Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"30" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Іовій О.О., Лесик Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом: Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати), комунальні послуги в розмірі 8 468,01 гривень; сплату судового збору в сумі 243,60 гривень покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» утримує та проводить обслуговування житлового фонду АДРЕСА_1. Квартира АДРЕСА_1, що складається з двох кімнат, загальною площею 63,80 кв.м., належить ОСОБА_1 Між позивачем та відповідачем було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 09 лютого 2012 року. Відповідач ОСОБА_1 є власником зазначеної квартири, а відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, йому на праві спільної сумісної власності належать, ще й площі загального користування та технічні засоби, що забезпечують потреби усіх власників будинку АДРЕСА_1. У зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань щодо утримання майна, сплати коштів за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за послуги з утримання будинку і прибудинкової території (експлуатаційні витрати) за період з 01 вересня 2013 року по 01 лютого 2015 року (без нарахування за лютий 2015 року) - 4 190, 24 гривень та опалення за період з 01 жовтня 2013 року по 01 грудня 2014 року (без нарахування за грудень 2014 року) - 1880,20 гривень на загальну суму 6 094,85 гривень. Зазначена сума заборгованості складається з: послуг на утримання будинку і прибудинкової території (експлуатаційні витрати); центрального опалення. Крім того, за прострочення сплати позивачем нараховано 3% річних за весь час прострочення у розмірі 304,07 гривень, інфляційне збільшення заборгованості становить 2069,09 гривень. Отже, розмір заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми становить 8 468,01 гривень (6094,85 гривень + 304,07 гривень + 2069,09 гривень).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з′явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з наказу Головного управління житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 163 від 02 серпня 2004 року «Про передачу житлових будинків на обслуговування» директору КП «Житлоінвестбуд-УКБ» було наказано передати КП «Житло-Сервіс», для обслуговування будинок АДРЕСА_1 (а.с.23).

Відповідно до п. 2.1. Статуту КП «Житло-Сервіс», підприємство створене з метою отримання прибутку від господарської діяльності із утримання, обслуговування, експлуатації та ремонту будинків і споруд комунальної власності територіальної громади м. Києва та прибудинкових територій, а також здійснення контролю за виконанням громадянами Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями (а.с. 26-28).

09 лютого 2012 року між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого виступає забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку АДРЕСА_1, а споживачем ОСОБА_1 своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно довідки про склад сім'ї, або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 227 від 26 лютого 2015 року, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрованих осіб не значиться. Власником особистого рахунку є ОСОБА_1 (а.с.14).

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 грудня 2005 року, ОСОБА_1 є спадкоємцем ? частки майна - квартири № 29, що знаходиться в АДРЕСА_1 - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 79).

За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов'язує. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов'язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.п. 2, 3 договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структур, періодичності та строків надання послуг, які на момент укладання цього договору надаються відповідно до розпорядження КМДА № 1221 від 29 грудня 2010 року. У разі зміни тарифів, їх структури сторони, для виконання умов цього договору, керуються тарифами на послуги з моменту введення в дію затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування змінених тарифу, його структури. Про дату зміни тарифів послуги виконавець сповіщає споживача платіжним документом (квитанцією), а також шляхом розміщення об'яви на будинку.

Згідно п. 6 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до п.п. 1 п. 12 договору, споживач зобов'язаний: оплачувати послуги в установлені цим договором строки.

За змістом ст.ст. 626, 627, 628, 629, 631 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно довідки № 110/23-276 від 23 березня 2015 року, виданої Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», за квартирою АДРЕСА_1 станом на 01 лютого 2015 року наявна заборгованість: за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 вересня 2013 року по 01 лютого 2015 року складає 4190,24 гривень; за опалення в опалювальний період з 01 жовтня 2013 року по 01 грудня 2014 року складає 1880,20 гривень. Всього - 6094, 85 гривень (а.с.11). Вказані відомості також підтверджуються розрахунком заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с.10).

Таким чином, з вищевикладених обставин вбачається, що відповідачем порушуються умови договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині своєчасної оплати житлово-комунальних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача надсилався лист-попередження про сплату заборгованості, який був залишений поза увагою відповідача та заборгованість погашена не була.

Відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем до сплати відповідачем розраховано 3 % річних у розмірі 304,07 гривень, де 6094,85 гривень (сума заборгованості) * 3 % * 607 (кількість днів прострочення) / 365 (кількість днів у році) та інфляційне збільшення боргу у розмірі 2069,09 гривень.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи відсутності будь-яких заперечень відповідача щодо спростувань позовних вимог позивача, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує відповідачу до сплати на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок, які сплачено позивачем за подання даного позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 322, 526, 610, 612, 625, 626, 627, 628, 629, 631 ЦК України, ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. 19, 20, 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати), комунальні послуги в розмірі 8 468 гривень 01 копійка та судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок, а всього 8 711 (вісім тисяч сімсот одинадцять) гривень 61 (шістдесят одна) копійка.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: