АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/331/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді П'єнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

при секретарі: Сацюк Г.О.

за участю: представника позивача Москалюк С.А., відповідачів ОСОБА_2.(який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3.), ОСОБА_4, ОСОБА_5.( яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_6.)

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27 січня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_7, ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_9, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - виконавчий комітет Хмельницької міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_9, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, виконавчий комітет Хмельницької міської ради, про звернення стягнення не предмет іпотеки та виселення. В обґрунтування якого зазначалось, що між 05.02.2008 року банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 45000 доларів США на строк до 04.02.2028 року, зі сплатою 12 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 05.02.2008 року між банком та ОСОБА_7 було укладено іпотечний договір, за яким остання передала в іпотеку житловий будинок і земельну ділянку, що знаходяться по АДРЕСА_1. Однак, позичальник не виконував взятих на себе зобов'язань зі сплати кредиту, процентів і комісії, внаслідок чого виникла заборгованість, яку банк вправі достроково стягнути шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. А тому, позивач просив суд звернути стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1, загальною площею 66,7 кв.м., житловою площею 49,7 кв.м., і земельну ділянку, площею 0,15 га, за вказаною адресою, які належать ОСОБА_7 на праві власності, шляхом продажу предмета іпотеки банком з укладенням від імені останньої договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням ПАТ КБ "Приватбанк" витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням банком кадастрового номера земельної ділянки, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, - для погашення заборгованості ОСОБА_2 перед банком за кредитним договором № НМІВGA00007952 від 5 лютого 2008 року у розмірі 125084,96 доларів США та виселити відповідачів разом з малолітніми дітьми з житлового будинку.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2014 року в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. При цьому посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на помилковість висновків суду щодо нікчемності договору іпотеки, оскільки з поданих нотаріусу відповідачами документів, вбачається, що право власності або право користування предметом іпотеки не належало малолітнім чи неповнолітнім дітям. Відповідно у нотаріуса були відсутні підстави вимагати згоду органів опіки та піклування.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 2 квітня 2014 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2014 року було скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок по АДРЕСА_1, загальною площею 66,7 кв.м., житловою площею 49,7 кв.м. з надвірними будівлями і земельну ділянку, площею 0,15 га, за вказаною адресою, що належать ОСОБА_7 на праві власності, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що виникла станом на 3 вересня 2013 року, в розмірі 76569 доларів 17 центів США і 370987 грн. 61 к., з яких: неповернутий кредит - 46370 доларів 15 центів США, проценти - 30199 доларів 02 цента США, винагорода за резервування ресурсів - 6740 грн. 92 к., пеня - 333070 грн. 26 к., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 30926 грн. 43 к. Визначено, що предмет іпотеки підлягає реалізації із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-VI "Про іпотеку", шляхом його продажу публічним акціонерним ПАТ КБ "Приватбанк" з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем, з отриманням банком витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням банком кадастрового номера земельної ділянки, а також наданням ПАТ КБ "Приватбанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Початкова ціна предмета іпотеки для реалізації - не нижче 328250 грн. Виселено ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, разом з малолітніми дітьми з житлового будинку АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року рішення апеляційного суду Хмельницької області від 2 квітня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. При цьому, касаційний суд виходив з того, що апеляційним судом не надано оцінки наявному у справі рішенню суду від 05.08.2010 року та ухвалі апеляційного суду від 14.10.2010 року, якими встановлено факт належності малолітній особі права користування спірною жилою площею, та не перевірено, чи є тотожними ці справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України, висновки та мотиви, з яких скасовано рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав.

Відповідачі ОСОБА_2,який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_6, в судовому засіданні просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про день і час слухання справи повідомлені у відповідності до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 5 лютого 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційним банк «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Приватбанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 56000 доларів США на строк до 4 лютого 2028 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % річних (а.с. 23-29 т. 1).

В забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором 5 лютого 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційним банк «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Приватбанк») та ОСОБА_7. було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_10 Відповідно до якого ОСОБА_7 передала банку в іпотеку житловий будинок і земельну ділянку (а.с. 30-32 т. 1).

На час укладення договору іпотеки в будинку АДРЕСА_1 як член сім'ї іпотекодавця проживав та був зареєстрований малолітній ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана обставина встановлена рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.08.2010 року. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 14.10.2010 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05.08.2010 року залишено без змін, виключено з мотивувальної частини рішення суду посилання на ч. 1 ст. 224 ЦК України про визнання правочину (договору іпотеки) від 05.02.2008 року нікчемним (а.с. 23-26 т. 2).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» (в редакції на час виникнення спірних відносин), що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна.

Згідно роз'яснень п. 44 постановиПленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що на час укладення ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_7 договору іпотеки в житловому будинку проживав і був зареєстрований малолітній ОСОБА_11, відповідно, даний договір суперечить правам та інтересам неповнолітнього, вчинений без згоди органу опіки та піклування, та дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 71 ЦК України опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування: 1) відмовитися від майнових прав підопічного; 2) видати письмові зобов'язання від імені підопічного; 3) укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; 4) укладати договори щодо іншого цінного майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (статті 71 цього Кодексу), є нікчемним.

Виходячи зі змісту зазначених норм права, правочин є нікчемним у силу ст. 224 ЦК України, якщо його вчинено опікуном всупереч інтересів дитини без дозволу органу опіки та піклування, а згода цього органу необхідна лише у випадку, коли дитина є власником (співвласником), або має право на користування жилим приміщенням, що відчужується.

ОСОБА_7 є прабабусею малолітнього ОСОБА_6, який на час укладення сторонами договору іпотеки (5 лютого 2008 року), не досяг десяти років.

Іпотекодавець ОСОБА_7 не являється опікуном малолітнього ОСОБА_6, тому на неї не поширюються обмеження, передбачені ст. 71 ЦК України. І з цього приводу є підставними доводи апеляційної скарги.

А тому, помилковим є посилання суду на нікчемність договору іпотеки від 05.02.2008 року відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦК України. Відповідно, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з виключенням з мотивувальної частини рішення суду даних посилань.

Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновки не спростовують.

Безпідставними є посилання відповідача ОСОБА_2 в запереченнях на апеляційну скаргу щодо необхідності закриття провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки у справі №2-4640/10, за наслідками розгляду якої ухвалено рішення Хмельницьким міськрайонного суду 05.08.2010 року, ставились позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла станом на 03.03.2010 року. А в даній справі позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла станом на 03.09.2013 року.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2014 року змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення суду посилання на ч. 1 ст. 224 ЦК України про визнання правочину (договору іпотеки від 05.02.2008 року) нікчемним.

В решті рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В.П'єнта

_______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Сарбей О.Ф. провадження № 22-ц/792/331/15

Доповідач - П'єнта І.В. Категорія № 19, 27