Справа № 487/4556/15-ц
Провадження № 2/487/2018/15
РІШЕННЯ

Іменем України

07.12.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Щербини С.В., при секретарі Шевиряєвої К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третьої особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на самочинне будівництво та зобов'язання зареєструвати право власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради, третьої особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на самочинно збудовані сіні літ.а, які розташовані на території домоволодіння №107 по вул. Громадянська в м. Миколаєві та зобов'язати Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради зареєструвати за ним право власності на самочинно збудовані сіні літ.а, які розташовані на території домоволодіння №107 по вул. Громадянська в м. Миколаєві.

В позові позивач зазначив, що він та треті особи по справі є співвласниками домоволодіння №107 по вул. Громадянська в м. Миколаєві. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 09.03.2004 року проведений реальний поділ домоволодіння, №107 по вул. Громадянська в м. Миколаєві та визначеного порядок користування земельною ділянкою йому було виділено земельну ділянку площею 159 кв.м., у тому числі під спорудами 45 кв.м., 27 кв.м. під ділянкою загального користування та 87 кв.м. під ділянкою індивідуального користування. Рішенням суду від 06.03.2006 року за ним визнано право власності на 1/2 частку самочинно збудованих сіней літ.а. Проте, в подальшу за власні кошти він здійснив ремонт сіней літ. а, замінив дерев'яні стіни прибудови на кам'яні, в результаті чого їх площа збільшилась на 2,9 кв.м. та вказана будівля сіней визначена як самочинна будівля. Посилаючись на норми ст.т. 328,331,375,376 ЦК України просив визнати за ним право власності на самочинно збудовані сіні літ.а.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності. Згідно наданого письмового відзову по справі, просив в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що рішенням суду від 06.03.2006 року визнано право власності на самочинно збудовані сіні лат. а розміром 6.10мх1,82м за ОСОБА_6 і ОСОБА_1 по 1/2 частині, тобто власником спірних сіней також є і ОСОБА_6 Безпідставна є вимога щодо зобов'язання Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради зареєструвати за позивачем право власності на самочинно збудовані сіні літ.а, оскільки Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради є виконавчим органом місцевого самоврядування та не має повноважень щодо здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке законодавством покладено на систему органів державної реєстрації прав.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

В судове засідання треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1, а також ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 17.08.1993 року, видного замість свідоцтва про право на спадщину від 09.12.1949 року і свідоцтва про право на спадщину від 14.09.1991 року, належало домоволодіння №107 по вул. Громадянська в м. Миколаєві.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 09.03.2004 року проведено реальний поділ домоволодіння, №107 по вул. Громадянська в м. Миколаєві, ОСОБА_1 виділено у власність в житлову будинку літ. А приміщення 2-1,2-2.2-3.2-4, крильце №2,3, 1/3 частка сарая літ.Ю, 1/3 частка підвалу Юпд, по 1/5 частки воріт №4, калитка №10, водопровідна колонка №7, паркан №6, замощення 1, 1/2 частка паркана №5, паркан№11, що складає 20/100 часток домоволодіння та визначений порядок користування земельною ділянкою у вказаному домоволодінні - ОСОБА_1 виділено земельну ділянку площею 159 кв.м., у тому числі під спорудами 45 кв.м., 27 кв.м. під ділянкою загального користування та 87 кв.м. під ділянкою індивідуального користування.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2006 року за ОСОБА_1 і ОСОБА_6 визнано право власності по 1/2 частки самочинно збудованих сіней літ.а розміром 6,10х1,82 м.

Згідно наданих документів на теперішній час співвласниками домоволодіння №107 по вул. Громадянська в м. Миколаєва є ОСОБА_1, частка якого в домоволодінні складає - 20/100, ОСОБА_2 - 23/100 частки, ОСОБА_3 - 33/100, ОСОБА_4 - 12/100 частки та ОСОБА_5 - 12/100 часток.

Відповідно до технічних паспортів на вищезазначене домоволодіння від 25.06.2011 року і від 15.01.2013 року при проведенні технічної інвентаризації за вищезазначеною адресою було виявлене самочинно побудоване сіні літ.а з збільшенням по площі на 2,9 кв.м., загальна площа збільшена на 2,2 кв.м., які знаходиться у користуванні ОСОБА_1

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що він здійснив ремонт сіней літ. а, замінивши дерев'яні стіни прибудови на кам'яні.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст.376 ЦК, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч.3 ст.376 ЦК); за особою власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб ( ч.5 ст.376 ЦК ); ч.2 ст. 377 ЦК України передбачено, що якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до ст.301 Закону України від 20 квітня 2000 року „Про планування і забудову територій, ст.18 Закону України від 16 листопада 19992 року „Про основи містобудування будівництво об'єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.1,5 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) державна архітектурно-будівельна інспекція (Держархбудінспекція) є урядовим органом державного управління, бере участь в роботі комісій з прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, проводить перевірку відповідності виконання будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним рішенням, додержання встановленого порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів та має право звертатися до суду у разі виявлення правопорушень у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" від 30.03.2012 року № 6, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Відповідно до ст. 26 ЗУ "Про основи містобудування" спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

З огляду на вказане звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво повинно мати місце при наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного держаного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України та ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, питання визнання права власності на самочинне будівництво не було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду доказів щодо порушення відповідачем його прав, свобод чи інтересів з приводу узаконення об'єктів самочинного будівництва, а також доказів того, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією.

Також не підлягає задоволенню і вимога щодо зобов'язання Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради зареєструвати за позивачем право власності на самочинно збудовані сіні літ.а, які розташовані на території домоволодіння №107 по вул. Громадянська в м. Миколаєві, як похідна від вимоги про визнання за позивачем права власності на самочинне будівництво та з урахуванням того, що Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради є виконавчим органом місцевого самоврядування та не має повноважень щодо здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке законодавством покладено на систему органів державної реєстрації прав.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третьої особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на самочинне будівництво та зобов'язання зареєструвати право власності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина