Справа № 463/4676/14-ц
Провадження № 2-во/463/57/15
У Х В А Л А

судового засідання

01 вересня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Грицка Р.Р.,

при секретарі Козак М.В.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 про виправлення описок та арифметичної помилки в рішенні суду від 17 серпня 2015 року,

в с т а н о в и в :

до суду звернувся із заявою відповідач ОСОБА_1 про виправлення описки та арифметичної помилки в мотивувальній та резолютивній частинах рішеннях суду від 17 серпня 2015 року, справа № 463/4676/14-ц (провадження № 2/463/189/15), в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 розміру грошової компенсації ? частини вартості грошових коштів на депозитних рахунках у ПАТ КБ «ПриватБанк» та нарахованих відсотків на загальну суму 11538,60 євро, що станом на час постановлення рішення - 17.08.2015 року, згідно курсу НБУ становить 280450,28 грн., та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ? частину вартості валютного вкладу в національній валюті в розмірі 140225,14 грн. Заяву мотивує тим, що на його думку суд при вирішенні позовних вимог в цій частині мав керуватись в своїх розрахунках курсом НБУ, який діяв на час розгляду справи, а не на час зняття ОСОБА_3 цих коштів з депозитного рахунку. А тому просить заяву задоволити.

В судовому засіданні відповідач та його представник заяву підтримали з аналогічних мотивів.

Оглянувши матеріали справи, вирішивши на підставі ч.4 ст.219 ЦПК України питання про можливість розгляду заяви у відсутності учасників судового розгляду, що не зявилися, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, в той же час слід виправити допущену описку в рішенні суду з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки.

Як встановлено з матеріалів цивільної справи № 463/4676/14-ц, (провадження № 2/463/189/15), 17 серпня 2015 року Личаківським районним судом м.Львова постановлено рішення, яким частково задоволено первісний позов ОСОБА_3 та проведено поділ спільного майна автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon 3.2 АТ», 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 (попередній р.н. НОМЕР_2), сірого кольору, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3, погодженою вартістю на момент відчуження у розмірі 303293 грн. 11 коп., що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_1, та стягнути з ОСОБА_1 (персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь ОСОБА_3 (персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_5) грошову компенсацію вартості ? частини зазначеного майна у розмірі 151646 грн. 56 коп.

Крім цього, задоволено частково зустрічний позов ОСОБА_1 та проведено поділ спільного майна грошових коштів, що були розміщені ОСОБА_3 на депозитних рахунках у ПАТ КБ «ПриватБанк» від 12.01.2011 року за № SAMDN8172 та від 12.01.2011 року за № SAMDN8174 і нарахованих відсотків, а всього на загальну суму 11538,6 євро, що станом на 16.01.2012 року згідно курсу Національного Банку України становило 117737 грн. 27 коп.; автомобіля марки «Cherry QQ», 2008 року випуску, р.н. НОМЕР_6, синього кольору, ідентифікаційний номер кузова № LVVDB12B98D094938, вартістю на момент продажу 37720 грн. 11 коп., що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_1, та стягнути з ОСОБА_3 (персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_4), грошову компенсацію вартості ? частини зазначеного майна в загальному розмірі 77 728 (сімдесят сім тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 69 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_1 судом відмовлено за їх безпідставністю.

Відповідач вважаючи, що судом допущено описку та арифметичну помилку у мотивувальній та резолютивній частині рішення суду в частині визначення гривневого еквіваленту спільного із позивачем депозитного вкладу у ПАТ «КБ «ПриватБанк», вважає, що правильно такий мав бути зазначений станом на день розгляду справи, а не станом на 16.01.2012 року, що відповідно спричинило помилкові на його думку арифметичні розрахунки.

Однак, як вбачається із мотивувальної частини рішення суду, суд задовольняючи частково зустрічні позовні вимоги в частині поділу спільного майна подружжя ОСОБА_3 О,П. та ОСОБА_1 депозитних вкладів у ПАТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 11538,6 євро, виходив з того, що право відповідача на отримання ? частини цих грошових коштів виникло саме 16.01.2012 року, на момент закінчення дії депозитних договорів та зняття коштів, і на той час Національним Банком України були встановлені офіційні курси іноземних валют, які суттєво відрізнялися від офіційного курсу на даний час. У звязку із цим суд цій частині зустрічні позовні вимоги задоволив частково, стягнувши з позивача на користь відповідача компенсацію вартості ? частини грошових вкладів на загальну суму 11538,6 євро, що становило в національній валюті 117737 грн. 27 коп. по перерахунку до курсу встановленому НБУ станом на 16.01.2012 року.

У звязку із наведеним суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення заяви про виправлення описок та арифметичних помилок з наведених відповідачем підстав, оскільки саме у зазначений спосіб суд виразив свою правову оцінку з приводу даного цивільного спору і у випадку незгоди відповідача із судовим рішенням в цій частині, він вправі оскаржити його в апеляційному порядку.

Одночасно, суд вважає, що в абзаці другому резолютивної частини рішення суду, судом допущена описка, оскільки вказано, що здійснюючи поділ спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon 3.2 АТ», 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1, суд виходив із погодженої вартості майна на момент відчуження у розмірі 303293 грн. 11 коп., що не відповідає обставинам справи, так як з мотивувальної частини рішення суду вбачається, що суд задовольняючи позовні вимоги в цій частині частково виходив із правових позицій встановлених статтями 69 - 72 СК та ст.372 ЦК, п.22,30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11, відповідно до яких вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Так як суд був позбавлений можливості встановити вартість за якою автомобіль був відчужений відповідачем у 2011 році, і сторони з приводу цього жодних доказів суду не подали, а також не досягли згоди з приводу вартості спільного майна подружжя, а відтак суд прийшов до висновку про необхідність визначення такої з врахуванням наведених правових норм станом на день розгляду справи.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що в резолютивній частині судового рішення судом допущено описку, і вказана описка є очевидною, а тому така підлягає виправленню судом.

Керуючись ст.219 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про виправлення описок та арифметичної помилки в рішенні суду відмовити.

Виправити описку в рішенні Личаківського районного суду м.Львова від 17 серпня 2015 року, справа № 463/4676/14-ц (провадження № 2/463/189/15), виклавши другий абзац його резолютивної частини у такій редакції:

«Провести поділ спільного майна автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon 3.2 АТ», 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 (попередній р.н. НОМЕР_2), сірого кольору, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3, вартістю на момент розгляду справи у розмірі 303293 грн. 11 коп., що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_1, та стягнути з ОСОБА_1 (персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь ОСОБА_3 (персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_5) грошову компенсацію вартості ? частини зазначеного майна у розмірі 151646 (сто пятдесят одна тисяча шістсот сорок шість) грн. 56 коп.».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст.294 ч.2 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя Грицко Р.Р.