233 № 233/3923/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2015 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суду Донецької області у складі

головуючого-судді Котормуса Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Махоти О.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради Донецької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Житлоокоп №11 "Новинка" про визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Костянтинівської місткої ради, в якій позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер 25 грудня 2014 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.01.1975р. ОСОБА_3 на сімю, що складається із двох осіб, Костянтинівським міськвиконкомом було видано ордер №94/11 на право зайняття в кооперативі "Новинка-11" однокімнатної квартири АДРЕСА_2. В ордері зазначено склад сімї ОСОБА_3 член кооперативу та ОСОБА_2 син. Після отримання житла мати та син стали проживати за спірною адресою. Зазначає, що ОСОБА_3 як член кооперативу внесла пайовий внесок в сумі 1000,00 крб. та скопила паєнакопичення у сумі 2400,00 крб., однак померла 08.08.1982р. і після її смерті ОСОБА_2 проживав у спірній квартирі, а згодом переоформив на своє імя особовий рахунок і сплатив решту паєнакопичення у сумі 897,27 крб. до 01.12.1989р. Також вказує, що 25.12.2014р. ОСОБА_2 помер, а після його смерті відкрилась спадщина на спірну квартиру, а він ОСОБА_1 є його спадкоємцем відповідно до заповіту, який склав ОСОБА_2 від 04.09.2014р. При оформленні своїх спадкових прав у нотаріальному порядку йому стало відомо, що право власності на спірну квартиру за спадкодавцем не зареєстроване, що і стало підставою для звернення до суду.

В судове засідання позивач не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, представник позивача ОСОБА_4 також не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час місце його слухання був повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій зазначив, що просить справу розглядати без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового слухання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Згідно рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради депутатів трудящих від 03.01.1975р. №7 ОСОБА_3 видано ордер №92/11 від 07.01.1975р. на зайняття квартири АДРЕСА_3. До складу сімї, згідно цього ордеру, увійшла ОСОБА_3 та її син ОСОБА_2 (а.с. 3).

08 серпня 1982 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії ІІІ-НО №372662 від 09.08.1982р. (а.с. 4).

Як видно із відповіді Костянтинівської державної нотаріальної контори від 15.07.2015р. №998/01-16, після смерті ОСОБА_3 відкрито спадкову справу по заяві ОСОБА_2, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 54).

Згідно рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради депутатів трудящих від 20.10.1982р. №450 дозволено переоформити особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_4 на ОСОБА_2, що підтверджується довідкою від 22.10.1982р. №1274/п (а.с. 5).

Як стверджується довідкою Житлокооп №11 "Новинка" від 04.03.2015р. (а.с. 6) член житлово-будівельного кооперативу "Новинка-11" ОСОБА_5 повністю внесла свій пайовий внесок в сумі 1000 руб. і виплатила паєнакопичення в сумі 2400 руб., а решту суми 879,27 руб. виплатив ОСОБА_2 Остаточно паєнакопичення у сумі 3279,27 руб. виплачено 01.12.1989р.

Також, довідкою Житлокооп №11 "Новинка" від 17.08.2015р. (а.с. 47) стверджується, що ОСОБА_3 була членом кооперативу з 26.11.1975р. по 08.08.1982р., а ОСОБА_2 був членом кооперативу з 24.09.1982р. по 25.12.2014р.

25.12.2014р. ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-НО №825780 від 30.12.2014р. (а.с. 7). За життя ОСОБА_2 зробив заповіт на все своє майно на користь ОСОБА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Костянтинівського МНО Донецької області ОСОБА_7 04.09.2014р. (а.с. 8).

Із листа приватного нотаріуса Костянтинівського МНО Донецької області ОСОБА_7 від 27.07.2015р. №304/01-16 (а.с. 35) видно, що після смерті ОСОБА_2 була відкрита спадкова справа 04.06.2015р. №14/2015 за заявою спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 Інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину не подавались, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що ОСОБА_3 померла 08.08.1982р. і після її смерті відкрилась спадщина за заявою ОСОБА_2, а тому, до спадкових правовідносин після її смерті застосовується Цивільний кодекс Української РСР 1960р. Водночас ОСОБА_2 помер 25.12.2014р. і після його смерті також відкрилась спадщина за заявою ОСОБА_1, а тому до спадкових правовідносин після його смерті суд застосовує Цивільний кодекс України 2004р.

Відповідно до ст. 548 ЦК 1960р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК 1960р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті його матері ОСОБА_3 шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, однак свідоцтво про право на спадщину не отримав, що підтверджується листом нотаріальної контори (а.с. 54).

Відповідно до ст. 1218 ЦК 2004р. до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Також, відповідно до ст. 1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК 2004р. спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З огляду на те, що позивач ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 35), який за життя складений ОСОБА_2, то суд дійшов до висновку, що позивач прийняв спадщину після смерті його спадкодавця ОСОБА_2

А зважаючи на те, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю, то до складу спадщини, яку прийняв позивач ОСОБА_1 також увійшли й права ОСОБА_2 на спадкове майно, яке залишилось після смерті його спадкодавця ОСОБА_3, на яке ОСОБА_2 не отримав свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК 2004р. відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тому, аналізуючи зібрані докази по справи, а також норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом усього майна, яке належало на момент смерті ОСОБА_2, в т.ч. й того спадкового майна, на яке ОСОБА_2 за життя не отримав свідоцтва про право на спадщину.

Вирішуючи питання про склад та обсяг спадкового майна, яке успадкував позивач, суд враховує, що за життя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 будучи членами кооперативу "Новинка" (а.с. 47), повністю внесли свій пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_5, що підтверджується довідкою кооперативу (а.с. 6). При чому, ОСОБА_3 внесла свій пайовий внесок у 1975р. і померла 1982р.

У п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" №9 від 18.09.1987р. зазначено, що якщо квартира, пай за яку був повністю сплачений членом ЖБК, що помер до 1 липня 1990 р., не була заселена кооперативом, право на неї визнається за спадкоємцем, який не проживав із спадкодавцем.

ОСОБА_2 виплатив всю решту суми паєнакопичень в 1983р., а помер у 2014р.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про власність" член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК 2004р. у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Як розяснено у п. 3.3. Листа ВССУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини.

Відтак, до складу спадщини, яку прийняв позивач ОСОБА_1 входить квартира АДРЕСА_5, пайові внески за яку внесені у повному обсязі членами кооперативу, однак свідоцтво про право власності не отримано його спадкодавцем ОСОБА_2

Зважаючи на відсутність правовстановлюючого документа у спадкодавця на спадкове майно (квартиру), позивач позбавлений можливості оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, так як відповідно до п. 4.18. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Мінюсту №296/5 від 22.02.2012р., якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК 2004р. власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також, як розяснено у Листі ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позивачем повністю доведено підставність його позовних вимог, вжито належний спосіб захисту, а тому його вимога про визнання за ним права власності в порядку спадкування підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 8, 11, 15, 88, 208-209, 214-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (22.06.1967р.н. РНОКПП НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_6, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_6, який помер 25.12.2014р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Суддя