493/2015 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Литвиненко І. В. Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представників позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства „Чернігіврайагропромтехніка на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Чернігіврайагропромтехніка до ОСОБА_7 про стягнення пені за договором, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПАТ „Чернігіврайагропромтехніка просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.11.2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Оскаржуваним рішенням позов ПАТ „Чернігіврайагропромтехніка до ОСОБА_7 про стягнення пені за договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства „Чернігіврайагропромтехніка 150 грн. пені та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення суду є незаконним і таким, що підлягає скасуванню в звязку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. ПАТ „Чернігіврайагропромтехніка зазначає, що в порушення норм процесуального права розгляд справи відбувся без попереднього судового засідання та з порушенням двомісячного строку розгляду. Також позивач зазначає, що при ухваленні рішення судом було проігноровано договірні відносини між сторонами, відповідно до яких ПАТ „Чернігіврайагропромтехніка має право на стягнення всієї пені, яку сторони погодили в договорі, без жодного обмеження.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що умовами спірного договору, передбачена сплата пені за одне і те ж правопорушення, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошового зобовязання за договором оренди свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Також суд зазначив, що оскільки заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.04.2015 року стягнуто пеню за період з 01.07.2014 року по 10.03.2015 року в розмірі 608 грн. 28 коп., позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача пені за період з 16.06.2014 року до 01.07.2014 в розмірі 150 грн.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне.

По справі встановлено, що 01.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством „Чернігіврайагропромтехніка та ОСОБА_7 було укладено договір № 85 (а.с.6), відповідно до умов якого позивач (далі - „Орендодавець) надав відповідачу (далі - „Орендар) місце для стоянки трьох автомобілів. Згідно пункту 3.1 Договору Орендар повинен сплачувати оренду місця під стоянку автомобілів щомісячно до 05 числа поточного місяця в сумі 640 грн. Пунктом 3.3 Договору передбачено, що у разі прострочення Орендарем орендної плати, він повинен сплатити Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченого платежу, за кожний день прострочення. Пунктом 3.5 Договору передбачено, що за прострочення оплати за оренду місця за стоянку автотранспортного засобу Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі 10 грн. за кожен день прострочення платежу до повного погашення заборгованості по сплаті орендної плати.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (ч.1 ст.549 ЦК України).

Частиною 3 статті 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Чернігіврайагропромтехніка до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості (А.С.7), було стягнуто з ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства „Чернігіврайагропромтехніка заборгованість за договором оренди №85 від 01.06.2013 року за період з 01.07.2014 р. по 28.02.2015 р. в розмірі 6894,07 грн., що складається з:

заборгованості по орендній платі 5 760 грн.,

пені в розмірі 608,28 грн. - в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку за кожний день прострочення сплати орендної плати, відповідно до п. 3.3 Договору,

трьох процентів річних 60,76 грн. та інфляційних 465,03 грн., що нараховані відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України у звязку з порушенням грошового зобовязання,

а також стягнуто судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Умовами договору №85 від 01.06.2013 року передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за прострочення сплати орендної плати у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку за кожний день прострочення платежу від суми боргу (п. 3.3. Договору) та за прострочення оплати за оренду місця під стоянку автотранспортного засобу у розмірі 10 грн. за кожний день прострочення платежу до повного погашення заборгованості по сплаті орендної плати (п. 3.5. Договору) (а.с.6).

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що умовами договору, а саме пунктами 3.3. та 3.5. Договору, передбачена сплата пені за одне і те ж правопорушення, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошового зобовязання за договором оренди суперечить положенню, закріпленому у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Період, за який позивач просить стягнути з відповідача пеню за Договором, і який не охоплюється заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2015 року, складає 15 днів з 16.06.2014 року до 01.07.2014 року. Таким чином, суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_7 на користь ПАТ „Чернігіврайагропромтехніка 150 грн. пені на підставі п. 3.5. Договору (15 днів х 10 грн./день = 150 грн.).

Доводи апеляційної скарги ПАТ „Чернігіврайагропромтехніка про те, що позивач має право на стягнення всієї пені, яку сторони погодили в договорі, без обмежень, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки умови договору не повинні суперечити положенням, закріпленим у статті 61 Конституції України про те, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. При цьому суд першої інстанції врахував правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15, а в силу ст. 360-7 ЦПК України правова позиція Верховного Суду України є обовязковою для всіх судів України.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи, а саме не призначення попереднього судового засідання та порушенням двомісячного строку розгляду справи, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення враховуючи те, що відповідно до ч.7 ст. 130 ЦПК України проведення попереднього судового засідання не є обовязковим; питання про необхідність його проведення вирішується суддею під час відкриття провадження в справі. З матеріалів справи вбачається, що провадження в справі було відкрито 03.09.2015 року, а рішення судом постановлене 19.11.2015 року, тобто справа перебувала в провадженні суду 2 місяці 16 днів, тобто з порушенням визначеного ст. 157 ЦПК України строку розгляду справи на 16 днів. При цьому з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи було призначено на 29.09.2015 року, але судова повістка відповідачу не була вручена та повернута суду за закінченням терміну зберігання, і судові засідання, призначені на 29.09.2015 р,. та на 03.11.2015 р. відкладались саме з підстав неповідомлення відповідача про розгляд справи у звязку з поверненням судових повісток до суду за закінченням терміну зберігання(а.с.17,22,23, 28-29, 32,33, 42-43). За наведених обставин таке порушення не можна визнати істотним порушенням розумного строку розгляду справи. Крім того, зазначене процесуальне порушення не призвело до неправильного вирішення справи, а тому відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України таке процесуальне порушення не може бути підставою для скасування чи зміни рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильний висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Чернігіврайагропромтехніка - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: