Справа № 664/2059/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2015 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

у складі:

головуючого судді Савчака С. П.,

секретар судового засідання Орлова О.С.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Цюрупинськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Служба у справах дітей Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання недійсним договору дарування частини житлового будинку, визнання права на користування частиною житлового будинку та зобовязання здійснити реєстрацію місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

До Цюрупинського районного суду Херсонської області з позовом в інтересах дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулась їх мати ОСОБА_1. За позовною заявою позивач просить визнати недійсним договір дарування 62/100 частин житлового будинку № 2 по вулиці Травневій у місті Цюрупинськ Херсонської області, укладений 26 червня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, визнати за дітьми право користування 62/100 частин житлового будинку № 2 по вулиці Травневій у місті Цюрупинськ Херсонської області та зобовязати відповідачів зареєструвати місце проживання дітей у зазначеній частині будинку.

За позовною заявою стверджується, що батько дітей ОСОБА_3, після поділу житла між ним та ОСОБА_1, здійснив відчуження своєї частини будинку без згоди органу опіки та піклування, чим порушив право дітей на користування його частиною будинку, при цьому здійснив зняття дітей з зареєстрованого місця проживання.

Позивач та її представник позовні вимоги підтримали та пояснили, що діти позивача та відповідача були зареєстровані та проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, який належав на праві спільної сумісної власності позивачу та відповідачу-Вецало ОСОБА_8, після розірвання шлюбу та поділу будинку позивач звернулась до органів міграційної служби з метою здійснити реєстрацію дітей у частині будинку, що їй належить, але їй було відомлено в цьому оскільки діти вже були зареєстровані за вказаною адресою. Згодом позивачу стало відомо, що відповідач зняв дітей з зареєстрованого місця проживання отримавши нову домову книгу, де діти не були зареєстровані та без згоди органу опіки та піклування здійснив дарування своєї частини будинку своїй матері ОСОБА_7. Зазначеними діями відповідач порушив право дітей на користування житлом, яке належить їм батькам.

Відповідач ОСОБА_3, позовні вимоги не визнав, вважає, що саме мати дітей ОСОБА_1 має забезпечувати дітей житлом, оскільки діти проживають разом з нею. Крім того, він зазначив, що дійсно діти були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1, після поділу будинку він отримав нову домову книгу в якій були відсутні відомості про зареєстроване місце проживання дітей. Діти були знятті з реєстрації, оскільки він вважав, що вони зареєстровані в частині будинку, що належить їх матері.

Представник відповідача ОСОБА_7, позовні вимоги не визнав, просить відмовити в позові, оскільки діти не мали право користуватися частиною будинку, що належить їх батьку, тому згоди органу опіки та піклування договір дарування не потребував.

Представник третьої особи, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, оскільки відчуження частини будинку відбулось без згоди органу опіки та піклування, при цьому було порушено право користування дітей житлом батька.

За копією свідоцтва про укладення шлюбу виданого 07.02.2001 року Архангельським территоріальним відділом ЗАГС, 07.02.2001 року укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9. Після укладення шлюбу подружжя отримало прізвище ОСОБА_3.

За копією свідоцтва про народження виданого 25.04.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Цюрупинського райуправління юстиції в Херсонській області, 23 лютого 2001 року народився ОСОБА_5. Батьком зазначено ОСОБА_3, матірю зазначено ОСОБА_1.

За копією свідоцтва про народження виданого 18.06.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Цюрупинського райуправління юстиції Херсонської області, 30 травня 2002 року народився ОСОБА_6. Батьком зазначено ОСОБА_3, матірю зазначено ОСОБА_1.

За копією рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 28.02.2008 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано.

За копією тимчасової посвідки на проживання серія ХС № 045347 від 03.07.2006 року зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 з 11.07.2006 року є м. Цюрупинськ, вул. Травнева, буд. № 2.

За копією тимчасової посвідки на проживання серія ХС № 045346 від 03.07.2006 року зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 з 11.07.2006 року є м. Цюрупинськ, вул. Травнева, буд. № 2.

За рішенням Цюрупинського районного суду від 02.04.2009 року у справі № 2-10/2009, житловий будинок по вулиці Травневій № 2 в місті Цюрупинськ Херсонської області розділено та виділено у власність ОСОБА_1 38/100 частин будинку, жилою площею 24, 5 кв.м. У власність ОСОБА_3 віділено 62/100 частин будинку, жилою площею 31,2 кв.м. Крім того, рішенням суду встановлено, що на момент винесення рішення діти проживали разом з позивачем.

За копією будинкової книги, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у будинку № 2 по вулиці Травневій в м. Цюрупинськ не зареєстровані.

За відповідю Цюрупинського РС УДМС України в Херсонській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в реєстрації/зняття не значаться (а.с. 63).

За копією договору дарування укладеного 26 червня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та посвідчений ОСОБА_10, приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу за номером в реєстрі 937, ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_7 прийняла в дар, 62/100 частки житлового будинку № 2 по вулиці Травневій в місті Цюрупинськ Херсонської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений без згоди органу опіки та піклування (ст. 71 цього Кодексу), є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України (в редакції на дату укладення договору дарування), місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Житлового кодексу Української РСР, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, забезпеченні жилою площею нижче за рівнеь, що визначається в порядку, встановленому Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок.

Відповідно до ст. 47 Житлового кодексу Української РСР, норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу. З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 та діти ОСОБА_5, ОСОБА_6 є такими, що потребують поліпшення житлових умов, оскільки не забезпеченні жилою площею в частині будинку позивача у відповідності до норм законодавства (недостаюча жила площа складає 16,45 кв.м.).

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місцем проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. На момент укладення договору дарування, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 досягли віку десяти років. Місце проживання дітей не було визначено за спільною згодою батьків та дітей, а саме не було визначено в якій з частин будинку (що належать кожному із батьків) № 2 по вулиці Травневій в місті Цюрупинськ Херсонської області є місце проживання їх дітей.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 3 Сімейного кодексу України, права члена сімї має одинока особа. Дитина належить до сімї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей…

Відповідно до ст. 176 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання і розвиток. Права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюється законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

На момент укладення договору дарування ОСОБА_1 та ОСОБА_3, не визначили за спільною згодою з їх дітьми ОСОБА_5, ОСОБА_6 їх місце проживання в якійсь певній частині будинку № 2 по вулиці Травневій в м. Цюрупинськ, яка належить комусь із батьків. До поділу будинку діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали право та користувались усім будинком. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належать, як до сімї ОСОБА_1, так і до сімї ОСОБА_3 та мають право проживати в сімї кожного з них. Діти мали і мають право користування житлом, яке належить на праві власності, як ОСОБА_1, так і ОСОБА_3. Розмір житлової площі в частині будинку ОСОБА_1, не відповідає нормі встановленої законодавством для проживання трьох осіб, і не забезпечував, і не забезпечує нормальний розвиток дітей. ОСОБА_3 при укладенні договору дарування не отримав попереднього дозволу органу опіки та піклування на відчуження своєї частини будинку та відчуженням своєї частини будинку позбавив дітей права користування житлом чим порушив право своїх дітей на проживання в частині будинку, яка належить йому на праві власності. У звязку з чим, позовні вимоги в частині визнання недійсним договору дарування та визнання права дітей на користування частиною житлового будинку, що належить ОСОБА_11 підлягають задоволенню.

Щодо частини позовної вимоги про зобовязання зареєструвати місце проживання дітей саме в частині житлового будинку, що належить ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження та крім того, позивачем не доведено, що діти мали зареєстроване місце проживання за адресою Херсонська область, м. Цюрупинськ, вул. Травнева, буд. № 2.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 62, 63, 88, 208, 209 ч. 3, ст. 212 - 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Визнати недійсним договір дарування 62/100 частин житлового будинку № 2 по вулиці Травневій у місті Цюрупинськ Херсонської області, укладений 26 червня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та посвідчений ОСОБА_10, приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу за номером в реєстрі 937.

Визнати за ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 право на користування 62/100 частин житлового будинку № 2 по вулиці Травневій у місті Цюрупинськ Херсонської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя (підпис) С. П. Савчак

Копія відповідає оригіналу

Суддя Савчак С. П.