Справа № 464/6543/14 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/1644/15 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого - Берези В.І., суддів - Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання: Фейір Х.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 16 грудня 2014 року справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, третя особа ВАТ «Львівський меблевий комбінат», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Торгово-виробнича компанія «Зелений континент», про демонтаж самочинно встановленої комірки на площі коридору загального користування,-

встановила:

оскаржуваним рішенням позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 демонтувати самочинно добудовану комірку до кімнати АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_2, просить таке скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вважає рішення прийнятим з порушення як процесуального, так і матеріального права, суд неповно з`ясував обставини справи, недоведеними є обставини , які мають значення для справи.

Обгрунтовує апеляційну скаргу тим, що позивач вказує про захист ним прав мешканців гуртожитку, проте про які порушені права йдеться - невідомо. У Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні» відсутні повноваження органів місцевого самоврядування подавати позови і представляти інтереси мешканців у судах. На коридорі загального користування є кілька комірок, суд не вказав, яку саме слід демонтувати. Будинок належить меблевому комбінату, тому суд невірно застосував ст.100 ЖК України, якою врегульовано порядок користування житлом в будинках державного і громадського житлового фонду. В матеріалах справи відсутня постанова Інспекції ДАБК про притягнення її, відповідача, до адміністративної відповідальності, суд не з`ясував розбіжності у номері будинку, де вона проживає.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2, її представника - адвоката Єрохіна В.В., представника позивача Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради - Матковську О.В., у відсутності третьої особи - ВАТ «Львівський меблевий комбінат» - правонаступник ПАТ «Торгово-виробнича компанія «Зелений континент», яка належним чином повідомлена, однак до суду не з`явилась, перевіривши у межах доводів апеляційної скарги та пред`явлених позовних вимог законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення такої.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам рішення суду відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідачка зареєстрована у кімнаті АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 18, виданою ВАТ «Львівський меблевий комбінат». До вказаної кімнати самочинно добудовано комірку. Постановою Інспекції ДАБК за дане порушення відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.96 КУпАП. Вказана постанова не оскаржена та набрала законної сили. Факт будівництва спірної комірки відповідачкою стверджували і в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7

Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації від 08.05.2014 року № 189 затверджено висновок міжвідомчої комісії про демонтаж самочинно збудованих комірок на площі загального користування гуртожитку ВАТ «Львівський меблевий завод» на вул. Зеленій, 204 (208) та зобов'язано відповідачку демонтувати самочинно збудовану комірку до 01.06.2014 року. Незважаючи на попередження, відповідачка розпорядження не виконала, що підтверджується актом, складеним комісією ЛКП «Дністер».

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що відповідачка здійснила самочинне переобладнання кімнати №47 в гуртожитку ВАТ «Львівський меблевий комбінат» по вул. Зеленій, 208 у м.Львові за рахунок добудованої комірки, без згоди мешканців гуртожитку та дозволу Сихівської районної адміністрації, відтак, зобов'язана привести площу самочинно розширеного житлового приміщення кімнати АДРЕСА_1 до попереднього стану, демонтувавши самочинно встановлено збудовану комірку.

З висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Як видно з матеріалів справи, будинок, у якому проживає відповідач та у коридорі загального користування якого самочинно влаштована комірка, має статус гуртожитку, власником такого є ВАТ «Львівський меблевий комбінат»; відповідно до поданих документів /а.с.92-97/ в суді апеляційної інстанції проведено заміну третьої особи - ВАТ «Львівський меблевий комбінат» на правонаступника ПАТ «Торгово-виробнича компанія «Зелений континент».

Як з`ясовано у суді апеляційної інстанції, комірка на коридорі загального користування прибудована до стіни суміжної з кімнатою № 47 відовідача ОСОБА_2, така являє собою зведену конструкцію з гіпсокартонних плит та дверима на коридор загального користування, всередині з полицями, у якій, як зазначила відповідач, зберігаються речі домашнього вжитку.

Пунктом 19 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208, визначено, що мешканцям гуртожитку забороняється провадити самовільно переобладнання й перепланування приміщень.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 144, 145 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Законом України «Про регулювання містобудівної дяльності» визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється в т.ч. і місцевими державними адміністраціями.

Відповідно до ст.ст. 15, 29, 30 ЖК України на виконавчі комітети місцевих рад покладається здійснення державного контролю за використанням та схоронністю житлового фонду.

Оскільки відповідачем недотримано вимог вказаного законодавства щодо порядку приєднання до своєї площі квартири коридора загального користування з влаштуванням комірки, чим порушено права мешканців щодо користування загальним коридором та не виконано розпорядження виконавчого органу місцевої ради про демонтаж самочинно збудованої комірки, суд першої інстанції вірно зобов`язав відповідача таку (комірку) демонтувати.

Враховуючи наведене, не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що є невідомим, які саме інтереси та порушені права мешканців гуртожитку представляє позивач - Сихівська районна адміністрація, оскільки зазначений орган відповідно до закону уповноважений державою на здійснення контролю у сфері містобудівної діяльності.

Твердження апелянта, зазначені в апеляційній скарзі, про те, що суд не вказав, яку саме комірку слід демонтувати за наявності кількох таких комірок у коридорі, спростовуються як поясненнями апелянта у суді апеляційної інстанції про те, що зведена комірка біля кімнати № 47 належить саме їй, у такій зберігає свої речі загального вжитку, так і наявним поверховим планом, з якого видно встановлені комірки на коридорі загального користування та фотознімками зовнішнього вигляду комірки /а.с.5-6/.

Покликання апелянта на ту обставину що відсутні документи про притягнення її до адміністративної відповідальності Інспекцією ДАБК у виді штрафу на підставі ч.3 ст.96 КУпАП спростовується інформацією інспекції від 15.03.2011 р. /а.с. 10/, згідно якої гр. ОСОБА_2 притягнута до адмінвідповідальності. Окрім того, документами, які надійшли від Департаменту державної Архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, підтверджено про знищення ряду документів, в тому числі і матеріалів адмінсправ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності за 2008-2014 р.р. /а.с. 131-140/, що не спростовує факту притягнення до адмінвідповідальності відповідача, а лише засвідчує втрату зазначеного документа.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, враховуючи наведене, рішення районного суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, відповідає встановленим обставинам справи, наявним доказам, підстав для його скасування немає, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.ст. 313, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити .

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарженою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.