АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-929 2011 р. Головуючий 1 інстанції:
Категорія: право власності Доповідач: Малінська С.М.
Ухвала

іменем України

07 лютого 2011р.

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

Головуючого - судді- Малінської С.М.

суддів - Даниленка В.М. , Швецової Л.А.

при секретарі : Подпрядова В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2010 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною та визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернулись у суд з позовною заявою, уточненої в ході розгляду справи, до ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною та визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач послалась на те , що 29.05.2002 року вона та відповідач у присутності свідків підписали попередній договір купівлі-продажу ? частини квартири за адресою : м. Харків . вул. Н.Ужвій , б.60 , кв. 63.На час укладання угоди ця частка квартири належала відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житло за № 2А-99-181615 від 09.09.1999 року , виданого управлінням комунального майна та приватизації Виконавчого комітету Харківської міської ради .За придбану частку квартири позивач передала відповідачу гроші в сумі 16000 грн. , а він передав їй розписку про отримання коштів та забовязався до 01.09.2009 року підготувати необхідні документи та засвідчити вищевказану угоду у нотаріуса згідно діючого законодавства , знятися з реєстрації та звільнити квартиру до 01.09.2009 року. 10.06.2010 року під час зустрічі з ОСОБА_3 останній підтвердив свої забовязання , проте він відбуває покарання в Західної виправної колонії №97 , а тому підготувати необхідні документи та нотаріально посвідчити вищевказану угоду не може.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2010 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Суд першої інстанції послався на те , що позивачка не довела в суді посилання на те , що договір купівлі-продажу спірної частини квартири був укладений сторонами у визначеному законом порядку. Договір не було посвідчено нотаріально , до 2010 року взагалі позивачка не ставила питання щодо визнання права власності на спірну частину квартири.

Не погодившись з висновками суду , закаблук А.С. подала апеляційну скаргу , у якій просила скасувати рішення суду від 13 грудня 2010 року та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі , оскільки судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Вислухавши суддю-доповідача , осіб , що приймали участь у справі , дослідивши матеріали справи , судова колегія вважає необхідним апеляційну скаргу

ОСОБА_2, відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10 ; ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог , оскільки позивач не надала доказів у підтвердження своїх позовних вимог.

Позивач не заперечує , що 29.05.2002 року вона та відповідач у присутності свідків підписали попередній договір купівлі-продажу ? частини квартири за адресою : м. Харків . АДРЕСА_1( а.с.7).На час укладання угоди ця частка квартири належала відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житло за № 2А-99-181615 від 09.09.1999 року , виданого управлінням комунального майна та приватизації Виконавчого комітету Харківської міської ради(а.с.10) .За придбану частку квартири позивач передала відповідачу гроші в сумі 16000 грн. , а він передав їй розписку про отримання коштів (а.с.11) та забовязався до 01.09.2009 року підготувати необхідні документи та засвідчити вищевказану угоду у нотаріуса згідно діючого законодавства , знятися з реєстрації та звільнити квартиру до 01.09.2009 року , але цього не зробив.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку(квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до частини третьої статті 640 ЦК України договір , який підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації є укладеним з моменту державної реєстрації.

Таким чином , договір купівлі продажу частини спірної квартири не було укладено, доказів , які б спростовували цю обставину позивач не надала , а тому судом першої інстанції обґрунтовано було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Посилання апелянта на необхідність застосування до даних правовідносин ЦК України у редакції 1963 року є безпідставним , оскільки відповідно до ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у редакції 2004року , щодо цивільних відносин , які виникли до набрання чинності ЦК України у ред. 2004 року , положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обовязків , що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини між сторонами по справі виникли у квітні 2002 року і продовжували існувати до вересня 2009 року ( продовжувані правовідносини) , то судом першої інстанції обґрунтовано , у відповідності до вищевказаної норми права було застосовано норми ЦК України у редакції 2004 року.

На підставі наведеного , судова колегія вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити , рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 292 ; 294-296; 303 ; 304 ; 307 ч.1п.1 ,308 ;313-315 ; 317 ; 319; 325 ЦПК України , судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити .

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

судді :