Справа № 136/970/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" липня 2015 р. м. Липовець

ЛИПОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

У СКЛАДІ : ГОЛОВУЮЧОГО - СУДДІ МОЧУЛЬСЬКОЇ Л.Т.,

При секретарі Белінській С.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець ЦИВІЛЬНУ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюб, який був зареєстрований 20 липня 1985 року відділом запису актів громадського стану Липовецького райвиконкому Вінницької області, актовий запис № 36.Від даного шлюбу у подружжя народились діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час є повнолітніми. Причиною розпаду сім"ї позивач називає те, що їхні шлюбні відносини не склалися із-за різних характерів, в звязку із чим їх спільне проживання стало неможливим, що призвело до нестерпності подальшого їхнього спільного проживання, сімя фактично розпалась, хоч і проживають фактично в одному будинку, але як чоловік та дружина не мають спільних відносин уже 15 років. Відповідач має інший будинок, в якому систематично проживає та зраджує позивачці. Неодноразові спроби налагодити шлюбні відносини, позитивних результатів не дали. Вважає, що сімя розпалась остаточно. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб із ОСОБА_2 та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте в шлюбі «СВІРСЬКА».

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просила не стягувати судові витрати, оскільки відповідач їх вже відшкодував.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, просив позовні вимоги задовольнити.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 1985 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-АМ №283 284 /а.с.4/.

Від даного шлюбу позивач та відповідач мають дітей: сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час є повнолітніми.

Сторони не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав

людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що сторони наполягають на розлученні, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, суд залишає за позивачкою, за її проханням, для подальшого іменування прізвищем набуте у шлюбі - «СВІРСЬКА» .

На підставі ст. ст. 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України, Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ПОЗОВ ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Розірвати шлюб між СВІРСЬКОЮ ( до реєстрації шлюбу ВАСИЛЬЄВОЮ) ОСОБА_6 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 20 липня 1985 року відділом запису актів громадянського стану Липовецького райвиконкому Вінницької області, актовий запис № 36.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище набуте у шлюбі - СВІРСЬКА.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Після закінчення цього строку рішення набирає законної сили, якщо не надійде апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: ОСОБА_7