Справа № 444/1899/15-ц
Провадження № 2/444/948/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Мариняк Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди, завданої злочином. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що кримінальна справа за фактом нанесення тілесних ушкоджень позивачу була розглянута Жовківським районним судом. Вказав, що під час досудового розслідування між позивачем та ОСОБА_2 була укладена угода про примирення, в якій обвинувачений беззастережно визнав свою вину і погодився на покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Зазначив, що по даній справі Жовківський районний суд 26 червня 2015 року виніс вирок, яким затвердив угоду укладену між мною та ОСОБА_2 про примирення у кримінальному провадженні № 0000428, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 17.04.2015 року, ОСОБА_2 визнано винним за ст.125 ч.2 КК України і призначено йому покарання в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Вказав, що в зв'язку із заподіянням йому тілесних ушкоджень він перебував на стаціонарному лікуванні в Жовківській районній центральній лікарні, а після виписки ще на амбулаторному лікуванні. Зазначив, що під час стаціонарного лікування він витратив значні кошти на медичні препарати, у нього збереглися фіскальні чеки з аптечних пунктів на загальну суму 384,73 грн., яку ОСОБА_2 йому повернув 26 червня 2015 року. Вказав, що в зв'язку з злочином йому завдана і моральна шкода, яка полягає у його фізичних та душевних стражданнях, душевних стражданнях його сім'ї та родини, адже в ці дні всі святкували день Воскресіння Христове, відвідували Святкову Літургію, відвідували близьких та рідних, як по домівках, так і на цвинтарях, а йому приходилося лежати в ліжку, що дуже морально гнітило його і його родину. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 10000 грн. Просив стягнути з з ОСОБА_2 в його користь 10000 грн. моральної шкоди, а також всі витрати, що пов'язані з розглядом даної справи.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази.

З копії вироку Жовківського районного суду Львівської області від 26.06.2015 року вбачається, що 11 квітня 2015 року близько 16 години 00 хвилин громадянин ОСОБА_2, знаходячись на подвір'ї будинку АДРЕСА_1, на ґрунті тривалих неприязних відносин, діючи умисно, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи палицю в руках наніс один удар в область задньої поверхні правого передпліччя громадянину ОСОБА_1, від чого останній впав на землю, де йому наніс ще два удари правою рукою зжатою у кулак в область лівого ока та біля роту зліва, тим самим спричинив потерпілому тілесні ушкодження. Внаслідок чого потерпілий ОСОБА_1, згідно висновку експерта № 55/15 судово-медичної експертизи від 20 квітня 2015 року, отримав закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, крововиливи навколо лівого ока, біля роту зліва, на задній поверхні правого передпліччя, які могли утворитись 11 квітня 2015 року від дії тупих предметів, не виключено рукою затисненою в кулак при ударі по обличчі, на правому передпліччі від дії тупого предмету видовженої форми, не виключено палицею і відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Даним вироком затверджено угоду, укладену 18 червня 2015 р. між потерпілим ОСОБА_1 та обвинуваченим ОСОБА_2 про примирення у кримінальному провадженні № 0000428, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 17.04.2015 р.; ОСОБА_2 визнано винним за ст. 125 ч. 2 КК України і призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З розписки від 26.06.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 475 гривень за відшкодування матеріальних збитків.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. А відтак, вина відповідача у вчиненому злочині не підлягає доказуванню.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктами 2, 3-4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"(із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України від 08 липня 1994р., від 30 вересня 1994р., від 25 травня 1998р., від 24 жовтня 2003р.), шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Пленум Верховного Суду України у п.3 постанови № 4 від 31.03.95року " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9 вказаної постанови).

Судом встановлено, що позивач внаслідок протиправних дій відповідача зазнав фізичних і душевних страждань, був позбавлений можливості вести звичайний спосіб життя, проте, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди становить 1000 грн.

За таких обставин позов підлягає до частково задоволення.

Окрім цього згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 11, 22, 1166 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Жовква Львівської області, жителя АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. моральної шкоди, завданої вчиненням злочину.

Стягнути ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Жовква Львівської області, жителя АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Оприск З. Л.