Справа № 160/538/15-ц Провадження № 22-ц/773/1733/15 Головуючий у 1 інстанції: Корнелюк В.С.
Категорія: 23 Доповідач: Мудренко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.,

суддів Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

з участю:

секретаря Губарик К. А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк на рішення Локачинського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_7 акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі по тексту - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк" 17 липня 2007 року укладено договір № VO21G104751542 відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 13200 доларів США на купівлю квартири та 4455 доларів США на сплату страхових платежів, з кінцевим терміном повернення 17 липня 2037 року. На забезпечення виконання позичальником зобов`язання між Банком та ОСОБА_5, ОСОБА_6 17 липня 2007 року укладено окремі договори поруки. ОСОБА_2, як боржник, та ОСОБА_5, ОСОБА_6, як поручителі, зобов`язання за кредитним договором не виконують, внаслідок чого станом на 25 червня 2015 року виникла заборгованість за кредитом - 12883,90 доларів, заборгованість за процентами 10310,48 доларів США, заборгованість за комісіями 1653,33 доларів США, пеня 17438,14 доларів США. Від цієї суми позивач відняв суму в розмірі 13402,69 доларів США, яка була задоволена рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська. Різниця становить 28883,16 доларів США. Отже, заборгованість становить 30339,13 доларів США, що по курсу НБУ 21,17 становить 642279,32 грн., з них: 28883,16 доларів США заборгованість за кредитом, 11,81 доларів США штраф (фіксована частина), 1444,16 доларів США штраф (відсоток від суми), яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також понесені судові витрати.

Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № VO21G104751542 від 17.07.2007 року в сумі 30339,13 доларів США та судових витрат відмовлено. У задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № VO21G104751542 від 17.07.2007 року відмовлено. Також суд вирішив договір поруки від 17.07.2007 року укладений між ОСОБА_5 та ПАТ КБ "ПриватБанк", вважати припиненим та договір поруки від 17.07.2007 року укладений між ОСОБА_6 та ПАТ КБ "ПриватБанк", вважати припиненим.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 змінити та ухвалити нове рішення у вказаній частині про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з підстав в ній наведених та просила її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу позивача не визнав та просив її відхилити.

Інші особи в судове засідання не зявились.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, а також доводи апеляційної скарги, пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та в частині визнання договорів поруки припиненими скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № VO21G104751542 від 17 липня 2007 року ПАТ КБ "ПриватБанк" надав відповідачу ОСОБА_2 кредит у розмірі 13200 доларів США на купівлю квартири та 4455 доларів США на сплату страхових платежів, з кінцевим терміном повернення 17 липня 2037 року (а.с. 13-15, 16).

З метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором, між банком та відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_6 17 липня 2007 року укладено окремі договори відповідно до яких поручителі відповідають перед банком за виконання зобовязань боржником у тому ж розмірі, що і боржник (а.с. 17, 18).

Відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання перед банком по кредитному договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, а саме: за кредитом - 12883,90 доларів, заборгованість за процентами 10310,48 доларів США, заборгованість за комісіями 1653,33 доларів США, пеня 17438,14 доларів США. На підтвердження заборгованості банком надано розрахунок (а.с. 6-8, 9). Від цієї суми позивач відняв суму в розмірі 13402,69 доларів США, яка була задоволена рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська (а.с. 5). Різниця становить 28883,16 доларів США. Отже, заборгованість становить 30339,13 доларів США, що по курсу НБУ 21,17 становить 642279,32 грн. (а.с. 9), а саме: 28883,16 доларів США заборгованість за кредитом, 11,81 доларів США штраф (фіксована частина), 1444,16 доларів США штраф (відсоток від суми).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 611 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвалене судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № VO21G104751542 від 17.07.2007 року в сумі 13402,69 доларів США, то нарахування відсотків за користування кредитом, неустойка поза строком дії кредитного договору законом не передбачено.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

Заперечуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, просили застосувати строки позовної давності, покликаючись на те, що останній платіж по поверненню кредитних коштів відповідачем було здійснено у травні 2010 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № VO21G104751542 від 17.07.2007 року станом на 25.06.2015 року (а.с. 6-8).

Зазначений письмовий доказ наданий позивачем на підтвердження позовних вимог і досліджений судом першої інстанції. А тому колегія суддів не бере до уваги виписку з рахунку за період з 17.07.2007 р. по 25.11.2015 р. по погашенню заборгованості по кредитному договору та копії платіжних доручень № 38 від 12.09.2012 року та № 1 від 19.10.2012 року про погашення заборгованості, наданих представником позивача суду апеляційної інстанції, оскільки оплата за цими платіжними дорученнями проводилась на погашення заборгованості за іншим кредитним договором, а саме за № VO21G204751542.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З урахуванням наведеного, у задоволенні позовної вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити у звязку із закінченням строків позовної давності.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог до поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором позивачем не оскаржувалося. Разом з тим, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду в частині визнання договорів поруки припиненими, оскільки позивач при предявленні позову не ставив такої вимоги, а також жоден з відповідачів не звернувся з зустрічним позовом з вимогою про визнання договорів поруки припиненими, а відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

Рішення Локачинського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та в частині визнання договорів поруки припиненими скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № VO21G104751542 від 17.07.2007 року відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: