Справа № 687/1293/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року

Чемеровецький районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді - Назарчука Р.В.,

з участю секретаря - Мельник Т.Є.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представник відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чемерівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання протиправними дій щодо словесної образи, яка принижує гідність та честь та стягнення моральної шкоди в розмірі 6000 гривень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання протиправними дій щодо словесної образи, яка принижує гідність та честь та стягнення моральної шкоди в розмірі 6000 гривень, посилаючись на те, що 18.08.2015 року близько 14 год. 20 хв. в смт.Чемерівці по вул. Центральній,40, навпроти бібліотеки вона перебувала разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та до них підійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8.Тоді на дорозі зупинився автомобіль «Швидкої допомоги» під керуванням водія ОСОБА_9 і з даного автомобіля вийшла відповідач ОСОБА_3, яка підійшла до них і стала голосно ображати її позивача нецензурними та образливими словами. На зроблене ОСОБА_7 зауваження ОСОБА_3, щоб остання припинила свої дії, оскільки відповідач була одягнута в форменний одяг (білий халат), приїхала на службовому автомобілі в робочий час без жодного виклику по даній адресі, чим ганьбить імя медичного працівника, ОСОБА_3 виразилась в адресу ОСОБА_7 нецензурними словами. Даними діями відповідач принизила її позивача честь та гідність в присутності сторонніх осіб та її знайомих та завдала їй моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях щодо її репутації, вона змушена витрачати час на відвідування адвоката, суду для захисту її прав, чим порушено ритм її сімейного життя, тому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо її словесної образи, яка принижує гідність та честь, стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 6000 грн. та судовий збір, сплачений нею при подачі позову до суду.

Позивач та її представник в судове засідання зявилися, позовні вимоги зменшили, просили задоволити позов про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач та її представник в судове засідання зявилися, позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити у задоволені позову, відповідач вказує, що 18.08.2015 року близько 13 год. 40 хв. йшла по дорозі поблизу приміщення Чемеровецької районної бібліотеки і побачила групу людей, в якій знаходилась позивач ОСОБА_1, її рідна сестра ОСОБА_6 та їх друзі ОСОБА_8 і ОСОБА_7, з якими вона не знайома, а бачила їх до цього лише один раз на місці скоєння ДТП в с. Бережанка в липні 2015 року, учасниками якого була ОСОБА_1 та її відповідача племінник ОСОБА_10. Того ж дня відбувся судовий розгляд по даному факту. Проходячи повз вказаних осіб, вона на мить зупинилась та, привітавшись, сказала в їх адресу, що як вони думають ходити по землі та перед Богом, що роблять його винуватим. При цьому зверталась до всіх присутніх, а не конкретно до ОСОБА_1, після чого ОСОБА_7 зробила їй зауваження, що вона в білому халаті та використовує своє службове становище у власних цілях, а ОСОБА_8 підбіг до неї впритул і почав голосно кричати, що звільнить її з роботи, при цьому викрикував на її адресу різні нецензурні слова. Даний інцидент тривав близько 1 хвилини, після чого вона швидко пішла від них. Будь-яких образливих чи лайливих слів на адресу вищевказаних осіб не казала.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями і одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних обєктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю повязується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. (п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи « № 1 від 27.02.2009 року роз»яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у приниженні честі та гідності фізичної особи, ушкодженням здоровя, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ст.1167 Цивільного кодексу України, абзацу 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.1995 року № 4 «Про судову практику в справі про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов»язковому з»ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останньої в її заподіянні.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 не надано доказів вчинення відповідачем ОСОБА_3 протиправних дій щодо неї, а тому в діях останньої відсутній юридичний склад даного правопорушення, що підтверджується поясненнями поряд з свідками зі сторони позивача і відповідача, і незацікавлених в даній справі свідків, даними в ході судових засідань, та іншими доказами, наданими сторонами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд вважає, що викладені в її позовній заяві обставини, при яких відповідач ображала її нецензурними словами, та надані нею безпосередньо пояснення вже в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеними нижче в даному рішенні суду доказами. При цьому суд бере до уваги і те, що, вказуючи як і в позовній заяві, так і під час судового засідання на ряд нецензурних та образливих слів на її - позивача адресу зі сторони відповідача, вже під час судових дебатів ОСОБА_1 зазначила, що образливим висловом в її адресу було лише слово «аферисти», і цілком природнім як суд розуміє є вже зменшенням її позовних вимог.

Під час судового розгляду справи свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 підтвердили покази відповідача ОСОБА_3 про те, що конфлікт тривав близько 1 хвилини, при цьому вона - відповідач голосно не кричала, нікого не ображала та будь-яких нецензурних слів ні в чию адресу не висловлювала, а навпаки ОСОБА_8 ображав відповідача нецензурними словами, при цьому принижуючи її честь, гідність та ділову репутацію.

Крім того, свідок ОСОБА_16 повідомив, що ОСОБА_3 голосно не говорила до групи осіб, серед яких знаходилась ОСОБА_1, не ображала їх нецензурними словами. Він це може підтвердити, так як вони перебували неподалік, якраз навпроти магазину «Меблі», де він знаходився. Коли ОСОБА_3 відійшла на відстань біля 15 метрів в напрямку Чемеровецького районного суду, то, не повертаючи голови, не голосно сказала про себе слово «аферисти». Як він зрозумів дане слово конкретно позивача ОСОБА_1 не стосувалось.

Крім того, до матеріалів справи долучено характеристики на ОСОБА_3, надані адміністрацією Чемеровецької районної лікарні, де вона працює, та настоятелем церкви митрофорним протоієреєм ОСОБА_17, які вказують, що вона стримана, ввічлива, добросовісна, милосердна, чуйна та безконфліктна людина, сумлінний працівник, активно приймає участь в житті церковної громади та являється кліриком Української Православної Церкви Воздвиження Хреста Господнього с. Бережанка Чемеровецького благочиння ОСОБА_16»янець-Подільської єпархії.

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_8 також підтвердив в судовому засіданні те, що даний конфлікт тривав близько 1 хвилини, або ще менше, а інший свідок позивача ОСОБА_7 вказала, що ОСОБА_3 не зверталась конкретно до ОСОБА_1, а до всіх присутніх на той час осіб, бо сказала «дівчата».

Однак, свідчення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо інших обставин та ініціаторів конфлікту, який мав місце в смт. Чемерівці 18.08.2015 року, не можуть братись до уваги, так як вони зацікавлені особи та перебувають з позивачкою ОСОБА_1 в близьких родинних та дружніх стосунках, що вони самі підтвердили в ході судових засідань. Зокрема: вони засвідчили, що часто зустрічаються з ОСОБА_1, телефонують одні до других, в липні 2015 року були присутні в с. Бережанка, коли позивачка скоїла ДТП, при цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на її прохання приїхали за багато кілометрів з с.Жердя з метою підтримати позивачку 18 серпня 2015 року були присутні в Чемеровецькому районному суді, де розглядалась справа про адміністративне правопорушення за фактом ДТП, однією із сторін якої була ОСОБА_1, тому до свідчень вказаних осіб суд ставиться критично та вони не можуть братись до уваги при вирішенні даної справи.

Вказані висновки підтверджуються іншими обставинами розгляду вказаної справи.

Так, даючи свідчення по суті цивільної справи свідок позивача ОСОБА_7 показала, що факт приниження гідності та честі зі сторони відповідачки ОСОБА_3 можуть підтвердити жителі с. Жердя ОСОБА_18 та її чоловік ОСОБА_19, який приїздив того дня з нею в Чемеровецьку районну лікарню для проходження рентгену та отримання консультації в лікаря-терапевта Чемеровецької ЦРЛ ОСОБА_20, та які під час інциденту перебували в салоні її автомобіля і все бачили та чули.

10.12.2015 року, будучи допитаними по суті справи, ОСОБА_19 та ОСОБА_18 пояснили, що того дня приїздили разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на їх власному автомобілі в Чемеровецьку центральну районну лікарню, де ОСОБА_19 був на прийомі в лікаря-терапевта ОСОБА_20 та робив рентгенівський знімок в рентгенкабінеті, після чого переїхали на площу, де зупинились поблизу приміщення районної бібліотеки навпроти магазину «Меблі». Під час інциденту коли ОСОБА_3 ображала ОСОБА_1 перебували в салоні автомобіля та за їх твердженнями чули нецензурну лайку зі сторони відповідача.

Покази дані ними в суді під присягою є неправдивими, надані лише з метою вирішення справи на користь позивача, та вони не могли бути присутні на місці події. Згідно офіційної відповіді адміністрації Чемеровецької центральної районної лікарні, наданої на адвокатський запит сторони відповідача, встановлено, що відповідно до журналу первинної облікової документації, який ведеться у Чемеровецькій ЦРЛ «Щоденник обліку роботи рентгенодіагностичного відділення (кабінету) за формою 039-5/о, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров»я України 14.02.2012 № 110, записи про рентгенологічні дослідження гр. ОСОБА_19 від 18.08.2015 року відсутні. З приводу надання консультацій ОСОБА_19 лікарем-терапевтом ОСОБА_20 18.08.2015 року відомості відсутні, оскільки відповідно до Наказу Головного лікаря Чемеровецької ЦРЛ № 123-в від 27.07.2015 року лікар-терапевт ОСОБА_20 перебував у щорічній відпустці з 06.08.2015 року по 06.09.2015 року.

Подані вже представником позивача ОСОБА_2 на останньому судовому засіданні, засвідчені письмові заяви секретарем сільської ради ОСОБА_21, надані ОСОБА_22 та ОСОБА_18 про те, що вони помилились, вказуючи на те, що відвідували в серпні 2015 року під час конфлікту ОСОБА_1 з ОСОБА_3 лікаря-терапевта ОСОБА_20 та рентгенкабінет, суд не може взяти до уваги, оскільки попередні дані ними пояснення в судовому засіданні суд отримав, попереджаючи останніх про кримінальну відповідальність, та під присягою. Більш того, зазначені письмові пояснення свідками подано до суду представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та на його прохання, про що в судовому засіданні не заперечив він сам, та який заінтересований в позитивному вирішенні справи для позивача.

Крім того, в позовній заяві ОСОБА_1 вказала неправдиві відомості про те, що відповідачка ОСОБА_3 під»їхала на автомобілі екстреної «Швидкої допомоги» реєстраційний номер 2159 під керуванням водія ОСОБА_9. Надалі вказані дані позивачем нічим не були підтверджені. В судовому засіданні позивачка та свідки з її сторони пояснили, що автомобіль, на якому приїхала відповідачка ОСОБА_3, зупинився на значній відстані від них та вони не могли розгледіти ні водія, ні тим більше реєстраційний номер автомобіля. Натомість відповідачем повністю спростовані дані твердження позивача, а саме було пред»явлено документи про те, що це не був зазначений в позові автомобіль екстреної медичної допомоги та не той водій, що також підтверджено показами свідків. Звідси можливо зробити висновки про те, що позивач ОСОБА_1 внесла в подану нею до суду позовну заячу неправдиві відомості з метою обмовити відповідача ОСОБА_3 та дискредитувати її як посадову особу.

Також позивач ОСОБА_1 не надала суду доказів понесення нею моральних страждань, вказаних в позовній заяві, якими можуть бути відповідно до ст. 1167 ЦК України медичні довідки про виникнення захворювання чи інше погіршення стану здоров»я у зв»язку з хвилюваннями, спричиненими посяганням на права позивачки, висновки лікарів чи медичних комісій про ступінь втрати працездатності.

В ході розгляду справи не підтверджено показаннями свідків факт завдання ОСОБА_1 моральної шкоди, зокрема, про важкий душевний стан позивачки, спричинений правопорушенням, її переживання, хвилювання, зміни в самопочутті, загальному душевному настрої, стані здоров»я, способі життя, спілкування, звичках, працездатності, про реальні зміни у житті, в роботі.

Допитані свідки зі сторони позивача вказали, що їм невідомо про будь-які негативні наслідки в житті та здоров»ї позивача ОСОБА_1 внаслідок вказаного інциденту з ОСОБА_3. Сама ОСОБА_1 стверджує, що даний інцидент не призвів до будь-яких негативних наслідків щодо її здоров»я чи способу життя, єдиний негативний наслідок для неї це час, який вона витрачає на судові засідання, однак подача позову до суду це її власна ініціатива та вона передбачала те, що їй необхідно буде приходити на судові засідання по даній цивільній справі. Також позивачка ОСОБА_1 не змогла навести доказів на обґрунтування розміру заявлених нею в позовній заяві моральних збитків.

Таким чином, позивачем не надано доказів вчинення щодо неї будь-яких неправомірних дій відповідачем та заподіяння їй моральної шкоди. Слова відповідача, які стосувались всіх присутніх: «Дівчата, як ви думаєте ходити по землі та перед Богом, якщо робите його винуватим» не можуть розцінюватись судом як протиправні та такі, що принижують честь та гідність фізичної особи, а також її ділової репутації та заподіяти моральну шкоду позивачу.

Виносячи рішення по вказаній справі, суд особливу увагу звертає на покази незацікавлених у справі осіб, зокрема: ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_14 та ОСОБА_16К, пояснення яких вже зазначались вище та показами яких повністю спростовуються покази свідків зі сторони позивача, а саме: ОСОБА_19 і ОСОБА_18, які як вже вище зазначалось взагалі не були присутні під час конфлікту, який зі слів позивачки мав місце 18.08.2015 року в смт. Чемерівці, а також ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про захист честі, гідності та стягнення з відповідачки ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 5000 грн. та судових витрат в сумі 487,20 грн. є безпідставним та необґрунтованим, а тому за таких обставин відсутні правові підстави для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.В. Назарчук