Справа № 646/1815/15-ц
№ производства 2-о/646/27/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2015 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого cудді: Чудовського Д.О.,

народних засідателів: Кондрашенко Н.П., Терещенко Л.С.,

секретаря судового засідання: Штефан А.Г.,

за участю заявника: не зявилась,

представника заявника: ОСОБА_1,

представника особи, щодо якої розглядається справа про визнання недієздатною:

ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи: ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - виконавчий комітет Харківської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_4 із заявою, в якій просила визнати ОСОБА_5, що є її матірю, недієздатною та встановити над нею опіку. В обґрунтування заяви вказала, що ОСОБА_5 вісімдесят років та на підставі договору довічного утримання заявниця здійснює постійний нагляд над нею. З осені 2013 року заявниця спостерігає істотне погіршення розумового стану своєї матері, що, як на її думку, свідчить про те, що ОСОБА_5 має хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Представник заявниці в судовому засіданні вимоги про визнання ОСОБА_5 недієздатною та встановлення відносно неї опіки підтримав та просив задовольнити.

Представник особи, щодо якої розглядається справа про визнання недієздатною просив відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що відсутні підстави для визнання ОСОБА_5 недієздатною.

Представник заінтересованої особи вказала, що заява задоволенню не підлягає, у звязку з відсутністю доказів, що ОСОБА_5 має психічний розлад та не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Суд вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 40), є матірю ОСОБА_4 (а.с. 5).

Згідно договору довічного утримання від 29.06.2002 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 передали у власність ОСОБА_4 в рівних частках кожний, належну їм квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 зобовязувалась довічно повністю утримувати ОСОБА_6 та ОСОБА_5, забезпечувати їх харчуванням, одягом, лікарськими засобами, доглядом, необхідною допомогою (а.с. 8).

Згідно копії заключення психотерапевта від 15.04.2005 року ОСОБА_5 поставлено діагноз антено-депресивний синдром, дисциркуляторна атеросклеротична енцефалопатія (а.с. 71).

Згідно консультативного висновку з Інституту неврології, психіатрії та наркології НАМН України від 19.11.2004 року ОСОБА_5 поставлено діагноз атеросклероз, артеріальна гіпертонія 3 ст. ДЕ 3 ст. з частими вегето-вісцеральними кризами, астенічним синдромом та когнітивними порушеннями (а.с. 76).

Відповідно до відповіді КЗОЗ «ХМ ПНД № 16» від 14.07.2015 року ОСОБА_5 за останні 5 років не лікувалась та за медичною допомогою не зверталась (а.с. 93).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 635 від 21.07.2015 року психічний стан ОСОБА_5 неоднозначний та для вирішення експертних питань необхідне проведення судово-психіатричної експертизи в умовах стаціонару судово-психіатричної експертизи (а.с. 97-99).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином вищевикладені обставини свідчать про відсутність підстав для визнання ОСОБА_5 недієздатною, оскільки наявні в матеріалах справи медичні документи, а також висновок судово-психіатричної експертизи не свідчать про наявність у ОСОБА_5 хронічного, стійкого психічного розладу, будь-яких інших доказів щодо психічного стану ОСОБА_5, які б свідчили про наявність у останньої психічного розладу та неможливість нею усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними заявницею та її представником надано не було, у звязку з чим заява про визнання ОСОБА_5 недієздатною задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Оскільки від органу опіки та піклування не надійшло подання про встановлення відносно ОСОБА_5 опіки, суд вважає, що вимога про встановлення опіки задоволенню також не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. 39, 65 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_4, заінтересована особа - виконавчий комітет Харківської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - залишити без задоволення.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 18.12.2015 року.

Суддя Д.О. Чудовський

народні засідателі: Н.П. Кондрашенко

ОСОБА_7