Справа №557/1230/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі

судді Рудик Л.М.

при секретарі Гуменюк Н.П

за участю представника позивача ОСОБА_1

третьої особи, яка заявляє

самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Гоща цивільну справу за позовами ОСОБА_4 до ОСОБА_5 селищної ради про визнання права власності на спадкове майно та третьої особи на стороні відповідача, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом (зі змінами) до ОСОБА_5 селищної ради про визнання права на спадщину житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в смт.Гоща Рівненської області по вул.Шевченка, 45, та на грошовий вклад у ОСОБА_5 ТВБВ Рівненського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України».

Позивач посилається на те, що 29 листопада 2004 року помер його батько ОСОБА_6, якому на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в смт.Гоща по вулиці Шевченка, 45 (після уточнення юридичної адреси вул.Шевченка 49 «а»), а також грошовий вклад в Ощадному банку України.

Вважає, що після смерті батька він прийняв спадщину, являючись єдиним спадкоємцем першої черги за законом, оскільки його мати, а дружина померлого ОСОБА_7 померла у 1989 році, а його рідний брат (син померлого) ОСОБА_8 помер у травні 2006 року. Інших спадкоємців чи третіх осіб, права чи законні інтереси яких можуть бути порушені в разі визнання за ним права на спадщину, немає.

Тривалий час він не міг звернутися до нотаріуса із питанням оформлення спадщини, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно у спадкодавця, а коли такі документи були відшукані, то виявилося, що в них виявлено ряд неточностей щодо написання прізвища, імя та по батькові власника майна, а також допущено помилку у нумерації житлового будинку. В звязку з цим нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Тому просить в судовому порядку визнати за ним право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та грошовий вклад.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Пояснив, що однією з причин відмови нотаріуса у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину являється також та обставина, що оригінал свідоцтва про право власності на будинковолодіння збереглося в поганому стані і частина тексту на ньому є нечатабельною.

Представник відповідача ОСОБА_5 селищної ради в судове засідання не зявився, але направив суду письмову заяву, в якій справу просить розглянути у відсутності представника селищної ради (а.с.23).

В ході судового розгляду в справу вступила третя особи на стороні відповідача, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2, предявивши до позивача позов про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 як третя особи на стороні відповідача, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, обґрунтовує тим, що вона являється дочкою рідного брата позивача ОСОБА_8, а онукою ОСОБА_6. Разом із батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_2, дідом ОСОБА_6 постійно проживала у житловому будинку, який розташований в смт.Гоща по вул.Шевченка, 49, що належав дідові на праві власності. Після смерті діда, яка настала 29 листопада 2004 року, спадщину прийняв її батько (син померлого) ОСОБА_8 і вона з батьками надалі постійно проживала в цьому ж житловому будинку. 24 травня 2006 року її батько помер. Свідоцтво про право на спадщину після смерті діда батько за життя у нотаріуса не отримував. Вважає, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого батька ОСОБА_8, який, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняв спадщину після смерті свого батька. Спадщину після смерті батька вона прийняла, так як постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини. До цього часу оформити право на спадщину у нотаріуса не змогла по причині відсутності у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно та через розбіжності у написанні прізвищ діда та батька у різних офіційних документах. Одночасно просить врахувати, що на час відкриття спадщини після смерті батька вона була неповнолітньою, оскільки народилася у 1993 році.

Представник третьої особи позовні вимоги останньої підтримав повністю. Просить визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в смт.Гоща по вулиці Шевченка, 49 (після уточнення юридичної адреси вул.Шевченка 49 «а»), а також грошовий вклад у ОСОБА_5 відділенні Ощадного банку України.

Представник позивача позовні вимоги третьої особи визнав частково. Не заперечує, що остання має право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_8 (рідного брата позивача), але просить визнати також право на ? частину спадщини за позивачем по справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи та її представника, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд рахує, що як первісний позов, так і позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимого щодо предмета спору, до задоволення не підлягають.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 являвся батьком позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, та батьком ОСОБА_8, що встановлено рішенням Гощанського районного суду 24 лютого 2015 року.

ОСОБА_6 помер 29 листопада 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Позивачі, являючись синами померлого, є спадкоємцями першої черги за законом.

За життя ОСОБА_6 на праві власності належали житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в смт.Гоща Рівненської області по вул.Шевченка, 45 (після уточнення юридичної адреси на підставі рішення ОСОБА_5 селищної ради № 9 від 27 листопада 2015 року вул.Шевченка 49 «а»), та грошовий вклад у ОСОБА_5 ТВБВ Рівненського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», що підтверджується свідоцтвом про право власності на будинковолодіння та довідкою банку.

Після смерті ОСОБА_6 у визначений законом строк ніхто із спадкоємців, в тому числі і позивач, заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подав, що підтверджується довідкою зі Спадкового реєстру, виданою 06 грудня 2006 року державним нотаріусом ОСОБА_5 районної державної нотаріальної контори.

На час відкриття спадщини позивач разом із спадкодавцем не проживав, тому суд не може прийняти до уваги його доводи та доводи його представника про те, що позивач прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6. За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_4 до задоволення не підлягає.

Проте, із пояснень третьої особи ОСОБА_2 та довідок, виданих ОСОБА_5 виробничим управлінням житлово-комунального господарства 30 жовтня 2014 року за № 1300 та ОСОБА_5 районним сектором управління міграційної служби України в Рівненській області 04 листопада 2014 року за № 5614/841, вбачається, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 постійно з ним проживали його син ОСОБА_8, невістка ОСОБА_9 та внучка ОСОБА_2

Таким чином, син спадкодавця ОСОБА_8, який постійно проживав разом із останнім на час відкриття спадщини і не заявив про відмову від неї, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

ОСОБА_8 помер 24 травня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 разом з ним постійно проживала його дочка ОСОБА_2 (третя особа по справі), що підтверджується довідкою, виданою ОСОБА_5 виробничим управлінням житлово-комунального господарства 30 жовтня 2014 року за № 1301, поясненнями ОСОБА_2, даними нею в судовому засіданні, а також відміткою в її паспорті про реєстрацію місця проживання.

Тому ОСОБА_2, яка постійно проживала разом із батьком на час відкриття спадщини, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Крім того, встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини після смерті батька (24 травня 2006 року) являлася неповнолітньою, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину за будь-яких обставин.

Одночасно суд враховує, що оформлення права на спадщину та видача свідоцтв про право на спадщину відповідно до положень Закону України «Про нотаріат» належить до компетенції нотаріусів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 після досягнення повноліття із заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька до даного часу не зверталася, що підтверджується довідкою зі Спадкового реєстру, виданою 06 грудня 2006 року державним нотаріусом ОСОБА_5 районної державної нотаріальної контори, і право на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримання такого свідоцтва у нотаріуса нею не втрачено. Нотаріус не відмовляв їй в оформленні права на спадщину, а за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Тому ОСОБА_10 для оформлення права на спадщину необхідно звернутися до нотаріуса, а у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину вона тільки тоді може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На даний час звернення третьої особи до суду із позовом про визнання права на спадщину суд вважає передчасним, а за таких обставин її позовні вимоги задоволенню також не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 селищної ради про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

В задоволенні позову третьої особи на стороні відповідача, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя