Справа № 442/8672/13 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/266/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника позивача - Бучковського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 травня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року публічне акціонерне товариство (далі-ПАТ) «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом її продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №32/33/131, укладеним між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 15 червня 2007 року, у розмірі 65764,31 доларів США, що еквівалентно 526390 грн. 69 коп., з яких: 2632,80 доларів США, що еквівалентно 21073,46 грн., - прострочена заборгованість за тілом кредитом; 56342,61 доларів США, що еквівалентно 450977,52 грн., - сума дострокового стягнення кредиту; 6018,31 доларів США, що еквівалентно 48171,76 грн., - проценти за користування кредитом; 770,59 доларів США, що еквівалентно 6167,96 грн., - пеня за прострочення виконання грошового зобов»язання.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач, яка є одночасно позичальником та іпотекодавцем, допустила порушення умов повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість по тілу кредиту, що дає підстави для дострокового стягнення всієї суми кредиту та процентів за користування ним, а також пені за прострочення виконання зобов»яззання за рахунок предмету іпотеки.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.05.2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ПАТ «Універсал Банк», просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що судом не враховано норми матеріального права та умови договору, які дають право кредитодавцеві задовольнити свої вимоги щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання позичальником свого обов»язку щодо своєчасного повернення кредиту.

В судове засідання відповідач не з»явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому процесуальним законом порядку (а.с.134), клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 15.06.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» (кредитодавцем) та ОСОБА_3 (позичальником) було укладено кредитний договір №32/33/131, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти в іноземній валюті в сумі 63 000 доларів США із сплатою12,5% річних за користування кредитом на строк до 14.06.2027 року, які позичальник повинна була повертати відповідно до умов договору та графіку погашення заборгованості по кредиту (а.с.14-19).

В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір від 15.06.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_4, відповідно до якого, відповідач передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру №12, загальною площею 82,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-11, 12-13).

Відповідач ОСОБА_3 допустила прострочення сплати щомісячних платежів по тілу кредиту, що відповідно до умов кредитного договору (п.10.3, 9.1), є підставою для звернення банку з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту, нарахованих за користування ним процентів та сплати пені за прострочення виконання грошового зобов»язання.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с.5), станом на 16.09.2009 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становила 65764 доларів США 31 цент, що еквівалентно 526390 грн. 69 коп., з яких: 2632,80 доларів США, що еквівалентно 21073,46 грн., - прострочена заборгованість за тілом кредитом; 56342,61 доларів США, що еквівалентно 450977,52 грн., - сума дострокового стягнення кредиту; 6018,31 доларів США, що еквівалентно 48171,76 грн., - проценти за користування кредитом; 770,59 доларів США, що еквівалентно 6167,96 грн., - пеня за прострочення виконання грошового зобов»язання.

Відмовляючи у задоволенні вказаного позову, суд першої інстанції виходив з того, що для укладення іпотечного договору необхідно було отримати дозвіл органу опіки та піклування, оскільки в квартирі, переданій в іпотеку банку, були зареєстровані та проживали діти.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов»язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Іпотечним договором (п.п.1.1, 4.1, 4.2.1) передбачено право іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення іпотекодавцем умов кредитного договору.

Аналогічне за змістом положення міститься й у кредитному договорі (п.7.1.3), яке надає банку право у разі невиконання умов цього договору достроково стягнути заборгованість в повному розмірі за рахунок заставного майна, яке передане в якості забезпечення виконання зобов»язань по кредитному договору.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_3 не виконала свого обов»язку щодо повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, а іпотечний договір не був визнаний у встановленому законом порядку недійсним і відповідач такої вимоги не заявляла у даній справі, тому у суду першої інстанції були усі підстави для задоволення вимог позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Окрім того, на момент укладення іпотечного договору, зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_3 було: АДРЕСА_2 а тому її неповнолітні діти не могли бути зареєстровані в іншому місці, зокрема, в спірній квартирі, яка є предметом іпотеки, оскільки в силу вимог ст.29 ЦК України, місцем проживання малолітньої дитини, є місце проживання її батьків, або одного з них.

Таким чином, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням апеляційним судом нового рішення по суті позовних вимог.

Однак, на момент розгляду справи в апеляційному суді чинним є Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який підлягає застосуванню при ухваленні апеляційним судом нового рішення по суті позовних вимог відповідно до вимог ст.58 Конституції України, ст.ст.303, 304 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 цього Закону, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст.4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі ст.5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов»язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об»єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, і загальна площа такого нерухомого житлового майна (об»єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.метрів для квартири та 250 кв.метрів для житлового будинку.

Таким чином, зазначена вище норма закону забороняє звернення стягнення на житлове майно, яке є предметом іпотеки, за наявності перелічених у ній умов, як шляхом ухвалення судового рішення, так і в процесі виконання рішення суду, яке вже набрало законної сили.

Апеляційним судом встановлено, що кредит був наданий відповідачеві в іноземній валюті на споживчі цілі, що підтверджується заявою на отримання кредиту (а.с.146) і визнається стороною позивача, спірне жиле приміщення квартири відповідача (предмет іпотеки) є єдиним нерухомим житловим майном, яке вона має у власності, що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.137-141), та єдиним місцем її постійного проживання та проживання її неповнолітніх дітей, загальна площа квартири становить 82,9 кв.м., що не перевищує 140 кв.метрів, відповідач не є суб»єктом Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», оскільки є приватним підприємцем, а тому є всі визначені Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» підстави для заборони примусового звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи викладене, у задоволенні вказаного вище позову слід відмовити з наведених апеляційним судоми мотивів, що не позбавляє позивача у випадку припинення дії мораторію повторно звернутись до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі наявності для того передбачених законом та умовами договору підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 травня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №32/33/131, укладеним між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_3 15 червня 2007 року, у розмірі 65764 доларів США 31 цент, що еквівалентно 526390 гривень 69 копійок, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.