Справа № 350/1815/14-ц
Номер провадження 2/350/60/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи відділ державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції, ОСОБА_5, про стягнення безпідставно набутих коштів, відшкодування витрат на переобладнання автотранспортного засобу та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, звернулась до Рожнятівського районного суду з позовом в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи відділ державної виконавчої служби Рожнятівського районного управлінння юстиції, ОСОБА_5 про стягнення безпідставно набутих коштів, відшкодування витрат на переобладнання автотранспортного засобу та стягнення моральної шкоди, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3, 112343,16 грн., що еквівалентно 8050,00 доларів США, як безпідставно набуті відповідачем кошти також стягнути з витрати на переобладнання автомобіля марки «MECEDES-BENZ VITO 108D», 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 з фургона на пасажирський в розмірі 27 911,34 грн., що еквівалентно 2000,00 дол. США. Окрім того, стягнути також з відповідача ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3, моральну шкоду в сумі 15000,00 грн. та витрати пов'язані з оплатою судового збору в сумі 1552,55 грн.

У процесі розгляду справи, позивач декілька раз уточнював позовні вимоги. 27 травня 2015 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_4, на його користь, як безпідставно набутих відповідачем 172458,95 грн., що станом на 27.05.2015 року еквівалентно 8050,00 доларів США, виходячи з офіційного курсу гривні щодо долара. Стягнути також витрати на переобладнання вищезазначеного автомобіля з фургона на пасажирський в розмірі 17150 грн. встановлений індекс інфляції за одинадцять місяців від простроченої суми в розмірі 7820,40 грн. та три проценти річних, тобто за весь час прострочення - 514,50 грн., а всього: 25484,90 грн.

Крім того, просив стягнути з відповідача на його користь також і

моральну шкоду в сумі 15000,00 грн. та витрати пов'язані з оплатою судового збору в сумі

2586,87 грн. Всього стягнути з відповідача на його користь 215 530,72 грн.

В основу позовних вимог ОСОБА_3, зіслався на те, що 8 травня 2011 року між ним та відповідачем у справі ОСОБА_4 було домовлено про продаж останнім йому автомобіля марки «MECEDES-BENZ VITO 108D», 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 за ціною 8050,00 доларів США, яка станом на 27.05.2015 року складає 172458,95 грн. В той самий день вищевказані кошти в сумі 8050,00 доларів США ним було передано ОСОБА_4, про що свідчить написана ним з цього приводу власноручно розписка від 08.05.2011 року.

В підтвердження вищезазначених намірів відчуження йому вказаного автомобіля та з метою безперешкодного володіння та користування ним, відповідач на його прізвище та прізвище його дружини ОСОБА_2 і двох синів: ОСОБА_6та ОСОБА_3 оформив відповідну довіреність, яка 08.05.2011 року за реєстровим номером 3839 була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу ОСОБА_7 на право експлуатації та розпорядження автомобілем марки «MERCEDES-BENZ VITO 108D» і уповноважив їх бути його представниками в органах ДАІ, нотаріату та інших підприємствах, організаціях та установах з питань, пов'язаних із експлуатацією, переобладнанням, ремонтом, проходженням технічного огляду, зміною реєстраційних документів, тощо. Поряд з цим, вони домовились, що він з дозволу відповідача за свої кошти переобладнає вказаний транспортний засіб з фургону на пасажирський легковий, а також про те, що після переобладнання вказаного автомобіля ОСОБА_4 допоможе у прискоренні зняття автомобіля з реєстраційного обліку у Калуському МРЕО і в подальшому здійснить нотаріальне посвідчення договору його купівлі-продажу. Будучи в цьому впевненим 11.05.2011 року він звернувся до начальника Калуського УДАІ УМВС України з відповідною заявою про переобладнання вказаного авто з фургона на пасажирський.

Протягом нетривалого часу вищеназваний автомобіль був переобладнаний у Калуському ВРЕР при УДАІ УМВС в Івано-Франківській області та було видано свідоцтво про його реєстрацію, як легкового пасажирського транспортного засобу. В подальшому на неодноразові його звернення до ОСОБА_4 щодо сприяння у знятті з реєстраційного обліку вказаного автомобіля й одночасно здійснення ним нотаріального оформлення договору купівлі-продажу вищеназваного транспортного засобу, відповідач належним чином не реагував, особистої зустрічі з цього приводу уникав, повертати безпідставно отримані кошти, наскільки він розуміє, наміру не мав і не має до цих пір. 15 квітня 2014 року відділом державної виконавчої служби Рожнятівського РУЮ в процесі примусового виконання рішення Рожнятівського районного суду відповідно до виконавчого листа №2/350/776 від 11.11.2013 року накладено арешт на майно ОСОБА_4 серед якого, значиться і вищевказаний автомобіль.

Ні він, ні члени його сім'ї, які мали повноваження згідно вищезазначеної нотаріально-посвідченої довіреності від 8 травня 2011 року на відчуження названого автомобіля, ні відповідач не звертались до підрозділів ДАІ із заявами про зняття його з обліку. З цього часу автомобіль в органах ДАІ зареєстрований за ОСОБА_4 Між ним та відповідачем письмовий договір купівлі-продажу автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO 108D»,1998 року випуску, ДНЗ АТ4238ВВ - не укладався, а вищезазначена довіреність й розписка ОСОБА_4 про отримання від нього коштів згідно досягнутої домовленості за відчуження з майбутньому автомобіля не можуть бути належними та допустимими доказами укладення між ними договору купівлі його продажу, оскільки чинним законодавством України чітко визначений інший порядок укладення договорів купівлі-продажу такого майна. Він вважає, що отримані від нього ОСОБА_4 кошти в сумі 8050,00 доларів США є нічим іншим, як безпідставно набутим майном останнього, які підлягають поверненню.

Окрім повернення вищезазначених відповідачем йому коштів, вважає, що відповідач повинен йому повернути також і кошти в сумі 17150 грн., витрачені з його дозволу на

переобладнання автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO 108D», 1998 року випуску,

державний номерний знак AT 4238 ВВ з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь

час прострочення починаючи з наступного дня після складання ДВС Акту опису і арешту

вищезазначеного автомобіля, а також три проценти річних від простроченої суми з моменту,

коли він вперше потребував від ОСОБА_4 повернення йому безпідставно набутих

коштів, тобто з 28.05.2014 року. Сума інфляції від 17150 грн. витрачених ним на переобладнання автомобіля за весь період прострочення, яку відповідач повинен йому відшкодувати, становить 7820,40 грн., а три проценти річних у сумі 514,50 грн.

Крім того, своїми діями відповідач завдав йому і моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях у зв'язку з неправомірною поведінкою відповідача щодо уникнення останнього від нотаріального укладення договору купівлі-продажу вказаного автомобіля, відмови у добровільному поверненні безпідставно набутих ОСОБА_4 вищезазначених коштів й відшкодування витрат на переобладнання зазначеного автотранспортного засобу. Моральна шкода, про яку йде мова, посилена ще й тим, що відповідач до цього часу не вчинив жодних дій з метою врегулювання даного спору, а відверто ігнорує його законні вимоги та інтереси, у зв'язку з чим заподіяну йому моральну шкоду він оцінюю в сумі 15000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, однак не заперечила, що пояснення ОСОБА_8, які викладені судом нижче, відповідають дійсності. Крім цього суду пояснила, що ОСОБА_3 наполягав на видачі довіреності, оскільки так робили всі і завжди. Отримавши довіреність, позивач мав можливість переоформити автомобіль, однак не вчинив цього, бажаючи таким чином заощадити кошти пов"язані з переоформленням автомобіля. У жовтні 2014 року ОСОБА_3звертався з позовом до Коломийського міськрайонного суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу цього автомобіля дійсним та визнання права власності на автомобіль, однак дізнавшись про безперспективність такого позову, ОСОБА_3залишив його без розгляду.Розуміючи, що автомобіль може бути втрачений , ОСОБА_3звернувся до суду з даним позовом.

Не заперечує, що переобладання автомобіля з вантажного на пасажирський було здійснено ОСОБА_3без згоди та відома відповідача.

Моральна шкода полягає в тому, що з часу арешту автомобіля вони не можуть його використовувати і це призводить до моральних страждань.

Відповідач ОСОБА_8, в судовому засіданні позов заперечив, суду пояснив про те, що ОСОБА_3 попросив його придбати для нього автомобіль. 08 травня 2011 року він передав спірний автомобіль ОСОБА_3, який передав йому 8050 доларів США. Він, відповідач, наполягав на реєстрації автомобіля на позивача та говорив, що така перереєстрація коштує приблизно 800 гривень, сплату яких, згідно усної домовленості між ними, повинен був нести ОСОБА_3, однак останній відповів, що зробить це пізніше , і наполягав на довіреності. На вимогу позивача 08 травня 2011 року він дав довіреність йому та членам його сім"ї.

Пізніше він неодноразово наголошував позивачу про необхідність переоформлення автомобіля на нього, однак ОСОБА_3 відповідав, що його влаштовує довіреність, а ще пізніше стверджував, що він переоформив автомобіль.

У 2013 році Рожнятівський районним судом було ухвалено рішення, яким стягнути з нього на користь третьої особи грошові кошти. На виконання цього рішення на автомобіль, яким керував позивач згідно довіреності, у 2014 році було накладено арешт. Після цього він дізнався про те, що автомобіль позивач не зареєстрував на себе, і з цього моменту він почав висловлювати свої претензії щодо повернення коштів.Також йому, ОСОБА_4, стало відомо тепер, що позивач самостійно здійснив переобладнання вказаного транспортного засобу з вантажного на пасажирський, що в свою чергу призвело до невідповідності реєстраційних документів та недійсності доручення яке він дав 08.05.2011 року.

Вважає посилання позивача на те, що кошти які були йому передані за автомобіль є безпідставно набутими, неправильними, оскільки саме з вини позивача автомобіль не був переоформлений на останнього.

Заперечує проти позову і в частині стягнення з нього витрачені з позивачем кошти на

переобладнання автомобіля з урахуванням встановленого індексу інфляції, та трьох процентів річних, оскільки позивач самостійно здійснив таке переобладнання, без його відома та дозволу.

Що стосується позовних вимог про стягнення з нього моральної шкоди, вважає позов в цій частині також безпідставним, оскільки позивач сам своєю бездіяльністю створив собі проблеми.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи відділ державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції в судове засідання не прибув, подав заперечення, в якому вказав, що на автомобіль марки «MECEDES-BENZ VITO 108D», 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, накладено арешт у процесі виконання рішення суду про стягнення з боржника боргу на користь ОСОБА_5 Просив закрити провадження.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень ,крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути, зокрема, визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко -і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що 08 травня 2011 року ОСОБА_4, отримав від ОСОБА_3, гроші за автомобіль марки «MECEDES-BENZ VITO 108D», в сумі 8050,00 доларів США (а.с.8).

Згідно пояснень сторін наданих в судовому засіданні, позивач не вважав за необхідне переоформляти автомобіль на своє прізвище, наполягав на оформленні довіреності, яка і була видана строком на десять років ОСОБА_4, на ОСОБА_3, ОСОБА_2 і двох їхніх синів: ОСОБА_6 та ОСОБА_3 Довіреність видана строком на десять років, тобто до 08.05.2021 року ( а.с.6).

11 травня 2011 року ОСОБА_3, звернувся з заявою до начальника Калуського УДАІ УМВС України з відповідною заявою про переобладнання вказаного авто з фургона на пасажирський (а.с.9) Тобто, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3, з власної ініціативи розпорядився транспортним засобом вважаючи себе одноосібним власником.

11 червня 2011 року Калуським ВРЕР при УДАІ УМВС в Івано-Франківській області було видане свідоцтво про реєстрацію, як легкового пасажирського транспортного засобу автомобіля марки «MECEDES-BENZ VITO 108D», 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, власником вказано ОСОБА_4 (а.с.11).

15 квітня 2014 року відділом державної виконавчої служби Рожнятівського РУЮ в процесі примусового виконання рішення Рожнятівського районного суду відповідно до виконавчого листа №2/350/776 від 11.11.2013 року накладено арешт на майно ОСОБА_4 серед якого, значиться і вищевказаний автомобіль (а.с.12-13).

Накладення арешту на автомобіль і стало підставою для зверення до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_3, звертаючись до суду з вимогою про стягнення безпідставно набутих коштів, послається на ст. 1212 ЦК України, як на правове обґрунтування заявлених вимог. Зазначена норма визначає умову існування цивільно-правових зобов'язань, що виникають у зв'язку з так званим безпідставним збагаченням, тобто набуттям майна без достатньої правової підстави.

Однак ОСОБА_3 не надав суду жодного доказу на підтвердженя того, що кошти в сумі 8050 доларів США відповідач ОСОБА_4 набув без достатньої правової підстави.

Навпаки, представник позивача не заперечила, що ці кошти були передані ним добровільно. Більше того, вищезазначенні пояснення ОСОБА_2 підтверджують, що відповідач, наполягав на реєстрації автомобіля на позивача, однак за наполяганням останнього, йому було видано довіреність. Тобто пояснення сторін підтверджують, що ОСОБА_4 правомірно заволодів спірними коштами.

Аналіз вищенаведених судом пояснень сторін , письмових доказів, наданих сторонами на підтвердження та заперечення позовних вимог, дають суду підстави прийти до переконання про відсутність існування цивільно-правових зобов'язань, що виникають у зв'язку з так званим безпідставним збагаченням, тобто набуттям майна без достатньої правової підстави, тому в задоволенні вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів, та вимоги про відшкодування витрат на переобладнання транспортного засобу слід відмовити.

Оскільки зазначені вимоги є безпідставними, не підлягає до задоволення і вимога про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.209, 213-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи відділ державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції, ОСОБА_5, про стягнення безпідставно набутих коштів, відшкодування витрат на переобладнання автотранспортного засобу та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя :