Справа № 212/2346/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Пустовіт О.Г.,

при секретарі - Гарасюта Л.К.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 125185,53 грн. , моральної шкоди у сумі 10000,00 грн., та понесених судових витрат в розмірі 4350,00 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 24 листопада 2014 року ним був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу (Автокаско) № АЗ-007/001/14 031 4203 з Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ОСОБА_4 «УПСК») в особі директора Криворізької філії ОСОБА_4 «УПСК» ОСОБА_5

Предметом договору згідно п. 5 є майнові інтереси Страхувальника, які пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем НОМЕР_1 згідно обраною програмою страхування. Програма страхування «VІР страхування + економія». Пунктом 25.3.3 Договору встановлено, що виплата страхового відшкодування за Договором здійснюється навіть якщо пошкодження або втрата транспортного засобу відбулася внаслідок порушення встановлених ПДР визначених у пунктах 22.2.12, 25.1.3 Договору (проїзд на забороняючий сигнал світлофору, виїзд на смугу зустрічного руху, перевищення встановлених обмежень швидкості руху більше ніж на 20 кілометрів на годину, порушення правил проїзду залізничних переїздів або мостів). Згідно пункту 9 Договору, страховими ризиками є в тому числі пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожно-транспортної пригоди. Страхова сума у відповідності до договору - 230 000 гривень. Франшиза - 10 відсотків від страхової суми зазначеної в п. 11.

Згідно договору порядок страхового платежу наступний: 6.210 грн. підлягає сплаті до 24.11.2014 року, що ним було і зроблено. У разі ДТП страховий платіж протягом трьох днів у розмірі 4140 грн. підлягає сплаті згідно програми «Економія».

26 листопада 2014 року приблизно о 13 годині 30 хвилин відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Skoda Octavia А5» д.р.н. АЕ 8228 НІ по Об'їзній дорозі в Жовтневому районі міста ОСОБА_6.

24.12.2014 року постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою.

28 листопада 2014 року ним було сплачено згідно п. 13 Договору -4140 гривень страхового платежу.

Відповідно до відповіді на запит директора Криворізької філії ОСОБА_4 «УПСК» ОСОБА_5 - страховою компанією 16 лютого 2015 року були отримані всі необхідні документи.

До теперішнього часу, на день подання позову страхове відшкодування не виплачено.

У листі за вихідним номером 1025/18 від 16.03.215 року який він отримав від ОСОБА_4 «УПСК» йому було безпідставно відмовлено в виплаті страхового відшкодування у зв'язку із порушенням ПДР України. Однак вказаний лист є необґрунтованим та не відповідає ні укладеному договору, ні Закону.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №218/14 від 09 грудня 2014 року замовленого Криворізькою філією ОСОБА_4 «УПСК» сума матеріального збитку, спричиненого власнику пошкодженого при ДТП автомобіля НОМЕР_2 складає 228185,53 грн. Залишкова вартість автомобіля складає близько 80000 гривень.

Таким чином сума страхового відшкодування яка йому мала бути виплачена складає: 228185,53 грн. (сума спричиненого збитку) мінус 23000 грн. (10 відсотків франшизи) мінус 80000 грн. (залишкова вартість пошкодженого транспортного засобу) = 125 185,53 грн.

В наслідок невиконання страховою компанією умов договору він зазнав моральної шкоди, яка виразилася в тому, що він зазнав моральних страждань, та у відповідності до умов договору не отримав страхового відшкодування, із-за цього постійно хвилювався, нервував, втратив сон.

Крім того ОСОБА_4 «УПСК» допустив інші порушення договору, які призвели до моральних страждань. Так відповідно до п. 21.5 Договору страховик приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування протягом п'яти днів з дня отримання останнього документу, а страхова компанія приймала рішення аж 28 днів. Моральні страждання оцінює в 10000,00 грн. Також просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн. та 350 грн. за висновок авто-товарознавчого дослідження.

Допитаний у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив у позові відмовити, посилаючись на обставини, викладені в запереченні.

Вислухавши пояснення представників, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Автомобіль марки «Skoda Octavia А5 1.8 TSi Ambition», реєстраційний номер НОМЕР_3 застрахований в страховій компанії ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія» згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу (Автокаско) № АЗ 007/001/14 031 4203 від 24.11.2014.

Відповідно до п. 11 Договору, страхове відшкодування (страхова сума) визначена сторонами у розмірі 230 000,00 грн.

Пунктом 9 Договору визначено, що Страхові ризики включають ДТП пошкодження (знищення) ТЗ та/або його ДО внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

26 листопада 2014 року приблизно о 13 год. 30 хв. на обїзній дорозі поблизу вулиці Електрозаводська у м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Skoda Octavia А5», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керування ОСОБА_3 та автомобіля марки ISUZU NQR71p, реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7, внаслідок что автомобілі зазнали механічні пошкодження.

Як убачається з матеріалів справи, у відношенні водія ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП , за результатом розгляду якої 24 грудня 2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КпАП України та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. Постанова набрала законної сили 03.01.2015.

Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №218/14 по встановленню матеріальної шкоди від 09 грудня 2014 року сума матеріальної шкоди, нанесеної власнику пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia А5 1.8 TSi Ambition», реєстраційний номер НОМЕР_3, без урахування коефіцієнту фізичного зношення складових (деталей) складає 228 185,53 грн.

Відповідачем прийнято рішення про відмову в відшкодування страхових виплат в звязку з тим, що позивачем були порушені правила дорожнього руху, а саме порушення обовязків водія (п. 2.3 б Правил дорожнього руху). Причинною для відмови у виплаті страхового відшкодування слугували підстави, зазначені в п.п. 20.3.1, 20.3.2, 23.1.7, 23.1.14 Договору страхування та п. 6.3.18 Правил страхування порушення страхувальником обовязків водія, визначених ПДР.

На думку суду дії відповідача про відмову відшкодування шкоди є безпідставним, надуманим та таким, що порушують умови Договору та норми чинного законодавства.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі:

1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації;

2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку;

4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала;

5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та законодавством.

Стаття 25 Закону України «Про страхування» гарантує здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком відповідно до договору страхування.

Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно п. 20.2.3. Договору страхування, страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у строк, передбачений Договором страхування та Програмою страхування. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати Страхувальнику (Вигодонабувачу) пені у розмірі 0,01% від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період прострочення за кожен день прострочки.

Згідно зі статті 16 Закону України «Про страхування», статті 979 ЦК України договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобовязання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Отже, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до пункту 22 статті 1 цього ж Закону споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника.

Таким чином, на підставі аналізу вищевказаних правових приписів та урахуванням пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», можна зробити висновок, що до відносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, відносини, які виникають при укладенні договору страхування.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, і також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, позивачем вірно визначена та судом встановлена сума збитків, завданих транспортному засобу 125185,53 грн., яку необхідно стягнути з відповідача, а також підлягає відшкодуванню

Статтею 1167 ЦК України передбачено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, а саме: ч.1 - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків , встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступного.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно Постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної( немайнової) шкоди із змінами , внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні права власності, нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України, моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю , відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, форми вини заподіювача шкоди, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, було пошкоджено автомобіль позивача. На думку суду, розмір відшкодування моральної шкоди повинен відповідати моральним стражданням з урахуванням ступені і тривалості фізичних страждань , порушення нормального укладу життя та наданих доказів, тому позов у частині моральної шкоди підлягає задоволенню частково у сумі 5000 грн., оскільки, суд вважає, що ця сума є достатньою і реальною компенсацією за перенесені позивачем переживання, пов`язані з ДТП, у зв`язку з якою був порушений звичайний спосіб його життя, він переніс душевні хвилювання у зв`язку з відмовою відповідача відшкодувати шкоду, був вимушений витрачати час на оформлення відповідних документів, поїздок до юристів та суду у зв`язку з поданням позовної заяви.

Стосовно вимог відшкодування судових витрат, суд зазначає, що ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Пунктом 2 ч. 3 даної статті визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником. Позивачем, з метою захисту свої порушених прав та інтересів, задля отримання правової допомоги, 14.03.2015 укладено договір про надання юридичних послуг з адвокатом ОСОБА_1 Позивачем сплачено 4000,00 грн. вартості послуг. Крім того позивачем було сплачено 350 гривень за отримання висновку судової авто-товарознавчого дослідження. Вказані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

З огляду на вказане, суд робить висновок про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди - 125 185,53 грн., судові витрати 4350,00 грн. та суму моральної шкоду у розмірі - 5000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 79, 88, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16, 23, 625, 979, 991, 1166, 1167 ЦПК України, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити часткового.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» , на користь ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 125 185 (сто двадцять пять тисяч сто вісімдесят пять) гривень 53 копійки на відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» , на користь ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 5 000,00 (пять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» , на користь ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 4350,00 (чотири тисячі триста пятдесят) гривень судових витрат.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», в дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 гривень за вимогу майнового характеру, 1218,00 гривень за вимогу щодо стягнення моральної шкоди.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу. Особи , які приймали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Г. Пустовіт