Справа №333/4924/15-ц
Провадження №2/333/2230/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся ОСОБА_1. Посилається на таке. 20.01.2013 р. він уклав договір з ПАТ «Дельта Банк» №9942 про строковий банківський вклад строком на один рік, сума вкладу складає 1100000 грн. по закінченню дії цього договору сума депозиту була зарахована на його поточний рахунок в ПАТ «Дельта Банк» № 7951 з урахуванням поточного залишку станом на 25.12.2014 р. складала 1146910 грн. 03.10.2014 р. він уклав договір з відповідачем №002-07530-031014 про строковий банківський вклад строком на три місяці, сума вкладу складає 128000 грн. по закінченню строку дії цього договору 06.01.2015 р. сума депозиту була зарахована на його поточний рахунок в ПАТ «Дельта Банк» №7951 з урахуванням поточного залишку складала 1312164 грн. 65 коп.09.01.2015 р. він звернувся до Запорізького відділення ПАТ «Дельта Банк» з усною вимогою виплати зазначеної суми коштів готівкою, але йому було відмовлено, у звязку з відсутністю коштів. Він також письмово вимагав банк повернути йому кошти, але отримав відмову. 28.12.2013 р. він уклав договір з ПАТ «Дельта Банк» № 014-07038-281213 про отримання товарного кредиту на придбання в магазині телевізора вартістю 27698.90 грн. на 37 місяців під 1,01% річних. В період з січня 2013 р. по лютий 2015 р. ним було здійснено платежі в погашення кредиту, вони здійснювались в безготівковій формі з його поточного рахунку № 7951. 24.03.2015 р. він звернувся до відповідача з вимогою здійснити грошовий переказ з його поточного рахунку в ПАТ «Дельта Банк» №7951 в погашення всієї його заборгованості за отриманим кредитом згідно договору №014-07038-281213 станом на 24.03.2015 р. в повному обсязі а саме 17216,69 грн. Залишок коштів на поточному рахунку №7951 складав 1353212,67 грн. Але отримав відмову, аргументовану тим, що введена тимчасова адміністрація заборонила здійснювати такі операції на поточних рахунках клієнтів. На підставі ст. 39 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» просив визнати відмову ПАТ «Дельта Банк» в зарахуванні зустрічних однорідних вимог, а саме погашення заборгованості за кредит згідно з договором №014-07038-281213 від 28.12.2013 р. коштами з його поточного рахунку №7951 такою, що не відповідає вимогам закону; зобовязати відповідача здійснити зарахування зустрічних вимог за кредит по договору №014-07038-281213 та вплати належних йому коштів, що без його волі перебувають на рахунку №7951 в ПАТ «Дельта Банк» в сумі 17216,69 грн. Також просив вважати датою погашення заборгованості за кредитом 24.03.2015 р. та вважати нарахування відсотків за кредит та штрафних санкцій за його непогашення, які були нараховані відповідно умов договору з ПАТ «Дельта Банк» №014-07038-281213 від 28.12.2013 р. починаючи після 27.03.2015 р. незаконними та такими, що не мають підстав.

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, надав пояснення аналогічні викладеним.

Представник ПАТ «Дельта Банк» за довіреністю ОСОБА_2 позов не визнала в повному обсязі, надала письмові заперечення, згідно яких, дійсно, між сторонами укладались вказані договори. 25.12.2014 р. за цими договорами банком здійснено повернення суми вкладу на нарахованих відсотків шляхом їх перерахування сум вкладів на поточних рахунок позивача №7951, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів . постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 р. ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, з 03.03.2015 р. в ньому запроваджено тимчасову адміністрацію з 03.03.2015 р. до 02.10.2015 р. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2015 р. задоволений позов ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» та зобовязано ПАТ «Дельта Банк» виплатити ОСОБА_1 суму вкладу згідно умов договору № 9942 від 20.12.2013 р. та №002- від 03.10.2014 р. у розмірі 1312164 грн. 65 коп. посилається на п.4 ч.5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобовязань за домовленістю сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахування коштів з власного поточного рахунку у погашення кредиту у період запровадження у банку тимчасової адміністрації, то виконання зазначеної операції банком обмежується п. 1.4 ч.5 ст. З: ЗУ «про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Сума гранічного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 грн. Адміністративна рада фонду не має права приймати рішення про зменшення гранічної суми відшкодування коштів за вкладами. 20.06.2015 року позивач отримав 200000 грн. за рахунком №7951, що є гранічним розміром відшкодування коштів за вкладами.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 601 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Відповідно до ч. 5 ст. 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог, зокрема у випадках встановлених договором або законом.

02.10.2015 року на підставі Рішення №181 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочата процедура ліквідації АТ «Дельта Банк».

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобовязань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобовязання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобовязань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що:

за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку;

кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, кошти на рахунку позивача №7951 перебували на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку, пунктом 3 кредитного договору №014-07038-281213 передбачене договірне списання з будь-якого рахунку відкритого або того, що буде відкритий на імя ОСОБА_1 у банку, грошові кошти для погашення заборгованості, що виникла на підставі цього договору. Тобто, вимоги встановлені п. 8 ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» дотримані, отже є підстави для зобовязання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог по кредитному договору №014-07038-281213 від 28.12.2013 р. за рахунок поточного рахунку №7951 відкритого на імя ОСОБА_1 в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк».

Позивач, окрім того, просить визнати відмову ПАТ «Дельта Банк» в зарахуванні зустрічних однорідних вимог, а саме погашення заборгованості за кредит згідно з договором №014-07038-281213 від 28.12.2013 р. коштами з його поточного рахунку №7951 такою, що не відповідає вимогам закону; просить вважати датою погашення заборгованості за кредитом 24.03.2015 р. та вважати нарахування відсотків за кредит та штрафних санкцій за його непогашення, які були нараховані відповідно умов договору з ПАТ «Дельта Банк» №014-07038-281213 від 28.12.2013 р. починаючи після 27.03.2015 р. незаконними та такими, що не мають підстав. Ці вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Зважаючи на ст. 3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судових захист. Захист же цивільних це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Діючим законодавством не передбачений такий спосіб захисту права як визнання відмови банку незаконною встановлення дати погашення заборгованості, визнання нарахування відсотків за кредит та штрафних санкції незаконними, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору

З відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., оскільки позивач при поданні позову був звільнений від сплати судового збору.

Керуючись п. 8 ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 10, 60, 208, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» зарахувати вимоги по кредитному договору №014-07038-281213 від 28.12.2013 р. за рахунок поточного рахунку №7951 відкритого на імя ОСОБА_1 в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», в решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

На рішення сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська