АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 663/981/14-ц Головуючий в І інстанції Кустов О.Ю.
Номер провадження №22-ц/791/2584/2015 Доповідач Фурман Т.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Фурман Т.Г.

суддів: Пузанової Л.В.

ОСОБА_1

секретар Гуров Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 23 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про дострокове стягнення кредитної заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання частково недійсним кредитного договору, зобовязання здійснити перерахунок суми заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернулося до суду із вказаним позовом, зазначаючи про те, що 21.03.2008 року укладено кредитний договір, згідно умов якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 50 000 доларів США на строк до 21 березня 2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 14,49 % річних. Цільове призначення кредиту - на споживчі цілі.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_2 повинна була щомісячно вносити мінімальний необхідний платіж у розмірі 793,99 доларів США.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки від 21.03.2008 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 26 лютого 2014 року у неї утворилась заборгованість в сумі 33 563,04 доларів США та 47 283,84 грн., яка складається з: пені за порушення строків платежів по кредиту та відсоткам в сумі 15,84 доларів США, що еквівалентно 149,34 грн.; відсотків за користування кредитом в сумі 430,91 доларів США; щомісячної комісії за користування кредитом в сумі 39,04 доларів США; штрафу за порушення положень кредитного договору в сумі 5000 доларів США, що еквівалентно 47 134,50 грн.; заборгованості по кредиту в розмірі 33093,09 доларів США, банк просив суд стягнути достроково солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь вказану заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір у розмірі 3636,79 грн.

ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання частково недійсним кредитного договору, зобовязання здійснити перерахунок суми заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що під час внесення чергового щомісячного платежу за кредитним договором у липні 2012 року працівник банку в усній формі повідомила їй про необхідність сплатити додатково 2330,00 доларів США заборгованості за договором.

07.02.2013 року вона звернулась до банку за розясненнями причин виникнення заборгованості за кредитним договором, на що банк надав їй відповідь про те, що відповідно до умов договору вона сплачувала мінімально необхідну суму платежу за основним зобовязанням та відсоткам, але щомісячна комісії, яка була передбачена згідно з графіком та договором, оплачується окремо.

Посилаючись на те, що зазначені дії відповідача, які виражаються у нарахуванні щомісячно комісій понад розмір мінімального необхідного платежу або окремо, не відповідають умовам укладеного договору, графіку погашення кредиту та положенням Закону України «Про захист прав споживачів» просила суд, з уточненням своїх позовних вимог, визнати недійсним п. 1.3.2 кредитного договору (плата за управління кредитом) та п. 5.2 кредитного договору (штраф за порушення умов договору) №804/8/03/2008/840к/0485, який укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра» 21 березня 2008 року; зобовязати ПАТ КБ «Надра» здійснити перерахунок суми заборгованості за кредитним договором без нарахування щомісячної комісії окремо та понад встановленій мінімально необхідний платіж у розмірі 793,99 доларів США.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 23 червня 2015 року в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» просить рішення суду в частині відмови в достроковому стягненні з відповідачів кредитної заборгованості скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4, діючий від імені ОСОБА_2, просить апеляційну скаргу банку відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали у визначених законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В апеляційному порядку апеляційним судом перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні первісного позову. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, апеляційною інстанцією не перевіряється.

З матеріалів справи вбачається судом встановлено, що 21.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 був укладений кредит №804/8/03/2008/840к/0485, відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 50 000 доларів США в порядку і на умовах, встановлених цим договором /а.с.6-7/.

Ціль кредитування - споживчі цілі.

Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,49 відсотків річних (п.1.3.1).

Плата за управління кредитом сплачується позичальником щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,1 % на місяць від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом (без урахування розміру відсотків, які позичальник повинен сплатити банку), зазначеним у п. 1.1 цього договору. За перший та останній місяць користування кредитом плата розраховуються виходячи із фактичної кількості днів, протягом яких позичальник користувався кредитом (п. 1.3.2).

Строк, на який позичальнику надано кредит до 21 березня 2018 року (п. 1.4).

Повернення кредиту та сплата, передбачених п.п. 1.3.1, 1.3.2, платежів здійснюється шляхом перерахування на рахунок № 8501 МФО 352770 мінімально необхідного платежу у валюті кредиту (п. 3.1.1).

Щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 793,99 доларів США (п. 3.3.2).

Позичальник вносить черговий мінімальний платіж, визначений у п. 3.3.2 цього договору, щомісячно до 18 числа поточного місяця (п. 3.3.3).

Кінцевий термін повернення кредиту 21.03.2018 року (п. 3.3.4).

Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у період (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (п. 3.4).

Якщо на протязі дії цього договору позичальник несвоєчасно та/чи неповністю вніс черговий мінімально необхідний платіж та/чи інші платежі, передбачені цим договором, то банк приймає виконання позичальником своїх зобовязань по цьому договору в наступному порядку: плата за управління кредитом; прострочені відсотки за користування кредитом; відсотки за користування кредитними коштами; пені та штрафи; витрати, повязані з моніторингом та супроводом кредиту; сума кредиту (п. 3.5).

З метою виконання умови, передбаченої п. 3.5 цього договору, банк, при наявності несвоєчасного та/чи не в повному обємі виконання позичальником своїх обовязків щодо необхідного платежу та/чи інших платежів, передбачених цим договором, самостійно розподіляє грошові кошти, внесені позичальником на розподільчий рахунок згідно черговості, передбаченої п. 3.5 цього договору або іншої черговості, встановленої на розсуд банку (п. 3.6).

Банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплатити нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 3.3.3 цього договору, а також у випадку, передбаченому у п. 4.3.6 цього договору (п. 4.2.4).

Позичальник зобовязаний: забезпечити банк всіма необхідними документами для здійснення ним дій передбачених п. 3.1 цього договору (п. 4.3.1); суворо дотримуватися положень цього договору (п. 4.3.2); сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку, визначених цим договором (п. 4.3.3).

У разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначених у п. 3.3.3 цього договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплата всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений п. 4.3.5 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (п. 5.1).

У разі порушення позичальником вимог цього договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної цим договором, за кожен випадок (п. 5.2).

Сторони керуючись ст. 259 ЦК України дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років (п. 7.3).

Усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку якщо вони здійсненні у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, курєром або вручені особисто за зазначеними адресами сторін (п. 8.3).

В забезпечення взятих на себе зобовязань між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за неналежне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань, що витікають з договору №804/8/03/2008/840к/0485 від 21.03.2008 року, в тому числі: повернути кредит в сумі 50 000 доларів США; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14,49 % річних; сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором; сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня) (п.1.1) /а.с.8/.

Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.2).

З вимог про дострокове стягнення кредитних коштів вбачається, що банк вимагає від позичальника та поручителя погасити заборгованість за кредитним договором в сумі 33563,04 долари США та 47283,84 грн. протягом 7 днів з моменту отримання повідомлення банку.

Проте, суду не надані підтвердження направлення вказаних вимог відповідачам за первісним позовом та їх отримання в порядку передбаченому п. 8.3 Кредитного договору.

З графіку погашення кредиту, оригінал якого міститься в кредитній справі, який підписаний сторонами, вбачається, що сторонами узгоджено розміри платежів за договором та строки їх сплати.

При цьому вбачається, що обовязковий мінімальний платіж складає 793,99 доларів США (графа 8) і до його складу входить обовязкова сплата частини тіла кредиту (графа 5) + відсотки в ідеалі (графа 6). Також вбачається, що комісія в ідеалі (графа 7) не входить до складу обовязково необхідного платежу.

З листа Херсонського РУ ПАТ КБ «Надра» вих. №354 від 12.02.2012 року вбачається, що банк визнає сплату позичальником мінімально необхідної суми платежу за тілом кредиту та відсотками, але звертає увагу, що не сплачувалася комісія, яка передбачена у графіку погашення кредитної заборгованості.

Спір між сторонами виник з приводу додаткових платежів за кредитним договором.

З наданих суду оригіналів квитанцій які підтверджують погашення кредиту ОСОБА_2, а також розрахунку погашення заборгованості позичальника за кредитним договором №804/8/03/2008/840к/0485 від 21.03.2008 року (т. 1 а.с. 147), який узгоджується з вказаними квитанціями, вбачається, які платежі та у які строки вносилися на погашення кредиту. В середньому позичальником сплачувалося на погашення кредиту по 812,22 долара США, тобто щомісячно вносився платіж в розмірі, що перевищує мінімально необхідний.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині дострокового стягнення заборгованості за кредитом банк у позовній заяві посилався на невнесення мінімально необхідного платежу в розмірі 793,99 долари США та невиконання відповідачами пунктів 4.3.2-4.3.4 кредитного договору та керувався п. 4.2.4 кредитного договору. Однак, вказані пункти кредитного договору містять положення про необхідність суворо дотримуватись положень цього договору (п. 4.3.2) пункт містить загальні положення і не є конкретизованим, необхідність сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку, визначених у пп. 3.3.2, 3.3.3 цього договору (п. 4.3.3), у випадку порушення зобовязань за договором сплатити банку штрафні санкції згідно пп. 5.1-5.2 (п. 4.3.4).

При цьому п. 4.2.4 кредитного договору, яким керувався банк обґрунтовуючи вимогу про дострокове стягнення грошових коштів, містить положення про те, що банк має право вимагати дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначених п. 3.3.3 договору, а також у випадку передбаченому п. 4.3.6 в якому йдеться про передачу земельної ділянки у випадку її приватизації чи отримання у власність іншим шляхом.

В даному випадку, враховуючи що предметом іпотеки є квартира порушення п. 4.3.6 до вказаних правовідносин застосоване бути не може.

В п. 3.3.3 кредитного договору йдеться про внесення позичальником чергового мінімального платежу визначеного в п. 3.3.2 договору (793,99 доларів США), щомісячно до 18 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Відповідно до ст. 627 ЦК України (в редакції яка діяла на час укладення кредитного договору), відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому умови договору є обовязковими для обох його сторін.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона має довести ті обставини на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Суперечності між п. 3.3.1 (згідно якого комісія входить до мінімально необхідного платежу) та п. 3.3.2 (розмір мінімально необхідного платежу) в сукупності з графіком кредиту (з яких вбачається, що комісія сплачується окремо), відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на день укладення договору кредиту), тлумачаться на користь споживача.

Враховуючи, що на день звернення до суду з позовом позичальником щомісячно вносилася на погашення кредиту сума, що перевищує мінімально необхідний платіж та зважаючи на передбачені п. 4.2.4 та 4.3.3 кредитного договору, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність передбачених законом та договором підстав для дострокового стягнення з відповідачів на користь позивача суми кредиту з урахуванням відсотків. З розрахунку наданого банком до матеріалів позову не вбачається, що позичальник має прострочку зі сплати тіла кредиту. Заборгованість з відсотків виникла через розподілення платежів внесених позичальником на першочергове погашення комісії, а потім інших платежів.

Щодо пені, яка нарахована банком відповідно до п. 5.1 кредитного договору, суд правильно зауважив про те, що вказаний пункт відсилає до п. 4.3.5 договору згідно якого дострокова сплата платежів за договором здійснюється протягом 7 днів з дня отримання вимоги банку. До матеріалів справи вимоги банку до позичальника та поручителя долучені, але в порушення вимог п. 8.3 договору не долучені докази їх відправлення та отримання відповідачами, а тому вимоги в цій частині на підставі п. 4.2.4 кредитного договору заявлені банком передчасно.

Щодо штрафу, банком не конкретизовано та не надано суду відповідних доказів про те який саме з перелічених в п. 5.2 кредитного договору підпунктів (4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10) порушено відповідачами в чому це порушення виразилося, якими доказами це підтверджується, а тому ці вимоги на підставі п. 4.2.4 кредитного договору заявлені банком передчасно.

При цьому суд правильно послався на те, що умовами укладеного договору не передбачено конкретної відповідальності за несвоєчасну сплату комісії (плати за управління кредитом) передбачену п. 1.3.2 кредитного договору, яка згідно умов вказаного договору не входить до мінімально необхідного платежу, а тому суперечливі положення кредитного договору в цій частині мають тлумачитися на користь споживача.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на день укладення договору кредиту), якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано, відповідно до норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, прийшов до висновку, про необґрунтованість заявлених вимог про дострокове стягнення кредитної заборгованості з відповідачів з наведених вище підстав.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування і ухвалення нового відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» відхилити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 23 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г. Фурман

Судді: Л.В. Пузанова

ОСОБА_1