Справа № 459/4029/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 р. Суддя Червоноградського міського суду Львівської області Новосаж М.Д. розглянувши матеріали позовної заяви Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» до Сокальського районного суду Львівської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

18.12.2015 року до Червоноградського міського суду Львівської області надійшов зазначений позов Фермерського господарства «ОСОБА_1В.».

В його обґрунтування представник позивача послався на те, що ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 15.07.2014 року по справі №454/2007/14-ц було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» до Сокальського РВ ГУМВСУ у Львівській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в результаті протиправних дій працівників Сокальського РВ ГУМВСУ у Львівській області.

Дана ухвала була оскаржена в апеляційному порядку. Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Львівської області від 22.10.2014 року по справі №22ц-/783/6010/14 було скасовано вище згадану ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 15.07.2014 року з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вважає, що винесена суддею Сокальського районного суду Фарина Л.Ю. ухвала від 15.07.2014 року є завідомо не правосудною, не ґрунтується на законності, верховенстві права та вимогах закону. Вважає, що шляхом порушення норм ЦПК України йому було спричинено моральних страждань, які полягають у приниженні його честі, гідності, ділової репутації, моральних переживаннях, його було позбавлено права доступу до правосуддя. У звязку із чим просить стягнути з держави в особі Державної казначейської служби України в його користь 1 000 000 грн. на відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Перевіривши виконання позивачем вимог ст.ст.118-119, 121-122 ЦПК України, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Право на оскарження судових рішень та процесуальних дій перебуває у прямому звязку із визначенням підсудності, а також з процедурою, передбаченою відповідним процесуальним законодавством, а тому реалізувати право на оскарження судових рішень та дій можна виключно в цих межах. Згідно із положенням ст.ст.126, 129 Конституції України, рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя повязаних із підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях можуть оскаржуватися у чинному в даний час апеляційному та касаційному порядку, а не шляхом оскарження їх в інший суд першої інстанції шляхом подачі позову.

Відповідно до ст.62 Конституції матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою. Однак і за таких обставин за зазначену шкоду перед особою відповідає не безпосередньо суд або суддя, а держава. Тому суддя як посадова особа, що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем або іншою стороною, котра бере участь у цивільній справі, за винятком випадків, коли суддя виступає як представник цієї установи, а не орган, що здійснює правосуддя.

Крім цього, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 12.06.2009 року «Про деякі питання ,що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до суддів», суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субєктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції,і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дії чи бездіяльності вчинених у звязку з розглядом судових справ.

Зазначені розяснення є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, повязаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

У звязку із викладеним розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), повязаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Таким чином у відкритті провадження по справі слід відмовити на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України.

Керуючись ч.1 ч.2 ст.122 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» до Сокальського районного суду Львівської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали направити Фермерському господарству «ОСОБА_1В.» разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області.

Суддя: М. Д. Новосад