АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 667/5126/15-ц Головуючий в І інстанції Спічак О.Б. Номер провадження: 22-ц/791/3253/15 Доповідач: Воронцова Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від «10» листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до приватного підприємства «АНК» про встановлення факту перебування в трудових відносинах,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що 07 квітня 2015 року внаслідок нещасного випадку, що стався на території ТОВ «Херсонснаббетон» по Бериславському шосе,13 у м.Херсоні, загинув її чоловік ОСОБА_6, який з березня 2014 року фактично працював бульдозеристомекскаваторником на приватному підприємстві «АНК», і у день загибелі, за вказівкою керівництва саме ПП «АНК», виконував роботи по руйнуванню споруди сховища піску, під уламками якого загинув.

Для розслідування нещасного випадку була створена комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку, під час роботи якої зясувалося, що юридично ОСОБА_6 на ПП «АНК» не був оформлений, натомість був оформлений бетонярем у ТОВ «Екоінтелтехнології».

Колісний екскаватор, на якому працював чоловік, належить на праві власності ОСОБА_7 власнику і засновнику ПП «АНК», і останній надав ОСОБА_6 свідоцтво про реєстрацію вказаного екскаватора.

Працівники підприємства стверджують, що загиблий ніколи не працював бетонярем, а постійно працював на екскаваторі, виконуючи доручення технолога ПП «АНК» з руйнування будівель і споруд на вказаній території. Відповідно до закону, вона, як член сімї загиблого від нещасного випадку на виробництві, має право на страхові виплати, однак відсутність документального оформлення трудових правовідносин між чоловіком і ПП «АНК» унеможливлює прийняття комісією зі спеціального розслідування рішення про визнання нещасного випадку таким, що стався на виробництві та складання відповідного акту, який є підставою для здійснення страхових виплат.

Відповідно до положень абз.13 п.38 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №132 від 30.11.2011 року, факт перебування потерпілого у трудових відносинах з роботодавцем, якщо відповідні документи не оформлені роботодавцем, а потерпілий фактично допущений до роботи, підтверджується в установленому порядку Держпраці на запит голови спеціальної комісії або в судовому порядку.

Згідно відповіді Держпраці на звернення голови спеціальної комісії рекомендовано звернутися до суду.

Позивач просила суд встановити факт перебування ОСОБА_6 у трудових правовідносинах з ПП «АНК» у період з березня 2014р. по 07 квітня 2015 року.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, не взяття до уваги показів свідків і надання переваги письмовим доказам, просила його скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 07 квітня 2015 року на території ТОВ «Херсонснаббетон», що розміщена у м.Херсоні по Бериславському шосе,13, стався нещасний випадок, внаслідок якого загинув чоловік позивачки ОСОБА_6 /а.с. 5-6/.

Спеціальною комісією, призначеною ТУ Держгірпромнагляду у Херсонській області, проведено розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_6, яким встановлено, що бетоняр ТОВ «Екоінтелтехнології» ОСОБА_6 загинув під уламками бетонної будівлі під час її руйнування, знаходячись у кабіні екскаватора марки ЕК18-20, державний №1517ВТ, власником якого є фізична особа ОСОБА_7, він же директор ПП «АНК».

Підприємство ТОВ «Екоінтелтехнологія» здійснює свою діяльність на території, яка належить ТОВ «Херсонснаббетон» на підставі договору оренди обєктів, одним з яких є цех по виготовленню бетонних стовпчиків.

На орендованій території розміщена залізобетонна будівля для зберігання піску, яка не входить до обєктів оренди між ТОВ «Еконінтелтехнології» та ТОВ «Херсонснаббетон».

Нещасний випадок стався під час обвалу бетонної будівлі для зберігання піску, близько 5 метрів від зовнішньої стіни цеху, розташованого поряд з цією будівлею. Свідки нещасного випадку, працівники відповідача підтвердили, що ОСОБА_6 працював на екскаваторі і виконував роботи по руйнуванню споруди сховища піску.

Комісією також встановлено, що документи, які б засвідчували трудові відносини між загиблим ОСОБА_6 і ПП «АНК» - відсутні, тому ТУ «Держгірпромнагляд» в Херсонській області звернулося до голови Державної інспекції України з питань праці щодо підтвердження наявності або відсутності трудових відносин між ОСОБА_6 і ПП «АНК» або ж з фізичною особою ОСОБА_7 /а.с. 9-10/.

Державна інспекція України з питань праці у відповіді на лист ТУ Держгірпромнагляду зазначила, що із наданих їй документів, неможливо встановити факт допущення ОСОБА_6 керівництвом ТОВ «Екоінтелтехнології» до виконання робіт, не передбачених трудовим договором, а також факт перебування його у трудових відносинах із іншими субєктами господарювання та рекомендувала звернутися до суду для встановлення факту виконання ОСОБА_6 трудових обовязків під час нещасного випадку /а.с. 11/.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5, суд І інстанції виходив з того, що загиблий офіційно перебував у трудових відносинах з ТОВ «Екоінтелтехнології», що підтверджується письмовими доказами, та не взяв до уваги покази допитаних свідків на підтвердження факту перебування ОСОБА_6 у трудових відносинах з ПП «АНК».

Колегія суддів погоджується з висновком суду.

Відповідно до ст. 2 КЗпП України працівники реалізують своє право на працю за допомогою укладання трудового договору про роботу на підприємстві, в організації або у фізичної особи.

Згідно ст. 21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником і роботодавцем, за яким працівник зобовязується виконувати роботу, визначену даною угодою відповідно до внутрішнього трудового розпорядку.

Частиною 1 і 3 ст. 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі, укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Відповідно до ч.4 ст. 24 КЗпП України, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

Відповідно до наявних у матеріалах справи документів: заяви ОСОБА_6 про прийняття його на роботу бетонярем від 30.05.2014р., наказу №5-к від 30.05.2014р. на ТОВ «Екоінтелтехнологія» про прийняття ОСОБА_6 на посаду бетоняра з 02.06.2014р., запису №32 у трудовій книжці ОСОБА_6 про прийняття його на роботу бетонярем; запису у трудовій книжці №33 про виключення із списку працівників у звязку зі смертю; наказу №7к про виключення ОСОБА_6 із списків працівників ТОВ «Екоінтелтехнологія»; відомостей на виплату заробітної плати ОСОБА_6 у період з червня 2014р. по лютий 2015р. по ТОВ «Екоінтелтехнологія» про виплату ОСОБА_6 заробітної плати, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України) судом І інстанції, дійшов правильного висновку, що позивач належними і допустимими доказами не довів факт трудових відносин між померлим ОСОБА_6 та ПП «АНК» у період з березня 2014 року по 07 квітня 2015 року, що є процесуальним обовязком сторін.

Доводи апеляційної скарги стосуються переоцінки доказів-пояснень в судовому засіданні свідків, яким суд І інстанції дав належну правову оцінку, тому її слід відхилити, а рішення суду законне і обґрунтоване, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3