Справа № 472/1125/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" грудня 2015 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

при секретарі Тарєлкіній Н.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2О,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідачів ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про відшкодування отриманих без достатньої правової підстави коштів,

В С Т А Н О В И В :

02 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Веселинівського районного суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про відшкодування отриманих без достатньої правової підстави коштів.

В позовній заяві позивач зазначила, що в грудні 2013 року домовилась з відповідачами про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку в смт Веселинове Миколаївської області, по вул. Перемоги, 29, за 15 000 доларів США. На підтвердження своїх намірів придбати житловий будинок та укласти в подальшому договір купівлі-продажу передала 24.12.2013 року ОСОБА_5 4000 доларів США, про що відповідачем була написана розписка, а залишок суми зобов'язалась віддати протягом 2014 року. Крім того позивач вказує на те, що відповідач ОСОБА_5 не був власником житлового будинку, а тому отримав гроші без достатньої правової підстави.

07.01.2015 року позивач передала ОСОБА_3 ще 500 доларів США та 10 000 грн. Після цього ОСОБА_5 передав позивачці ключі від будинку і вона переселилась проживати зі своєю сім'єю до вказаного будинку.

Укладення договору купівлі-продажу не відбулось у зв'язку з фінансовими труднощами позивача. Позивач запропонувала відповідачам добровільно повернути сплачену суму 4500 доларів США та 10 000 грн., а зі своєї сторони залишити будинок. Однак відповідачі відмовились повертати отримані гроші, тому позивач звернулась до суду та просить стягнути з ОСОБА_3 отриманих нею без достатньої правової підстави кошти в сумі 500 дол. США та 10 000 грн. та стягнути з ОСОБА_5 отриманих ним без достатньої правової підстави кошти в сумі 4 000 дол. США або 85 680 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1Т та її представник ОСОБА_2 позов підтримали повністю в тому ж обсязі та з тих же підстав.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував. В судовому засіданні пояснив, що між його дружиною ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 була домовленість про купівлю-продаж житлового будинку, розташованого за адресою смт. Веселинове, вул. Перемоги, 29, та належного на праві приватної власності ОСОБА_3. На підтвердження своїх намірів купити зазначений житловий будинок ОСОБА_1 передала йому завдаток в сумі 34000 грн., про що ОСОБА_5, на прохання його дружини ОСОБА_3, в якої на той час була травмована права рука, була власноручно написана розписка. Зазначена сума коштів ОСОБА_5 була перерахована та в присутності позивачки ОСОБА_1 передана ОСОБА_3.

Відповідачка ОСОБА_3 та представник відповідачів ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, просили в позові відмовити. Надали суду письмове заперечення, в якому вказують про те, що ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 дійсно уклали усний договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в смт Веселинове Миколаївської області по вул. Перемоги, 29, за 15 000 дол. США, в зв'язку з чим було складено декілька розписок про отримання грошових сум від позивача. Відповідачка неодноразово наполягала на тому, щоб позивачка розрахувалася з нею повністю та після цього здійснить переоформлення домоволодіння на що позивач повідомляла, що не має коштів, та перебуває в скрутному фінансовому становищі та продовжувала проживати в зазначеному житловому будинку. Весною 2015 року відповідачка ОСОБА_3 дізналась, що позивачка ОСОБА_1 купила інший житловий будинок, сплативши при цьому всю суму коштів за придбане домоволодіння, однак виселятися з житлового будинку, розташованого в смт Веселинове Миколаївської області по вул. Перемоги, 29 відмовлялась. В зв'язку з цим, ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про примусове виселення. Під час розгляду даної справи в суді відповідачка погодилась виселитись з житлового будинку та 23.10.2015 року ОСОБА_1 підписала акт прийому-передачі домоволодіння, згідно якого претензій майнового або грошового характеру до ОСОБА_3 не має.

Суд заслухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачу на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Перемоги, 29, що підтверджується договором дарування від 17 жовтня 1997 року та реєстраційним посвідченням, зареєстрованим Веселинівською філією МБТІ 23 жовтня 1997 року за реєстром № 1840.

Між позивачем та відповідачами була домовленість про купівлю-продаж належного ОСОБА_3 будинку, яку вони оформили у вигляді розписок, про що сторони в судовому засіданні не заперечували.

Так, згідно розписки власноручно написаної відповідачем ОСОБА_5 24 грудня 2013 року останній отримав 4 000 доларів завдатку за вищезазначений житловий будинок. Датою остаточного розрахунку в сумі 11 000 доларів був кінець листопада 2014 року.

Поясненнями сторін в судовому засіданні встановлено, що зазначена розписка була написана власноручно відповідачем ОСОБА_5 на прохання своєї дружини ОСОБА_3П, в якої на той час була травмована права рука. Кошти отримані ОСОБА_5 в присутності позивача ОСОБА_1 були ним перераховані та передані ОСОБА_3.

Згідно розписки від 07 січня 2015 року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 500 доларів та 10 000 гривень.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердила суду, що вона була присутня 07 січня 2015 року при передачі ОСОБА_1 коштів ОСОБА_3 Суму коштів вона не пам'ятає, зазначила що частина коштів була гривнями, а частина доларами. Також зазначила, що дані кошти передавалась як завдаток за житловий будинок.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що 23 жовтня 2015 року був присутнім при прийому-передачі домоволодіння, розташованого за адресою: смт. Веселинове, вул. Перемоги, 29. Текст акту прийому-передачі був зачитаний представником відповідачів ОСОБА_4. Під час підписання акту прийому-передачі бачив, як ОСОБА_1 передавала ОСОБА_3 розрахункові книжки за комунальні послуги, а та в свою чергу передала ОСОБА_1 грошові кошти. Загальну суму грошових коштів він не знає, однак зазначив, що це було приблизно 500 доларів. При прийомі-передачі житлового будинку сторони претензій грошового характеру один до одного не пред'являли.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 23 жовтня 2015 року був присутнім при прийомі-передачі домоволодіння, розташованого за адресою: смт. Веселинове, вул. Перемоги, 29. Текст акту прийому-передачі був зачитаний представником відповідачів ОСОБА_4 Під час підписання акту прийому-передачі бачив, як ОСОБА_1 передавала ОСОБА_3 розрахункові книжки за комунальні послуги, а та в свою чергу передала ОСОБА_1 грошові кошти. Загальну суму грошових коштів він не знає однак бачив, що це були долари. При прийомі-передачі житлового будинку сторони претензій грошового характеру один до одного не пред'являли.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що між сторонами дійсно була домовленість про купівлю-продаж житлового будинку, розташованого в смт Веселинове по вул. Перемоги, 29. На підтвердження цього позивачем 24 грудня 2013 року були передані кошти в якості завдатку в сумі 4000 доларів. Після чого він разом з дружиною ОСОБА_1 переїхали проживати в зазначений будинок. 11 000 доларів за житловий будинок зобов'язались повернути до кінця листопада 2014 року, однак в зв'язку з фінансовими труднощами вони в зазначений період не розрахувались та пізніше передумали купувати даний житловий будинок.

Проаналізувавши вищезазначені норми права та обставини справи, суд приходить до висновку про безпідставність звернення позивача ОСОБА_1 з даним позовом до відповідачів в межах правил, визначених ч. 1 ст. 1212 ЦК України, якою урегульовано обов'язок недобросовісного набувача майна, тобто такого, яким набуто майно без відповідної правової підстави, повернути потерпілому це майно, оскільки правила даної статті регулюють правовідносини між особами, які не перебувають між собою у договірних відносинах з приводу витребуваного майна. Разом з тим, судом встановлено що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 була домовленість про укладання у майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Перемоги, 29. Таким чином сторони перебували у договірних відносинах, а кошти, що становлять об'єкт предмета спору, були передані в розрахунок майбутнього укладення договору кіпвлі-продажу житлового будинку, що підтверджено сторонами в судовому засіданні. Оскільки позивачем не доведено факт збільшення без достатньої правової підстави майна у відповідачів за рахунок позивача, при цьому підтвердивши наявність між сторонами договірних відносин з приводу укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, які не врегульовано правилами ст. 1212 ЦК України,суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про повернення безпідставно отриманих коштів є необґрунтованими та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відшкодування отриманих без достатньої правової підстави коштів - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_10