провадження 2/712/2717/15
справа № 712/9144/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кузьменка В.А.

при секретарі - Коваль М.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом доОСОБА_2 про стягнення боргу вказуючи, що 20.01.2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір про спільну діяльність.

За умовами договору, ОСОБА_3. передав останньому грошові кошти у розмірі 300 000 (триста тисяч) доларів США на поворотній основі. Кошти відповідачу були передані для купівлі нежитлової споруди, загальною площею 984.7 кв.м., що розташована за адресою: м. Хмільник, вул. Столярчука, 21.

У відповідності до умов договору ОСОБА_4, було придбано по біржовому контракту від 23.01.2002 року нерухоме майно, що зазначено у п. 1.2. договору. В подальшому було проведено реконструкцію даної споруди під станцію технічного обслуговування.

Договором від 20.01.2002 року передбачено, що окрім повернення заборгованих коштів ОСОБА_5 набуває право власності на 50 % майна вказаного в п. 1.2. договору, а п. 4.3. передбачено, що в разі неналежного виконання ОСОБА_4, своїх зобов'язань за даним договором. ОСОБА_3 після спливу строку встановленому у п.п. 2.4.. 3.4., набуває права власності на 100 % від майна, вказаного в п. 1.2. договору.

За умовами договору кошти були надані строком до 20.01.2013 року і у відповідності до п. 2.4.. відповідач зобов'язувався починаючи з 20 січня 2012 року по 20 січня 2013 року, кожного місяця 20 числа сплачувати ОСОБА_3 грошові кошти на повернення позики у рівних частинах.

Відповідач умови договору не виконав, грошові кошти ОСОБА_3 у визначений в договорі строк не повернув.

22 вересня 2014 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір відступлення права вимоги.

Таким чином, ОСОБА_2 має виконати зобов'язання за договором про спільну діяльність від 20.01,2002р. на користь ОСОБА_1 як нового кредитора.

23.09.2014 року позивачем було пред'явлено відповідачу вимогу, яку він отримав особисто, про що свідчить його підпис на копії вимоги, але жодним чином не відреагував на вимогу. Таким чином сума боргу станом на день подачі позову в гривневому еквіваленті становить: 300 000,00 дол. СПІА х 21,02 = 6 306 000.00 грн. (шість мільйонів триста шість тисяч гривень)., яку і просить позивач стягнути з відповідача. Крім того також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримала вимоги та просила суд їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, про що є рекомендовані повідомлення про отримання кореспонденції суду, причин неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи до суду не надходило.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

З матеріалів цивільної справи, а саме з копії договору наданого суду вбачається, що 20.01.2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір про спільну діяльність.

За умовами договору, ОСОБА_3. передав останньому грошові кошти у розмірі 300 000 (триста тисяч) доларів США на поворотній основі. Кошти відповідачу були передані для купівлі нежитлової споруди, загальною площею 984.7 кв.м., що розташована за адресою: м. Хмільник, вул. Столярчука, 21 та складається з: адміністративного будинку, загальною площею 352,3 кв.м., позначений на плані літ. А; огорожа № 1; склади літ. В. б. 61, 62 загальною площею 759,7 кв.м.; склад літ.В загальною площею 59.9 кв.м.; гараж літ. Г. загальною площею 165,1 кв.м.; склад літ.Е загальною площею 521,6 кв.м.; склад літ.К. загальною площею 261,5 кв.м., що складається з приміщень: підвал, пр І II. загальною площею 116,3 кв.м; І поверх, пр № 2, загальною площею 69.3 кв.м.; пр № 3, загальною площею 46,7 кв.м.; II поверх пр № 3, загальною площею 29,2 кв.м, вбиральні літ. Д, літ. З, погріб літ. Ж, навіс літ. Л. У відповідності до умов договору. ОСОБА_4, було придбано по біржовому контракту від 23.01.2002 року нерухоме майно, що зазначено у п. 1.2. договору. В подальшому було проведено реконструкцію даної споруди під станцію технічного обслуговування.

Договором від 20.01.2002 року передбачено, що окрім повернення заборгованих коштів. ОСОБА_3 М.1 .. набуває право власності на 50 % майна вказаного в п. 1.2. договору, а п. 4.3. передбачено, що в разі неналежного виконання ОСОБА_4, своїх зобов'язань за даним договором. ОСОБА_3 після спливу строку встановленому у п.п. 2.4.. 3.4., набуває права власності на 100 % від майна, вказаного в п. 1.2. договору.

За умовами договору кошти були надані строком до 20.01.2013 року і у відповідності до п. 2.4.. відповідач зобов'язувався починаючи з 20 січня 2012 року по 20 січня 2013 року, кожного місяця 20 числа сплачувати ОСОБА_3 грошові кошти на повернення позики у рівних частинах.

Відповідач умови договору не виконав, грошові кошти ОСОБА_3 у визначений в договорі строк не повернув. Всі вимоги про виконання умов договору та повернення коштів відповідач добровільно відмовляється виконати.

22 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір відступлення права вимоги.

За умовами даного договору первісний кредитор ОСОБА_3Г передає, а Новий кредитор ОСОБА_1М приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором про спільну діяльність від 20 січня 2002 року, укладеним між первісним кредитором та відповідачем. За цим Договором Новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від Боржника залежного виконання всіх зобов'язань за Основним договором

23.09.2014 року позивачем було пред'явлено відповідачу вимогу, яку він отримав особисто, про що свідчить його підпис на копії вимоги, але жодним чином не відреагував на вимогу і не здійснив будь-яких дій на виконання зобов'язання.

З копії договору про спільну діяльність, яка мається в матеріалах справи вбачається, що 20.01.2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено даний договір.

З дослідженого договору вбачається, що останній був укладений у 2002році у відповідності до ст.430 ЦК УРСР .

Ст. 430 ЦК УРСР передбачено що за договором про сумісну діяльність сторони зобов»язуються сумісно діяти для досягнення спільної господарської мети, як то : будівництво і експлуатація міжколгоспного або державно-колгоспного підприємства або установи, будування водогосподарських споруд і пристроїв, будівництво шляхів, спортивних споруд, шкіл, жилих будинків в т.ін. Громадяни можуть укладати договір про сумісну діяльність лише для задоволення своїх особистих побутових потреб.

Аналізуючи копію договору від 20.01.2002року суд вбачає що п.2.4 данного договору маються виправлення. Вказані виправлення перевірити суд позбавлений можливості оскільки оригінал договору в матеріалах справи відсутній і останній не був наданий ні позивачем, ні його представником в судовому засіданні для огляду та дослідження. З копії договору також вбачається що ОСОБА_3 передав відповідачу ОСОБА_2 гршові кошти в сумі 300 000 доларів США, але доказів про передачу та отримання коштів від ОСОБА_3 до ОСОБА_2 суду також надано не було, що ставить під сумнів виникнення заявлених позивачем зобов»язань про повернення боргу.

Відповідач по справі ОСОБА_2 у зв»язку з ухиленням його участі у судовому засіданні ніяких письмових пояснень щодо предмету позову та обставини укладання договору про спільну діяльність у 2002році за участю стрін ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не надав, що позбавляє суд надати належну оцінку укладеному договору та викликає сумнів про достовірність його укладання між сторонами по справі.

З письмових матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звертався до Соснівського районного суду м.Черкаси 12.05.2014року з позовом до ОСОБА_3 про визннаня договору про спільну діяльність від 20.01.2002 року недійсним. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси 07.07.2014року залишена без розгляду.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що позивач не довів в судовому засіданні обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, не надав належних доказів у зв»язку з чим позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 88, 214- 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 6 306 000, 00 грн ( шість мільйонів триста шість тисяч грн.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: В.А.Кузьменко