Провадження № 2/702/4/15
Справа № 702/1370/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді: Мазай Н.В.

з секретарями : Ясінською О.А., Ставською І.М., Прилуцькою О.І., Лещенко О.Л., Шмунь Л.І., Подалянюк Н.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 сільської ради Монастирищенського району Черкаської області : ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, ОСОБА_3 про визнання заповіту нікчемним,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання заповіту нікчемним, посилаючись на те, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є її двоюрідною тіткою та двоюрідною сестрою її матері ОСОБА_7, яка є постійним жителем ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_6 була уродженцем та постійним жителем ІНФОРМАЦІЯ_3. Вона та її матір перебували в найближчих родинних стосунках з ОСОБА_6, спілкувалися з нею та допомагали їй матеріально. ОСОБА_6 в останні роки хворіла, періодично перебувала на стаціонарному лікуванні. Вони відвідували її, допомагали продуктами та купівлями ліків. За станом на лютий 2013 року стан ОСОБА_6 в зв»язку з її онкозахворюванням погіршився, вона потребувала стороннього догляду, тому з родинних спонукань та по рекомендації сільського голови с. Шабастівка ОСОБА_8 на початку березня 2013 року вона з матір»ю перевезли ОСОБА_6 з села Шабастівка в помешкання матері ОСОБА_7 в с. Жовтневе Монастирищенського району вул. Комунарів, 10. ОСОБА_7 забезпечила її сторонній догляд, медикаментозне лікування. З родинних спонукань та з мотивів вдячності ОСОБА_6 виявила бажання розпорядитись своїм майном на випадок смерті і 20.03.2013 року в сільській раді с. Жовтневе Монастирищенського району посвідчила заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 05, яким розпорядилась на її користь усім своїм майном, яке буде належати їй на час смерті. 02.04.2013 року ОСОБА_6 померла. Вона з матір»ю ОСОБА_7 поховали її, за власний рахунок організували поминальні обіди в день поховання, 9 днів, 40 днів. У встановленому законом порядку вона прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини в приватну нотконтору Монастирищенського нотаріального округу. 08.10.2013 року вона звернулась в зазначену нотконтору з питанням оформлення спадкових прав на майно померлої, яке складається з двох земельних ділянок (паїв) та двох майнових паїв, які перебували за договорами оренди в користуванні ФГ «Юлія». Приватний нотаріус ОСОБА_9 повідомила, що вона не може оформити спадкових прав, оскільки після заповіту на її ім»я від 20.03.2013 року мається ще один заповіт, який посвідчений в сільській раді с. Половинчик Монастирищенського району на ім»я ОСОБА_3, яка і повинна оформити спадкові права після смерті ОСОБА_6. Заповіт, який посвідчений в сільській раді с. Половинчик Монастирищенського району на ім»я ОСОБА_3 слід визнати нікчемним на підставі ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт. При оформленні заповіту на ім»я ОСОБА_3 порушена ч. 3 ст. 203 ЦК України, згідно до якої волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі . Волевиявлення ОСОБА_6 було лише на її користь. Порушена ч. 2 ст. 1234 ЦК України, згідно до якої право на заповіт здійснюється особисто. ОСОБА_6 в березні і аж до 02.04.2013 року постійно перебувала під опікою ОСОБА_7 в с. Жовтневе вул. Комунарів, 10, була обмежена в русі, не могла відвідати сільську раду с. Половинчик Монастирищенського району без відому та участі ОСОБА_7 Відповідно до ч. 2 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт, який посвідчений в сільській раді с. Половинчик на ім»я ОСОБА_3, заповідачем не підписаний. Просить визнати нікчемним заповіт, який посвідчений в сільській раді с. Половинчик Монастирищенського району у березні 2013 року від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити та пояснила, що покійна ОСОБА_6 являлась їй родичкою, вони спілкувалися, допомагали один одному. В листопаді 2011 року вона захворіла, потрапила в лікарню та попросила приїхати до неї її матір ОСОБА_7, так як у неї немає коштів. Мама їздила до неї, купувала їй ліки. Вони їй допомагали і матеріально і одяг купували і продукти давали. Через декілька днів її направили на Черкаси на обстеження і її мати дала їй кошти. Вона там пробула тиждень, а потім повернулася та повідомила, що їй потрібна операція, оскільки в неї рак 4 стадії. Вона приїхала до них, але коштів в них не було і мама позичила кошти в своєї племінниці ОСОБА_10, 2000 гривень. Потім вона поїхала додому, а після перенесеної операції вони просили ОСОБА_6, щоб вона прийшла до них, оскільки вона себе сама обходити не могла, але вона відмовилася. В 2013 році їй знову стало гірше і їй зателефонувала ОСОБА_8, голова села Шабастівки та повідомила, що ОСОБА_6 погодилася їхати до них, але вона самостійно приїхати не може тому, що вона не встає з ліжка. Вона зателефонувала до своєї матері і вона погодилася її забрати. Їх племінник погодився поїхати допомогти забрати ОСОБА_6. Вони поїхали по неї , вона зразу встала наче могла йти, але ноги її не несли вони її під руки майже занесли до машини. Привезли її до них на початку березня 2013 року в с. Жовтневе вул. Комунарів, 10. Вона вже давненько отримувала пенсію, але її пенсійна картка знаходилась в магазині, бо вона там заборгувала багато коштів і мама її лікувала за свої кошти, і анальгін з димедролом і оце все мама купувала за свої кошти. На другий чи на третій день, після того як її до них привезли, приїхала їх голова села ОСОБА_8, пересвідчитися в якому стані і де знаходиться її підопічна. Через тиждень вона знову приїхала, запитувала в ОСОБА_6 чи вони її не ображають, чи їй добре тут і вона сказала, що залишиться в них. Коли вона приїхала перед 20.03.2013 року, ОСОБА_6 повідомила, що має намір зробити на неї заповіт, оскільки вони доглядають її, з почуття вдячності. ОСОБА_6 повідомляла, що вона склала заповіт на одну земельну ділянку, а за іншу їй ОСОБА_11 дала кошти в сумі 4800 грн. та взяла цю землю на 5 років в оренду і нічого за неї не сплачувала ОСОБА_6 Їй було відомо, що ОСОБА_6 склала заповіт на землю в 2012 році на користь ОСОБА_3. Вона пішла в сільську раду де їй повідомили, що краще зробити заповіт не вдома, а в сільській раді. Вона попросила племінника, оскільки ОСОБА_6 вже важко пересувалась, їй вже ставало гірше, допомогти. Вони з племінником взяли її попід руки, майже несли її на руках до машини. Під»їхали до сільської ради і попід руки її завели в сільську раду. Секретар сільської ради ОСОБА_12, 20.03.2013 року здійснила цей заповіт, тобто він посвідчений секретарем Жовтневої сільської ради, тому що ОСОБА_6 проживала останній місяць у с. Жовтневе. Коли посвідчували заповіт 20.03.2013 року в сільській раді була секретар Завальна, Мельник О.П., і вона. Безпосередньо вона не була присутня при складанні та посвідченні заповіту, знаходилася в іншому кабінеті. Далі вона почала робити ксерокопії паспортів і вона автоматично взяла і паспорт ОСОБА_6. Того ж дня вона поїхала на Київ разом з паспортом ОСОБА_6. Приїхала вона вже після того як їй повідомили про смерть ОСОБА_6. Коли померла ОСОБА_6, вони все купували за власні кошти, зробили обід, там в с. Шабастівка в кафе, потім 9 днів і 40 днів, пів року. Після цього вона в кінці серпня місяця на початку вересня місяця з заповітом звернулася до ОСОБА_9, вона прийняла в неї заяву на прийняття спадщини. Вона їй повідомила, що після того як на неї був здійснений заповіт 20.03.2013 року був здійснений ще один заповіт 26.03.2013 року. Паспорт був у неї, без відома мами ОСОБА_6 ніхто не міг забрати. 26.03.2013 року вона вже лежала, вона могла рухатися лише зі сторонньою допомогою, вона вже була у памперсах. 23.03.2013 року помер їх дядько із с. Шабастівка і до них приїхала мамина рідна сестра ОСОБА_13. 24.03.2013 року був похорон дядька після якого ОСОБА_13 залишилась в її матері. Мама дійсно втомилась, в неї є ще господарство і ОСОБА_6 вона могла залишити саму лише на 5 хв. Коли вона їздила по уколи, щопонеділка, з ОСОБА_6 залишалася ОСОБА_10, мамина племінниця. 25.03.2013 року, в понеділок, з ОСОБА_6 сиділа її тітка, мамина рідна сестра ОСОБА_13. Мама їй розповідала, що у вівторок, 26.03.2013 року тітка побула трохи і збиралась йти до доньки, але знову приїхала голова села Шабастівка провідати ОСОБА_6 і вона підвезла цю тітку до доньки. Приблизно через 5 хв. приїхали знову друзі ОСОБА_6, провідати її. Вони в них були приблизно до початку 17 години. Мама розповідала, що вона їх пригощала. Саме так все відбувалося 26.03.2013 року і саме тому вона вирішила, що не могли представники ОСОБА_4 сільської ради бути в них 26.03.2013 року та не міг будь-хто без відому її матері забрати з с. Жовтневе ОСОБА_6 та зробити заповіт без наявності її паспорта, який на той час був в неї. ОСОБА_8 з початку березня місяця 2013 року і до дня смерті ОСОБА_6 приїзджала провідувати її три рази. Останній раз вона особисто спілкувалась з ОСОБА_6 20.03.2013 року і у неї був нормальний стан, адекватний, вона могла керувати своїми діями, ні на пам»ять, ні на психіку вона не скаржилась ніколи. Кошти на поховання ОСОБА_6 давала її мати і оскільки ОСОБА_6 заповіла, щоб її поховали в с. Шабастівка вони так і зробили. ОСОБА_3 сплатила за гроб, вантажну машину, тобто за те, що передбачено договором оренди земельної ділянки. На похоронах самої ОСОБА_14 не було.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала повністю, просить його задоволити та пояснила, що заповіт повинен бути визнаний нікчемним відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України. Оскільки в судовому засіданні згідно висновку експертизи встановлено, що підпис на заповіті вчинено не ОСОБА_6, а тому відсутнє волевиявлення особи і такий заповіт повинен бути визнаний нікчемним.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Монастирищенського району Черкаської області ОСОБА_5 позов не визнав повністю, просить в його задоволенні відмовити та пояснив, що 26.03.2013 року, приблизно в обідню пору, вийшовши з магазину він побачив, що до сільської ради с. Половинчик наближається жінка. Вона йшла так як, їй наче трохи було на ногу тяжко ставати, але йшла сама, без сторонньої допомоги. Він її наздогнав та побачив, що це була ОСОБА_6, жителька с. Шабастівка. Біля сільської ради стояв автомобіль. ОСОБА_6 повідомила, що йде в приміщення сільської ради та має намір оформити заповіт. Стан в неї був нормальний, вона його впізнала, згадала його матір. Неадекватних дій в її поведінці не було, лише тільки видно було що трішки їй тяжко йти, щось в неї там з ногою було. Він допоміг ОСОБА_6 пройти в сільську раду, завів у свій кабінет, так як в нього в кабінеті стоїть компютер. Коли він допомагав ОСОБА_6 зайти в сільську раду вона його запитувала чи він ще головує. Він завів її до секретаря Мицюк Любов Миколаївни. В руках в неї були документи, що він помітив державні акти на землю, наче паспорт також був. Вона зайшла і сказала, що хоче зробити заповіт. Він вийшов, в нього була обідня перерва, а ОСОБА_6 з його секретарем спілкувалися. Після цього, приблизно через 15 хвилин він зайшов до них та поцікавився чи ще довго вони будуть зайняті. Вони сиділи розмовляли і попросили його покликати та принести з машини документи на ОСОБА_3. Він підійшов до машини, там було дві людини і ОСОБА_3 дала йому документи і він заніс їх. В сільській раді на той час були в одному кабінеті ОСОБА_6 та секретар, а в іншому кабінеті він. В автомобілі, який стояв біля сільської ради були ОСОБА_3 і ще один чоловік за кермом. ОСОБА_6 ще довго була в секретаря, а потім вона вийшла з кабінету і він звів її по сходах. Вона сіла в машину і вони поїхали. Приїздила ОСОБА_6 в сільську раду автомобілем, яким керує ОСОБА_3. В 2011 році, в січні місяці, в нього була перевірка з прокуратури і йому повідомили, що необхідно було делегувати повноваження секретарю на вчинення нотаріальних дій. З 19.04.2011року рішенням № 6 було делеговано дані повноваження, на вчинення нотаріальних дій секретарю сільської ради. Станом на 26.03.2013 року ОСОБА_6 на території с. Половинчик не проживала, а він не цікавився чому саме в с. Половинчик оформляли заповіт.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов не визнала повністю, просить в його задоволенні відмовити та пояснила, що вона знала ОСОБА_6 ще з малечку, вона постійно проживала в с. Шабастівка , вони перебували з нею в близьких відносинах . В 2000 році вона здала свої земельні паї в оренду чоловіку відповідача, який займається фермерством на території с. Шабастівка. На протязі більше 12 років вони з чоловіком допомагали їй, підтримували як матеріально так і морально бо близьких родичів які б відносилися на протязі багатьох років і ставилися до неї в неї не було . В 2008 році покійна попросила про допомогу, їй потрібні були кошти на памятник матері, на лікування, які вона їй дала в сумі 5000 грн. На протязі цього періоду вони з нею підтримували зв»язки, допомагали їй і продуктами харчування, платила орендну плату. Восени 2011 року ОСОБА_6 стала хворіти та звернулася до неї по допомогу. До неї також зверталися і телефонували сусіди покійної і односельчани, в тому числі і голова села ОСОБА_8, яка говорила, що оскільки земля її в оренді в них то вони повинні їй допомагати. Телефона в покійної ОСОБА_6 не було, дзвонила вона від сусідів, щоб вона привезла кошти, щоб кимось передала. Неодноразово дзвонила їй ОСОБА_15 , яка також часто провідувала ОСОБА_6. З вдячності за її допомогу та піклування померла ОСОБА_6 заповідала їй свої земельні частки (паї). На протязі січня-травня 2012 року вона піклувалася та допомагала коштами ОСОБА_6, яка перебувала на лікуванні в Монастирищенській ЦРЛ, а також в Черкасах в лікарні на операції, своїм особистим транспортом возила і забирала, оплачувала лікування, перебування, узі, рентгени, проведення аналізів. В цьому їй допомагала працівник фельдшерського медпункту с. Шабастівка ОСОБА_16, яка особисто і неодноразово їздила в Черкаси з ОСОБА_6, тому що близьких хто міг з нею поїхати на той момент не було. ОСОБА_16 говорила їй про те, що ОСОБА_6 дуже вдячна і в знак подяки вона заповідала їй землю. Після проведення операції ОСОБА_6 стало краще, але вона потребувала не одного сеансу хіміотерапії, відповідно і не малих коштів . Крім того потрібне і відповідне харчування, за станом здоров»я господарство вона не могла вести, допомагали їй сусіди продуктами, а багато чого потрібно було і купувати . В серпні місяці ОСОБА_6 знову потрапила у лікарню, знов коліно, знов ноги, знов лікування , знову гроші і до кінця року. За всі витрати, які склали біля 40 000 грн. вона в знак подяки оформила заповіт на її користь на землю. Після різдва 2013 року стан ОСОБА_6 погіршився і потрібно було лікування, потрібний був догляд і кошти, які знову надавала вона. В середині березня місяця 2013 року ОСОБА_1 перевезла покійну ОСОБА_6 в дім своєї матері ОСОБА_7 в с. Жовтневе. Їй це стало відомо зі слів ОСОБА_8. Яка телефонувала до неї та з»ясовувала як оформлена земля. Вона повідомила ОСОБА_8 про те, що на її користь на землю оформлено заповіт. Після того, як ОСОБА_6 провідали жителі с. Шабастівка, а було це не 26.03.2013 року, а було або в п»ятницю, або в суботу, ну в крайньому разі в неділю, вона також вирішила її провідати. 26.03.2013 року, біля 11 год. вона поїхала в с. Жовтневе провідати ОСОБА_6, проїжджаючи попід подвір»я, побачила ОСОБА_6, яка в той час знаходилась на дворі. Вона їй дуже зраділа лише повідомила, що сумує за домівкою. Де знаходилась ОСОБА_7 і ОСОБА_1 їй не відомо. ОСОБА_6 повідомила їй про те, що люди в яких вона зараз живе просили укласти заповіт в сільській раді с. Жовтневе на інше майно яке є у неї крім землі, бо земельні паї в 2012 році оформлені у нотаріуса на її користь, і знають про це всі в тому числі і ці люди. Її родичі возили в сільську раду оформляти заповіт, але на що саме вона оформляла заповіт вона не знає, чи на все майно чи тільки на садибу і будинок. Саме через це вони порадившись разом вони вирішили поновити заповіт, не знаючи про те, що оформляла ОСОБА_1 за допомогою сільського голови с. Шабастівка ОСОБА_8, заповіт на все майно чи тільки заповіт на будинок і на садибу. Вони разом пояснювали покійній ОСОБА_6, що вона робить заповіт на ОСОБА_17 на будинок і на садибу, оскільки було відомо і ОСОБА_17 і ОСОБА_18, що земля була офіціально оформлена заповітом на її користь. Попередньо оформляти заповіт вони не домовлялися. В с. Шабастівка поновити заповіт вони їхати не наважилися, щоб не було ніяких перешкод від сільського голови с. Шабастівка, яка дуже добре володіючи всією інформацією про нотаріально оформлений заповіт на її ім»я від ОСОБА_6 із власних міркувань та недоброзичливого ставлення, використовуючи своє становище і посаду вирішила їй на перекір, що землю, яку заповіла їй покійна ОСОБА_6 потрібно переоформити на людей, які на протязі багатьох років не те, що могли чимось допомогти, вони навіть не з»являлися в селі і ніхто їх не бачив. В зв»язку з цим вони вирішили поїхати у с. Половинчик, щоб поновити оформлення заповіту, про що запропонувала сама ОСОБА_6. 26.03.2013 року стан у неї був нормальний, вона хворіла, але сама рухалась, в машину вона допомагала їй сідати і з машини виходити. Вона вийшла з будинку і по подвір»ю до машини йшла сама, їй ніхто не допомагав, вона лише шкутильгала, оскільки в неї нога боліла. Вона була при розумі, в своїй свідомості. Вона питала її за село, скаржилася, що хоче додому, розповідала, що до неї перед цим приїздили друзі з с. Шабастівка її провідати. Вона на ОСОБА_6 ніякого тиску не чинила, не примушувала її, вона сама вже давно зробила свій вибір і переписала на неї свою землю. ОСОБА_6 сказала, що не від чого не відмовляється, що заповідає їй землю, і ніякий другий заповіт на землю вона нікому не робила. Вони поїхали в с. Половинчик і оформили заповіт. Заздалегідь про оформлення заповіту вони не домовлялися, а зробити це запропонувала сама ОСОБА_6 26.03.2013 року і саме в ОСОБА_4 сільській раді, оскільки раніше с. Шабастівка та с. Половинчик був один колгосп і люди один одного знали. В с. Половинчик вони приїхали біля 12 год., а поїхали біля 14 год. Весь цей час вони з ОСОБА_19 сиділи в машині, і ні з ким із жителів с. Половинчика не спілкувалися. Її водій ОСОБА_19 26.03.2013 року її власною автомашиною, возив її в с. Жовтневе, потім в с. Половинчик, він знав покійну ОСОБА_6 так як неодноразово її автомашиною власною він возив її в м. Черкаси на операцію в лікарню і також в Монастирищенську лікарню, а також неодноразово він її бачив коли вона приходила до неї за коштами. Дорогою в с. Половинчик вони говорили про село і сільських людей. ОСОБА_6 їй сама розповідала, що оформила заповіт на будинок і на садибу на ОСОБА_1, але землю заповіла саме їй і про це знали ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_7. Коли вони приїхали до ОСОБА_4 сільської ради нікуди не відїжджали, чекали ОСОБА_6 Вона ОСОБА_6 допомагала вийти з машини, а потім піднятися по сходах їй допоміг сільський голова ОСОБА_5. Вона не спілкувалася з працівниками сільської ради, лише віддала ОСОБА_20 свій паспорт, який він потім їй повернув. ОСОБА_20 допоміг ОСОБА_6 спуститись по сходах, а потім вона допомогла сісти їй в машину. В сільську раду, для оформлення заповіту, ОСОБА_6 ходила сама, а вона в цей час перебувала в машині. Після оформлення заповіту в с. Половинчик вони разом з водієм відвезли ОСОБА_6 назад у с. Жовтневе. 02.04.2013 року ОСОБА_6 померла, про це їй повідомили сусіди померлої. ОСОБА_1 та ОСОБА_7 попросили допомогти, і вона за свої власні кошти оплатила труну, вінок хрест і все це привіз до ОСОБА_7 в с. Жовтневе ОСОБА_21, який особисто знав ОСОБА_6. Вона вважає, що висновки експертизи суперечать один одному, а зразки підписів, які надавались експерту, відібрані не у встановленому законом порядку.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_6 її двоюрідна сестра. Раніше вона проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4. Останні роки свого життя вона хворіла, а саме з 2012 року. Вона ще за життя сестрі завжди допомагала. Їй зателефонували з с. Шабастівка та повідомили, що ОСОБА_6 дуже хвора і вона відвідувала її в лікарні. Лікарі повідомили, що в неї онкозахворювання та є необхідність їхати в м. Черкаси на обстеження. На обстеження в м. Черкасах вона дала ОСОБА_6 1000 гривень, а пізніше ще 2000 гривень. Після обстеження ОСОБА_6 була зроблена операція. Вона пропонувала їй після операції проживати разом з нею, але ОСОБА_6 відмовилась. Вона її після операції провідувала в с. Шабастівка. В кінці лютого місяця чи на початку березня місяця 2013 року вона разом зі своїм племінником, ОСОБА_22, після телефонного дзвінка голови Шабастівської сільської ради до її доньки ОСОБА_1, автомобілем забрали ОСОБА_6 за місцем свого проживання в с. Жовтневе на вул. Комунарів, 10. Коли забирали ОСОБА_6 по дорозі нікуди не заїзджали. На той час, вона вже самостійно дуже погано рухалась, в неї відмовили ноги, вона їй допомагала йти. Весь цей час вона була в неї, на лікування не їздила, а вона сама купувала їй ліки за якими відлучалась з помешкання два рази на тиждень. Продукти харчування їй приносила племінниця. ОСОБА_6 самостійно не могла пересуватися і весь час лежала, могла пройти лише в межах будинку у вбиральню. Перший день коли вона її привезла, ОСОБА_6 зовсім не вставала, а на другий день встала та за допомогою милиць могла дійти лише в коридор в межах будинку. Вона наступного дня, після того як забрала ОСОБА_6, їздила в с. Шабастівка де оформляла субсидію. До ОСОБА_6 в с. Жовтневе приїздила голова с. Шабастівка ОСОБА_8, провідувала її, була три рази, дивилася в яких вона умовах проживає і привозила її автомобілем якась жінка. Коли приїздила голова села Шабастівка, ОСОБА_6 з нею спілкувалася сидячи на ліжку. Втрете ОСОБА_8 приїздила після похорону їх брата, а саме 26.03.2013 року, приблизно об 11 год. 30 хв., а поїхала приблизно о 12 год. 45 хв. На той час в її помешканні, крім ОСОБА_6 також була її сестра ОСОБА_10 з с. Зюбриха, яка поїхала від неї 27.03.2013 року. Вона добре запам»ятала цю дату 26.03.2013 року тому, що похорон брата був 24.03.2013 року, у неділю, 25 березня 2013 року, в понеділок, вона поїхала за уколами, а 26.03.2013 року був вівторок. До приїзду голови села, 26.03.2013 року коли вона поралася по господарству в будинку з ОСОБА_6 була її сестра ОСОБА_10, оскільки ОСОБА_6 саму не можна було залишати. Взагалі вона проживає разом зі своєю дочкою ОСОБА_1, але вона після 20.03.2013 року, після того як зробила ОСОБА_6 на неї заповіт, дочка поїхала в м. Київ де перебувала і 26.03.2013 року. Приблизно через 10 хвилин, після від»їзду голови села, приїхали знайомі ОСОБА_6, а саме ОСОБА_23, ОСОБА_20, ОСОБА_24 і Вера, які увійшли в будинок та знаходились там приблизно до 16 год. 20 хв., спілкувалися з нею. Потім вона пригощала їх за столом, а ОСОБА_6 з її допомогою також вийшла до столу, але пробула за столом біля 10 хвилин, а потім сказала, що їй тяжко сидіти. Вона допомогла їй повернутися знову в ліжко. Після їх від»їзду в той день до них ніхто не приїздив. За той період часу коли ОСОБА_6 проживала в неї вона нікуди не відлучалась, її ніхто нікуди не забирав, вона не могла нікуди йти, оскільки рухалася тільки за допомогою милиць та з її допомогою. Померла ОСОБА_6 в них вдома. Заповіт на ім»я її дочки ОСОБА_25 вони укладали в с. Жовтневе 20 березня 2013 року. Нотаріальні дії були вчинені в сільській раді с. Жовтневе. В сільську раду їздили її дочка ОСОБА_1 та ОСОБА_22. Вони взяли ОСОБА_6 під руки потихенько, сама вона встати на ноги не могла без сторонньої допомоги тому, що в неї підкошувалися ноги, посадили в машину та завезли в сільську раду. Про заповіт ОСОБА_6 на ім.»я ОСОБА_3 їй було відомо ще до 20.03.2013 року. ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_3 забрала в неї державні акти на землю. Вона їй давала кошти на операцію, а ОСОБА_6 повинна була 2-3 роки не брати зерно і таким чином повернути ОСОБА_3 кошти. ОСОБА_6 їй розповідала, що в неї дві земельні ділянки, одну вона віддала брату, а іншу в оренду на 5 років ОСОБА_3. За користування своєю земельною ділянкою ОСОБА_3 дала їй кошти в сумі 4800 гривень, але ОСОБА_6 сказала, що її ця сума не влаштовує та не мала наміру після 5 років продовжувати оренду в ОСОБА_3. 20.03.2013 року ОСОБА_6 посвідчувала заповіт у сільській раді с. Жовтневе. Приїхати в сільську раду їй допомогли ОСОБА_22, її дочка ОСОБА_25 та вона. ОСОБА_6 без сторонньої допомоги не могла ходити. 26.03.2013 року ОСОБА_6 не могла встати, з кожним днем їй ставало гірше.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_26 показав, що він проживає в с. Жовтневе. Монастирищенського району. ОСОБА_7 доводиться йому тіткою. Навесні 2013 року ОСОБА_1 попросила його поїхати в с. Шабастівка щоб забрати тітку, яка була дуже хвора. ОСОБА_27 він забирав власним автомобілем разом з ОСОБА_7 приблизно в кінці лютого місяця на початку березня місяця, ще лежав сніг. Дорогу він знав, оскільки був в тітки ОСОБА_27 не раз, прізвище її не пам»ятає. На той час він працював позмінно і в той день коли забирали тітку ОСОБА_27 була не його зміна. Вони приїхали в с. Шабастівка до тітки ОСОБА_27 і він заїхав у двір. Вони з ОСОБА_7 зайшли в будинок, який був відчинений. ОСОБА_27 сама не могла встати, вони їй допомогли підвестися, вдягнули і допомогли їй дійти до машини, сама вона йти не могла. Коли вони забрали тітку ОСОБА_27 то повезли її в с. Жовтневе до ОСОБА_7. По приїзду допомогли їй вийти з машини. Крім цього, він також на прохання ОСОБА_1 возив тітку ОСОБА_27 від ОСОБА_7 до сільської ради в с. Жовтневе 20.03.2013 року. Під»їхав у двір до ОСОБА_7, допоміг вийти з будинку тітці ОСОБА_27, якій йти також допомагала ОСОБА_28 йти до автомобіля. В сільську раду 20.03.2013 року з ним їздили ОСОБА_1 та ОСОБА_6. Біля Жовтневої сільської ради він допоміг тітці ОСОБА_6 зайти в кабінет де вона залишилась з секретарем. Крім нього також вже біля сільської ради з машини ОСОБА_6 допомагала йти ОСОБА_1. Вони з ОСОБА_1 залишили кабінет секретаря сільської ради та знаходилися в іншому кабінеті. За цей час ОСОБА_17 в кабінет до тітки ОСОБА_6 не заходила, вона тільки відхиляла двері зазирала та запитувала чи добре себе почуває тітка ОСОБА_6. Потім їх покликали і вони допомогли підвестися тітці ОСОБА_6 та довели її до машини. Привезли її назад до ОСОБА_7 та допомогли вийти з машини, завели в будинок, посадили на ліжко. ОСОБА_6 йому не повідомляла чому саме вона їздила в сільську раду, але примусово в сільську раду її не везли. В сільській раді він ні з ким не спілкувався. 20.03.2013 року в сільській раді вони перебували приблизно 40 хвилин, можливо 1 годину. Він також повідомив, що з ОСОБА_7 та ОСОБА_1 він спілкується досить часто, користується їх колодязем. 26.03.2013 року до помешкання ОСОБА_7 приїздив автомобіль, іноземної моделі, зеленого кольору. Йому не відомо хто саме приїздив та з якою метою, але 26.03.2013 року він приходив до ОСОБА_7 і вдома була ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_13. Потім до двору ОСОБА_7 приїхав автомобіль білого кольору з якого вийшли люди і це були жителі с. Шабастівка. Вказані події відбувалися в обідню пору. Він розмовляв з цими людьми, підходив до них і вони повідомили, що приїхали провідати ОСОБА_6. Вказані особи приїхали автомобілем білого кольору через декілька хвилин після того як від двору від»їхав автомобіль іноземної моделі зеленого кольору. В автомобілі зеленого кольору коли він стояв біля двору ОСОБА_7 нікого не було і він не заходив до ОСОБА_7. Крім автомобіля іноземної моделі зеленого кольору та автомобіля білого кольору. 26.03.2013 року до двору ОСОБА_7 ніхто не приїздив. Він проживає через дорогу від будинку ОСОБА_7. ОСОБА_6 проживаючи в будинку ОСОБА_7 сама на двір, за ворота, в магазин не виходила, самостійно пересуватись вона не могла, лише з допомогою стороннього. 26.03.2013 року в будинок до ОСОБА_7 він не заходив.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 показала, що вона працює головою села Шабастівка. З ОСОБА_6 вона спілкувалася досить часто. До неї в сільську раду, на початку березня місяця 2013 року, прийшла соціальний працівник ОСОБА_15 і повідомила, що ОСОБА_6 Петрвіна в тяжкому стані, в неї немає дров, в будинку холодно. Сама вона соціальний працівник і ця жінка була в неї в списку. Вона разом з техпрацівницею привезли їй дров. Коли вони приїхали до ОСОБА_6 вона була в тяжкому стані, лежала на ліжку, не могла встати, сказала, що в неї відмовили ноги. Вона зателефонувала в лікарню і їй повідомили, що в лікарню ОСОБА_6 не візьмуть, за нею повинен бути постійний сторонній догляд. Вона запропонувала ОСОБА_6 завести її в Лукашівку, але вона відмовилася. ОСОБА_6 повідомила, що з рідних в неї є ОСОБА_7 з Хвилі. В період з 2011 року по березень 2013 року до ОСОБА_6 приходила тітка ОСОБА_7 в гості з торбами весь час, а ОСОБА_6 ходила до них. Через голову сільської ради с. Хвиля вона знайшла номер телефону дочки ОСОБА_29 ОСОБА_25, яка в даний час в м. Київ. Після розмови з ОСОБА_1, вона їй передзвонила та повідомила, що її мати забире ОСОБА_6 та буде доглядати. Приблизно о 15-16 годині до неї приїхала ОСОБА_7 та повідомила, що вони, разом ще з якимось чоловіком, забрали ОСОБА_6, яка вже сиділа в машині. Вона сказала їй, що у разі приїзду в с. Шабастівка вона зможе при наявності всіх документів оформити ОСОБА_6 субсидію. ОСОБА_30 запитувала в неї про державні акти ОСОБА_6, а вона в свою чергу телефонувала до ОСОБА_3, яка повідомила, що державні акти ОСОБА_6 в неї. Наступного дня ОСОБА_28 привезла необхідні документи і оформила субсидію. Документи по субсидії вона особисто завезла в с. Хвиля та провідала ОСОБА_6, переконалася, що в неї все добре. Потім через тиждень чи два вона знову приїхала до ОСОБА_6 провідати її 15.03.2013 року, переконалася, що все нормально. Коли вона приїздила до ОСОБА_6 вона ще самостійно ходила по будинку, на вулицю не виходила. Потім через деякий час їй повідомили, що ОСОБА_6 зовсім важка і вона вирішила ще раз її провідати. 26 березня 2013 року її дочка ОСОБА_31, автомобілем іноземного виробництва, зеленого кольору, завезла її в с. Хвиля до ОСОБА_6. Заїхали вони до неї, поспілкувалися хвилин 40 та поїхали додому. В будинку були ОСОБА_7 жінка на ім»я ОСОБА_13 та ОСОБА_6. В ОСОБА_7 вони були приблизно до 13 години. ОСОБА_6 лежала в ліжку та не піднімалася, але ОСОБА_7 повідомила, що вона ще може ходити по будинку з допомогою ОСОБА_7, але коли вона її провідувала ОСОБА_6 лежала в ліжку. По дорозі вони підвезли родичку ОСОБА_6 тітку ОСОБА_13 до дочки та поїхали в с. Шабастівка. Цю родичку ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вона бачила на похороні ОСОБА_32, який був в неділю. Вона з ними розмовляла та повідомила, що приїде провідати ОСОБА_6. Їй ОСОБА_33 не повідомляла про те, що її ще хтось провідує з с. Шабастівка, але коли поверталися додому 26.03.2013 року, по дорозі бачили, що їхали автомобілем білого кольору люди з с. Шабастівка. Прізвищ вона їх не знає, оскільки вони в селі недавно, але через деякий час соціальний працівник їй повідомила, що ОСОБА_34 та її дочка ОСОБА_31 також провідували ОСОБА_6, саме з цими людьми попуднянськими. ОСОБА_6 повідомила їй, що дуже хоче додому, сумує. Ольга говорила, що робила вона заповіт на ОСОБА_3, але сказала хто її догляне тому і буде заповіт, а потім повідомила, що заповіт вже зроблений. Ще коли її забирали вона мала намір зробити заповіт. В с. Шабастівка вона ніяких заповітів ОСОБА_6 не посвідчувала. Коли вона проживала в с. Шабастівка вона позичала їй кошти, а також їй кошти давала ОСОБА_3, яка за власний кошт возила її на операцію та забирала її з лікарні. Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, а саме два державні акти на землю, один вона успадкувала після смерті своєї матері та її власний державний акт, старенький будинок та присадибна ділянка до 60 соток. Крім цього, вона дала їй свою картку та просила зняти кошти, допомогти в оформленні материного паю. Одна земельна ділянка перебувала в оренді в ОСОБА_3. ОСОБА_6 їй повідомляла, що ОСОБА_3 дала їй кошти в сумі 4800 гривень за які вона поставила пам»ятник чоловіку з яким співмешкала в зв»язку з чим не повинна була брати кошти за пай протягом 5-6 років. ОСОБА_3 цікавилася яким чином можливо купити пай, але вона їй пояснила, що зараз купити пай неможливо. Про заповіт на ОСОБА_3 ОСОБА_6 їй нічого не говорила коли вона її провідувала. Розповідала, що оформила заповіт на ОСОБА_1, до них додому приходила секретар сільської ради і вони зробили заповіт. Їй не було відомо на користь кого був оформлений заповіт в с. Жовтневе.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 показала, що ОСОБА_6 була дуже хвора і ОСОБА_7 після операції забрала її до себе з с. Шабастівка в с. Жовтневе в 2013 році. В той час коли ОСОБА_7 їздила в м. Монастирище за уколами для ОСОБА_6, щопонеділка, вона залишалася з ОСОБА_6 тому, що її не можна було залишати саму, при цьому вона відпрошувалася з роботи. Крім неї, ОСОБА_6 тітка ОСОБА_7 ні на кого не лишала. Вона доволі часто, раз чи два на тиждень, провідувала ОСОБА_7 та ОСОБА_6, допомагала їм оскільки ОСОБА_6 була дуже хвора. Спочатку коли тітка ОСОБА_7 забрала тітку ОСОБА_6, остання ще могла трохи сама рухатися, але останнім часом взагалі не вставала з ліжка. Коли помер їх дядько, 23.03.2013 року її мати, ОСОБА_13, яка проживає в с. Зюбриха з чоловіком, поїхала на похорон разом з ОСОБА_7. Вона в цей час залишалась з ОСОБА_6. Після похорону, 24.03.2013 року її мати поїхала до ОСОБА_7. У вівторок мати провідувала її. Вона поверталася з роботи, близько 13 години, побачила як біля її будинку зупинилася машина зеленкуватого кольору, за кермом була дівчина, з якої вийшла її мати і вони разом пішли в будинок. Мати розповіла, що її підвезла сільський голова с. Шабастівка, яка приїздила провідати тітку ОСОБА_6. Мати була в неї приблизно до 17 години, а потім знову повернулася до ОСОБА_7, своєї сестри. Мати поїхала додому в середу, 27.03.2013 року . ОСОБА_6 ніколи не розповідала їй, що вона будь-куди їздила з с. Жовтневе. Взагалі це було не можливо, оскільки вона сама ніколи не залишалась і без допомоги вона пересуватись не могла.

Допитана в якості свідка ОСОБА_34 показала, що покійна ОСОБА_6 була їй кумою. Вона разом з іншими навідувала ОСОБА_6 в с. Жовтневе в 2013 році куди її забрала тітка ОСОБА_7 тому, що вона була дуже хвора, чим саме їй не відомо. Провідувала ОСОБА_6 вона в с. Жовтневе лише один раз. Разом з нею автомобілем, який належить ОСОБА_35, до ОСОБА_6 також їздили ОСОБА_35 та її дочка. Точної дати вона не пам»ятає, снігу вже не було напевно навесні, але вони приїхали посиділи, поспілкувалися з нею. Коли вони спілкувалися, ОСОБА_6 нічого не говорили про те, що її провідував ще хтось інший. Ольга сиділа разом з ними зовсім не довго, лише поїла, а потім сказала, що вона вже не може сидіти їй тяжко та вона піде ляже. ОСОБА_30 допомогла їй повернутися в ліжко тому, що ОСОБА_6 сама вже не могла вільно пересуватися. Самі вони перебували в будинку тітки ОСОБА_30 приблизно 2-3 години. Їх пригощали продуктами харчування, а також вони вживали спиртні напої. В будинку крім них, тітки ОСОБА_6 та тітки ОСОБА_30 не було нікого, ОСОБА_1 в будинку не було. Після чого вони поїхали додому, по дорозі ні з ким не спілкувалися. Через декілька днів, 2-3 дні, після цього приїхала тітка ОСОБА_30 та повідомила, що ОСОБА_6 померла. Вони також приїздили до неї на похорон.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13 показала, що ОСОБА_6 донька її тітки. Раніше ОСОБА_6 проживала в с. Шабастівка. Потім з сільської ради с. Шабастівка зателефонували її сестрі ОСОБА_7 та повідомили, що ОСОБА_6 в дуже тяжкому стані, хвора в будинку сама, холодно. ОСОБА_29 приїхала її провідати та вирішила її забрати до себе. В с. Шабастівка 23.03.2013 року помер її двоюрідний брат і вона приїхала 24.03.2013 року на його похорон. Після похорону брата вона поїхали до ОСОБА_7 в с. Жовтневе. Вона мала намір допомогти ОСОБА_7 по догляду за ОСОБА_6, яка була хвора. Стан ОСОБА_6 був тяжкий, вона дуже плакала, говорила, що в неї дуже болять ноги. В ОСОБА_6 було онкозахворювання і їй робили операцію. ОСОБА_6 потрібна була постійна стороння допомога, коли вона вставала, її постійно треба було підтримувати. Планувала бути в ОСОБА_7 2-3 дні. В понеділок, 25.03.2013 року, на другий день після похорону брата, ОСОБА_7 поїхала за уколами для ОСОБА_6, а вона залишилася з ОСОБА_6 сама та нікуди не відлучалася, постійно була біля неї. На другий день, 26.03.2013 року, ОСОБА_7 поралася по господарству, а з ОСОБА_6 в будинку була вона. ОСОБА_1 галина в цей день була в м. Києві на роботі. 26.03.2013 року приблизно об 11 -11 год. 30 хв. приїхала голова сільської ради с. Шабастівка провідувати ОСОБА_6. Голову села привезла молода жінка, яка була за кермом автомобіля. Поїхала голова села від них приблизно о 12 год. 30 хв. і вона разом з нею також поїхала до своєї дочки, яка проживає в цьому ж селі. В дочки вона була до вечора, приблизно до 17 години, можливо довше, а потім повернулася до ОСОБА_7. Коли вона повернулася до ОСОБА_7 то побачила, що вона прибирає зі столу та повідомила, що приїздили до ОСОБА_6 односельці з с. Шабастівка провідати її. Наступного дня, в середу, вона поїхала додому. Добре пам»ятає, що була саме середа, оскільки це пенсійний день і в зв»язку з цим безкоштовний проїзд в транспорті. За той час, коли вона була в ОСОБА_7, ОСОБА_6 на вулицю не виходила. Ольга один раз спробувала вийти на вулицю де впала.

Допитана в якості свідка ОСОБА_36 показала, що вона проживала в сусідах з ОСОБА_6 в с. Шабастівка. Спілкувалася з нею щоденно, допомагала їй, топила в будинку, прибирала в неї. Неодноразово ОСОБА_6 просила її зателефонувати до ОСОБА_3, яка їй допомагала коштами коли ОСОБА_6 захворіла, а також надавала машину для поїздки ОСОБА_6 в лікарню. Після того як ОСОБА_6 зробили операцію, вона також зверталася до ОСОБА_3 за допомогою. Крім цього, ОСОБА_6 повідомляла їй, що має намір скласти заповіт на свої земельні ділянки на користь ОСОБА_3, оскільки вона давала їй дуже багато грошей. Після того, як заповіт на користь ОСОБА_3 було оформлено, ОСОБА_6 їй про це розповідала, а саме повідомила, що оформила заповіт на ОСОБА_3 і дані події відбувалися можливо в 2011-2012 роках, після операції. В ОСОБА_6 було дві земельні ділянки, одну з яких вона продала ще раніше ОСОБА_3, а інша земельна ділянка залишилась. Також вона говорила, що її земельні ділянки бажає отримати тітка ОСОБА_7. Останні три тижні свого життя ОСОБА_6 проживала в с. Хвиля і вона її не провідувала. В с. Хвиля її забрали родичі після того, як вона зовсі захворіла. До того, як ОСОБА_6 забрали в с. Хвиля вона мала змогу самостійно рухатися, але дещо повільно, оскільки в неї були хворі ноги. В останні дні, коли вона її бачила, психічний стан у неї був нормальний, вона все пам»ятала. Вона була присутня в той момент коли ОСОБА_6 забирала ОСОБА_7 в с. Жовтневе. ОСОБА_6 виходила до машини самостійно, дещо повільно, але без милиць. Померла ОСОБА_6 1 квітня 2013 року, в понеділок.

Допитана в якості свідка ОСОБА_16 показала, що вона працює разом зі своїм чоловіком, який фельдшер на ФАП в с. Шабастівка. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 перебувала на обліку у ФАП с. Шабастівка, вона була онкохвора. ОСОБА_6 отримувала сильнодіючі лікарські засоби. Приходила на уколи до них у ФАП, а потім було слизько або закінчувались медикаменти, вона могла несвоєчасно отримати їх у лікарні, то вони приходили і кололи своє. До ОСОБА_6, ходили і вона і її чоловік. Останніх два рази її відвідував її чоловік. В ОСОБА_6 був сильний біль і вони рекомендували відправити її на стаціонарне лікування в лікарню, але в зв»язку з тим, що лікарня була переповнена вона в лікарню не поїхала. Уколи, які отримувала ОСОБА_6 знімали лише біль, але якщо кололи анальгін з димедролом, то ефект у нього снодійний, але на психіку це не впливає. Приблизно в кінці січня місяця 2012 року, до них звернулась ОСОБА_3 з приводу обстеження ОСОБА_6 в м. Черкаси та вирішення питання про її лікування. Було домовлено з якими документами везти її в м. Черкаси в онкодиспансер на обстеження. Обстеження оплачувала ОСОБА_3. Після обстеження повідомили, що їй потрібно робити операцію, але ОСОБА_6 вирішила їхати додому. Через тиждень, в лютому місяці 2012 року, ОСОБА_6 прийняла рішення оперуватися і вони знов поїхали в м. Черкаси, оформили її на стаціонар на операцію. Операційний медичний кошик та за операцію оплатила також ОСОБА_3. Їздили вони на операцію на машині ОСОБА_3, возив їх водій ОСОБА_19. Оплачувала це все ОСОБА_3. Втретє поїхали в м. Черкаси її забрали, машину дала ОСОБА_3, возив ОСОБА_19. ОСОБА_6 говорила їй, що ОСОБА_3 їй допомагає, а вона віддасть їй свій земельний пай. ОСОБА_6 померла 02.04.2013 року. Останній місяць свого життя ОСОБА_6 проживала у Хвилі. Їй стало відомо про те, що ОСОБА_6 забрали родичі зі слів її чоловіка. Коли вона востаннє бачила ОСОБА_6 вона пересувалась сама, розуміла значення своїх дій. Перед тим як її забрали останні рази з нею спілкувався її чоловік, він ходив до неї кожний день, оскільки вже потрібно було колоти їй уколи кожний день, а останній період як у неї були приступи і вони кололи їй два рази в день. Останніх 2-3 дні перебування ОСОБА_6 в с. Шабастівка вона до них не приходила, вони приходили до неї. В с. Шабастівка, коли ОСОБА_6 ще там проживала, вони кололи їй трамадол, коли був сильний біль, а коли був ще сильніший біль, періодично не систематично, кололи анальгін з димедролом і аміназин. Аміназин це трішки заспокійливе, димедрол - ефект снодійного, але на пересування ці ліки не впливають.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_21 показав, що в 2012 році ОСОБА_6 приходила до директора ФГ «Юрія» ОСОБА_37 з метою продати свій пай, який був в нього в оренді, оскільки їй потрібні були кошти на операцію, вона була хвора. Він бачив останній раз ОСОБА_6 приблизно за місяць до її смерті. ОСОБА_38 сказала, що потрібно купити хрест та труну і завести на похорон тому, що померла ОСОБА_6 і все це треба завезти в с. Хвиля. Він купив хрест, труну, рушник, подушку, замовляв машину, залишав кошти для надання послуг. Ця допомога на похорон надається всім тим людям, які здали в оренду свій земельний пай, що передбачено договором. Йому було відомо, що між покійною ОСОБА_6 та ОСОБА_3 був заключний договір, оскільки він їй возив зерно і неодноразово орав город.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_19 показав, що він працює в ФГ «Агроритм» - водієм. ОСОБА_3 є членом цього господарства. Він працює на ставці, графік роботи в нього необмежений, може їхати і вночі, ввечері, вдень. З ОСОБА_6 він був знайомий, вона жителька с. Шабастівка. Він возив до ОСОБА_6 в 2011 році, в 2012 році передачі від ОСОБА_3, а саме продукти, кошти. В 2012 році він возив ОСОБА_6 в м. Черкаси на обстеження, оскільки вона захворіла, а потім після того возив в м. Черкаси її на операцію та забирав її після операції. В останній раз він бачив ОСОБА_6 26 березня 2013 року коли їздив з ОСОБА_3. Він запам»ятав дату, оскільки до його дня народження залишалося 10 днів, він мав святкувати круглу дату та говорив про це з ОСОБА_3. 26.03. 2013 року він віз ОСОБА_14 із м. Монастирище в с. Шабастівка і вона виявила бажання заїхати до ОСОБА_6 в с. Хвиля, провідати її. В с. Шабастівку вони виїхали о 10 годині, їхали лише вдвох автомобілем ОСОБА_3, іноземного виробництва. За кермом автомобіля був він. В с. Шабастівка вони не заїзджали, а поїхали в с. Жовтневе куди приїхали приблизно о 10 год. 30 хв. чи об 11 годині. ОСОБА_14 показувала йому дорогу. До будинку який вказала ОСОБА_14 вони приїхали об 11 годині, можливо на початку 12 годині. ОСОБА_11 вийшла з машини і пішла говорити з покійною, а він лишився у машині. Він особисто бачив ОСОБА_6, оскільки коли вони під»їхали вона була на дворі, ходила по дворі, ОСОБА_14 її побачила і сказала зупинити автомобіль. ОСОБА_3 розмовляла з ОСОБА_6 близько 10 хв., а він весь цей час сидів у машині. Зміст розмови між ними він не чув. Після того як ОСОБА_3 поговорила з ОСОБА_6 вона повернулася в машину, а через хвилин 5-10 вийшла ОСОБА_6 і вона йшла до машини сама без сторонньої допомоги, палиці, не швидко і трохи прихрамувала на ногу. В руках в неї були документи, листи паперу формату А4. Потім вони поїхали в с. Половинчик до сільської ради, куди їхати сказала ОСОБА_3, де зупинили машину. З якою метою вони приїхали в сільську раду йому відомо не було. ОСОБА_11 допомогла вийти ОСОБА_6 з машини і далі вона пішла в сільську раду сама. Біля сільської ради ОСОБА_6 піднятися по сходах допоміг ОСОБА_5, який йшов з магазину. Біля сільської ради вони перебували приблизно годину, можливо дещо довше. Весь цей час ОСОБА_3 сиділа у машині. Після того як ОСОБА_6 зайшла в сільську раду вона весь цей час знаходилась у приміщенні сільської ради. ОСОБА_11 виходила з машини оскільки її покликали з приводу документів, які вона на вулиці передала ОСОБА_5 В приміщення сільської ради ОСОБА_3 не заходила. Коли ОСОБА_6 вийшла з приміщення сільської ради їй спуститися по сходах знову допоміг ОСОБА_5 і ОСОБА_14 допомогла їй сісти у машину, більше вона нікуди не заходила. Потім вони завезли ОСОБА_6 в с. Хвиля, більше нікуди не заїзджали, ніде не зупинялися. Привезли її в с. Хвиля приблизно після 13 год. 30 хв. Коли вони приїхали з с. Половинчик на подвір»ї не було нікого. ОСОБА_14 постійно допомагала ОСОБА_6 виходити із машини, але до будинку вона йшла сама. Коли вони знаходились в с. Половинчик, біля сільської ради вони ні з ким не спілкувалися, як не спілкувалися ні з ким і в с. Жовтневе коли забирали та привозили назад ОСОБА_6. ОСОБА_6 була при свідомості, стан в неї був нормальний, вона нормально говорила, вона розуміла значення своїх дій, була адекватна. ОСОБА_11 не тиснула на ОСОБА_6, сварки між ними не було, вони їхали та шуткували між собою і в нього склалося враження, що ОСОБА_6 їхала з ними добровільно.

Допитана в якості свідка ОСОБА_24 показала, що вона знайома з ОСОБА_6, вона кума її матері. Вона її навідувала, доглядала її. Їй відомо, що ОСОБА_6 хворіла, перенесла операцію. Після того як ОСОБА_6 захворіла, ОСОБА_3 давала кошти на лікування, возила її в лікарню, давала їй дрова декілька разів. Останній період життя ОСОБА_6 в с. Шабастівка вона вже не вставала з ліжка, лежала вона вже десь із тиждень. Потім коли їй стало зовсім погано вона її попросила зателефонувати в Хвилю Жовтня, щоб вони приїхали, але вони сказали, що їм немає часу. Вже незадовго до смерті вони приїхали і забрали її. Коли ОСОБА_7 забирала ОСОБА_6 вона саме принесла їй їсти. При цьому також була і сусідка Галя. ОСОБА_6 йшла до машини на милицях. Приблизно через місяць після цього вона разом з ОСОБА_35 їздила довідуватись до тітки ОСОБА_6 в с. Жовтневе один раз. Це був кінець березня місяця 2013 року, з 29 березня по останній день місяця, у вихідний день, оскільки в будній день ОСОБА_39 працював. Приїхали вони вдень до двору, до них ніхто з жителів села, сусідів до машини не підходив. Коли вони зайшли в будинок ОСОБА_6 знаходилась у спальні, сиділа на ліжку. Стан тітки ОСОБА_6 не покращився. В будинку була тітка Катя і тітка ОСОБА_6, більше нікого не було. Вони поспілкувались, а потім їх ОСОБА_7 запросила до столу і ОСОБА_6 встала і пішла з ними, йшла нормально. Не скаржилася вона на біль в ногах, лише говорила, що в неї болить живіт. ОСОБА_27 посиділа з ними за столом 5-10 хвилин, а потім сказала, що вона себе погано почуває та піде ляже. Пішла до ліжка самостійно. За цей період, коли вони перебували в будинку, ОСОБА_6 з будинку по своїх потребах не виходила. Вони в ОСОБА_6 в цей день були перші. ОСОБА_6 нічого не говорила про те, що вона їздила в інший населений пункт, коли перебувала в с. Жовтневе. Повідомила їм, що має бажання поїхати до себе додому, бо в неї там коти і собаки, вона дуже сумувала за своїм будинком. Крім них до ОСОБА_6 за час їх перебування в неї не приходив ніхто. ОСОБА_6 не розповідала їм, що її хтось провідував. Після того, як вони провідували тітку ОСОБА_6, через два дні вона померла. коли ми їхали провідувати ми ніяку машину не зустрічали по дорозі жителів с. Шабастівка.

Допитана в якості свідка ОСОБА_40 показала, що вона з ОСОБА_6 товаришували. Їй відомо, що ОСОБА_6 була дуже хвора та їздила в м. Черкаси на операцію. Після операції ОСОБА_6 самостійно ходила і навіть приходила до неї в гості. Інколи їм телефонували сусіди ОСОБА_6 і вони з чоловіком возили її у лікарню, давали їй кошти. Після перебування в лікарні їй ставало легше і вона могла ходити. Потім її з с. Шабастівка, де вона постійно проживала, забрали люди в с. Жовтневе, доглядати за нею. Ольга не повідомляла їй хто ті люди, які її забрали. Потім вони їздили в с. Жовтневе, в кінці березня місяця 2013 року, можливо 29 чи 30 березня 2013 року, у вихідний день, в суботу, оскільки ОСОБА_39 її чоловік, у будні дні працював, провідати ОСОБА_6. Разом з нею їздили її чоловік та тітка ОСОБА_34 з дочкою. Вони провідували ОСОБА_6 лише один раз. Приїхали в с. Жовтневе вони приблизно о 12 годині, а поїхали від ОСОБА_7 приблизно о 17 годині. Коли вони приїхали двері в будинок були зачинені. Ті люди, які приїхали з ними пішли до сусідів та питали де тітка ОСОБА_7. Вони близько 30 хвилин чекали, а потім ОСОБА_24 постукала у вікно і двері відкрила тітка ОСОБА_7. В будинку були ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Коли вони зайшли в будинок ОСОБА_6 сиділа в ліжку. Потім коли накрили на стіл, ОСОБА_6 прийшла до столу тримаючись за стіну. Вона йшла сама, ні за кого не тримаючись. За столом разом з ними ОСОБА_6 була всього лише 20-30 хвилин. Після того, як вона посиділа з ними за столом, вона сама повернулась до свого ліжка, яке знаходилось в іншій кімнаті. ОСОБА_6 була в такому стані, який потребував постійного стороннього догляду. Вони спілкувалися з ОСОБА_6 і вона повідомила їм, що має бажання померти в своєму будинку та просила їх її забрати. За той час поки вони були в ОСОБА_6 вона на вулицю не виходила, вона постійно була в полі її зору і до них ніхто не приходив і вона не говорила їм, що її провідував ще хтось з с. Шабастівка. Їй особисто ОСОБА_6 повідомляла, що продала земельну ділянку ОСОБА_3, оскільки вона їй допомагала, давала кошти на лікарню та на операцію. Влітку 2012 року ОСОБА_3 передавала ОСОБА_6 кошти в сумі 700 гривень та в сумі 2000 гривень. Приблизно через декілька днів після того як вони провідали ОСОБА_6 вона померла.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_39 показав, що він працює в СФГ «Юрія», де також працює і ОСОБА_3. ОСОБА_6 він знає, спілкувався з нею, вона приходила до них в гості. Крім цього, він неодноразово привозив дрова ОСОБА_6 в 2012 та 2013 роках, кошти, які передавала ОСОБА_3, 700 гривень і 200 гривень. При спілкуванні з ОСОБА_6, вона говорила йому, що свою земельну ділянку передає ОСОБА_3. Після того, як ОСОБА_6 переїхала проживати в інше село він разом зі своєю дружиною, ОСОБА_24 та ОСОБА_34 в обідню пору, приблизно о 12 -13 годині, в кінці квітня місяця 2013 року, можливо з 25 по 30 квітня, у вихідний день, оскільки у будній день він на роботі, їздили до ОСОБА_6 відвідувати її в с. Жовтневе. Автомобілем керував він, дорогу до села, де проживала ОСОБА_6, знала ОСОБА_24. Коли вони вже приїхали в село то ОСОБА_24 запитувала в якогось чоловіка де тітка ОСОБА_7. Коли вони зайшли в будинок там були ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Вони привітались, а потім сіли за стіл і з ними разом сіла ОСОБА_6. Спочатку ОСОБА_6 лежала на ліжку, а потім сіла за стіл разом з ними. До столу вона прийшла сама. В будинку була ще господарка будинку, яка накрила їм стіл та пригощала їх. В будинку де проживала ОСОБА_6 вони були приблизно до 16-17 години. ОСОБА_6 разом з ними сиділа за столом приблизно 20 хвилин, а потім вона повернулася в кімнату де лягла на ліжко, а вони сиділи біля неї спілкувалися. ОСОБА_6 не скаржилася, що їй там погано жити, а лише говорила, що дуже сумує за своїм будинком. Вона говорила, що в неї болять ноги. Про те, що її ще хтось відвідував ОСОБА_6 їм не говорила. Потім він вийшов на двір, а жінки залишалися в будинку. За той час поки він був в будинку ОСОБА_6 з будинку не виходила. ОСОБА_6 була онкохвора. Коли вони приїхали в с. Жовтневе, по дорозі ніякого транспорту із Шабастівка не зустрічали. ОСОБА_6 не повідомляла їм, що її хтось провідував з с. Шабастівка. Ольга говорила, що дуже сумує за власним будинком. Через два дні, після того як вони її провідували, ОСОБА_6 померла і вони їздили до неї на похорон.

Допитана в якості свідка ОСОБА_15 показала, що ОСОБА_6 була її гарною подругою, яка ділилася з нею і горем і радістю. Потім вона захворіла, але в неї зовсім не було близьких родичів. Вона працює соціальним працівником і здійснювала за ОСОБА_6 догляд. В день їй дозволено обслуговувати 5-6 чоловік, а тому до ОСОБА_6 вона приходила через день. Ольга повідомила їй, що її може підтримати ОСОБА_41. Вона також мала намір допомагати ОСОБА_6. Через деякий час вона звернулася в сільську раду с. Шабастівка де повідомила голову села про тяжко хвору ОСОБА_6. Голова села сказала, що будемо надавати допомогу ОСОБА_6. Потім голова села запропонувала звернутися до фермера ОСОБА_3 за допомогою. ОСОБА_35 не відмовила їм в допомозі, надавала пальне та кошти. Вона провідувала ОСОБА_6 в лікарні де вона також зустріла і ОСОБА_41, яка також приїхала до ОСОБА_6. ОСОБА_30 придбала для ОСОБА_6 в лікарню все необхідне. Вони між собою родалися, спілкувалися. Потім ОСОБА_6 стало гірше. Вона знову звернулася в сільську раду та повідомила, що ОСОБА_6 зовсім погано, вона вже не може підводитися з ліжка, в неї закінчилися дрова, а кошти, які надала ОСОБА_3 вже закінчились. Їй запропонували доглядати за ОСОБА_6, але вона відмовилася через свою роботу. Потім ОСОБА_3 запропонувала завезти її в будинок для людей похилого віку та сказала, що заплатить за неї, але ОСОБА_6 сказала телефонувати до її сестри ОСОБА_7, щоб вона її забрала. В той же день, після цієї розмови, не дивлячись на погані погодні умови, приїхала ОСОБА_7 з с. Жовтневе та забрала ОСОБА_6. Їй ОСОБА_6 повідомила, що має намір розпорядитися двома своїми земельними ділянками і на користь ОСОБА_11 і на користь ОСОБА_7. Потім їй розповідали люди з с. Шабастівка, які провідували ОСОБА_6 в с. Жовтневе, що їй там добре.

Допитана в якості свідка ОСОБА_42 показала, що її мати ОСОБА_8 попросила провідати хвору. Вона три рази привозила матір провідувати хвору жінку з с. Шабастівка в с. Хвиля, розповідала, що її забрали родичі доглядати тому, що вона тяжко хвора. Їздили з мамою лише вдвох, більше з ними ніхто не їздив. Цілеспрямовано не їхали, а лише по дорозі з м. Монастирище заїзджали до неї. В с. Хвиля вона їздила на автомобілі свого родича, іноземного виробництва, зеленого кольору. Керувала даним автомобілем на підставі технічного паспорту, а потім оформила на автомобіль право власності. Вона чекала маму в машині. Всі три рази вони провідували цю жінку в березні місяці. Останній раз коли приїздили, це було 26.03.2013 року, запам»ятала дату, оскільки в телефоні спрацювало нагадування про день народження колеги. В село вони приїхали до 12 години. Мама завжди була в цієї жінки 40-50 хвилин. Коли вони поверталися додому то разом з мамою вийшла жінка похилого віку, яку вони підвезли і потім поїхали додому. По дорозі додому вони зустріли машину в якій сиділи люди з с. Шабастівка.

Допитана в якості свідка ОСОБА_43 показала, що вона працює секретарем Половинчицької сільської ради Монастирищенського району. 26.03.2013 року, незадовго до обіду, вона перебувала в своєму робочому кабінеті. В кабінет зайшла ОСОБА_6 і голова села сказав їй допомогти. В кабінет вона зайшла та сіла на стілець. Вона побачила, коли жінка заходила, що в неї ноги хворі, а вже потім в розмові вона казала що ноги хворі, що їй робили операцію. ОСОБА_6 повідомила, що вона має намір зробити заповіт на ОСОБА_3. ОСОБА_6 надала їй документи, а саме два державні акти. Пояснила, що має намір зробити заповіт саме на ОСОБА_3 тому, що вона їй допомагала, коли вона захворіла, давала кошти на ліки, возила в м. Черкаси на операцію, а також після операції їй допомагала. Вона взяла в неї документи, підготувала заповіт, вони розмовляли, оскільки раніше були знайомі. Коли вона почала робити заповіт їй потрібен ще був паспорт ОСОБА_3, а його серед документів, наданих ОСОБА_6 не було. Тоді вона попросила в голови села, який на той час зайшов в кабінет, щоб він приніс паспорт ОСОБА_3, що він і зробив. Вона виготовила ксерокопії з наданих документів і потім зробила заповіт, прочитала їй вголос заповіт і вона підписалась. Заповіт вона підписувала сама, їй ніхто не допомагав, добровільно, ніхто на неї не тиснув. Коли ОСОБА_6 підписувала заповіт вона була при свідомості. Чи роз»яснювала вона їй вимоги ЦК України з приводу посвідчення заповіту вона не пам»ятає, але оформлення заповіту на ОСОБА_3 це була добровільна воля ОСОБА_6. ОСОБА_6 знаходилась в сільській раді приблизно годину. Зареєстрована вона була в с. Шабастівка. Вона ще трохи поспілкувалася з ОСОБА_6 Вона батька її знала, матір, про людей запитувала. Заповіт був підписаний 26.03.2013 року, а в реєстр внесений в липні 2013 року.

Допитана в якості свідка ОСОБА_44 показала, що вона працює секретарем Жовтневої сільської ради Монастирищенського району. 20.03.2013 року їй зателефонувала ОСОБА_1 та просила прийти до них додому для того, щоб посвідчити заповіт жінки, яку вони доглядали. Вона їй повідомила, що буде краще, якщо вони привезуть цю жінку в сільську раду. Цього ж дня, ближче до обіду, приблизно після 12 години, ОСОБА_22 та ОСОБА_1 привезли ОСОБА_6 в сільську раду, допомагали їй йти тому, що вона була хвора і сама зайти не могла. ОСОБА_6 була адекватна. ОСОБА_6 заповідала все своє майно. Вона перевірила в неї паспортні дані, зробила копію з її паспорта, засвідчила її та повернула оригінал ОСОБА_1, а також зробила копію з паспорта особи на користь якої заповіт. Заповіт посвідчували в їх сільській раді тому, що вона близько місяця, без реєстрації проживала в с. Жовтневе. Причина була в тому, що вона далі їхати не може, оскільки дуже хворіє. Заповіт посвідчували в кабінеті в сільській раді і при посвідченні заповіту були присутні вона та ОСОБА_6. В кабінет ніхто не заходив, лише ОСОБА_17 заглядала до ОСОБА_6 через двері, дивилась як вона себе почуває, бо їй трохи не зручно було сидіти. В єдиний державний реєстр заповіт вона надсилала.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю та виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 3. ст. 11, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60, ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом було роз'яснено право позивача, відповідача заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі.

ОСОБА_6 померла 02 квітня 2013 року в с. Шабастівка Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис № 06 від 04.04.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.04.2013 року, серії І-СР № 200990, виданого виконкомом Шабастівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області ( т. 1 а.с. 70). Після її смерті залишилось спадкове майно. На день смерті у померлої не було нікого. Заповіту від імені померлої в Шабастівській сільській раді посвідчено не було, що підтверджується довідкою, що видається у зв»язку з оформленням спадкових прав № 277 від 05.06.2013 року, виданої виконавчим комітетом Шабастівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області ( т. 1 а.с. 68).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно довідки № 321 від 11 жовтня 2013 року, виданої виконкомом Жовтневої сільської ради Монастирищенського району ОСОБА_6, яка померла 02.04.2013 року дійсно до дня смерті постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_6 ( т. 1 а.с. 12).

Судом встановлено, що за заповітом № 05 від 20 березня 2013 року, посвідченим секретарем Жовтневої сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право ( т. 1 а.с. 69).

ОСОБА_1, спадщину після померлої ОСОБА_6 прийняла в зв»язку з чим звернулася до нотаріуса з відповідною заявою ( т. 1 а.с. 65).

Судом встановлено, що за заповітом № 19 від 26 березня 2013 року, посвідченим секретарем Половинчицької сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 заповіла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 земельну ділянку (пай) площею 2,522 га згідно Державного акта серія ЧР № 0253079 виданий 02 червня 2001 року та земельну ділянку (пай) площею 2,5216 га, згідно державного акта серія ЯЕ № 143285 виданий 01 серпня 2007 року ( т. 1 а.с. 77).

ОСОБА_3, спадщину після померлої ОСОБА_6 прийняли в зв»язку з чим звернулася до нотаріуса з відповідною заявою ( т. 1 а.с. 74).

Згідно ч.2,3,4 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202, ч.3 ст. 203 ЦК України, головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тобто одним з основних юридичних фактів, який підлягає встановленню судом, є спрямованість волі сторін на укладення договору.

Наявність вільного волевиявлення учасників правочину та відсутність волі при укладенні цього правочину є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, а відсутність вільного волевиявлення учасника правочину підставою для визнання такого недійсним.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 6-127 цс13 від 18.12.2013 року, яка є обов'язковою для судів в силу ст. 360-7 ЦПК України.

Позивач, як на підставу для задоволення позову, посилається на відсутність вільного волевиявлення спадкодавця ОСОБА_6 при складенні заповіту, зокрема власного підпису в заповіті заповідача.

Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі ( ч. ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом за клопотанням сторони позивача ОСОБА_1 призначена у справі судова почеркознавча експертиза, виконання якої доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно висновку експерта № 621/14-23, № 1124/14-23 від 25.06.2014 року підпис від імені ОСОБА_6 в заповіті від 26 березня 2013 року на ім»я ОСОБА_3 виконано рукописним способом кульковою ручкою пастою фіолетового кольору без застосування способів технічного відтворення підпису: підготовки олівцем, копіюванням через копіювальний папір або перетисненням з наступною обвідкою, а також без використання графопобудовників. Рукописний текст та підпис від імені ОСОБА_6 в заповіті від 26 березня 2013 року на ім"я ОСОБА_3 виконані не ОСОБА_6, а іншою особою ( т. 2 а.с. 21-25).

Ухвалою суду від 24.10.2014 року, в зв»язку з тим, що даний висновок суд визнав недостатньо обґрунтованим, за клопотанням сторони відповідача ОСОБА_3 задоволено клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, виконання якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно висновку за результатами проведення додаткової судово-почеркознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністретсва юстиції України № 674/675/15-32 від 15.10.2015 року : Підписи від імені ОСОБА_6 у двох примірниках заповіту від 26.03.2013 року та в графі «Розписка про одержання оформленого документу» в рядку з номером нотаріальної дії 19 на 12 аркуші журналу реєстрації нотаріальних дій ОСОБА_4 сільської ради, виконані шляхом копіювання (перемальовки) «на просвіт». Підписи та рукописні записи від імені ОСОБА_6 у двох примірниках заповіту від 26.03.2013 року та в графі «Розписка про одержання оформленого документу» в рядку з номером нотаріальної дії 19 на 12 аркуші журналу реєстрації нотаріальних дій ОСОБА_4 сільської ради, виконані не ОСОБА_6, а іншою особою шляхом копіювання «на просвіт».

Відповідно до п. 4.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень ( затверджена Наказом Міністерства юстиції України

08.10.1998 № 53/5) ( далі Інструкція) у разі коли призначена первинна, додаткова, повторна або комплексна експертиза за процесом дослідження чи наданими об'єктами не є такою по суті, керівник експертної установи організовує проведення відповідної експертизи, а у вступній частині висновку зазначаються мотиви зміни її процесуального визначення відповідно до законодавства про, що зазначено у висновку № 674/675/15-32 від 15.10.2015 року, згідно з яким експертом проведено додаткову експертизу, а не повторну саме через надання для проведення експертизи більший обсяг порівняльного матеріалу, що дало змогу експерту більш детально, з більшою вірогідністю дослідити предмет дослідження підпис ОСОБА_6 в оспорюваному заповіті та виявити ознаки того, що підписи та рукописні записи від імені ОСОБА_6 у двох примірниках заповіту від 26.03.2013 року та в графі «Розписка про одержання оформленого документу» в рядку з номером нотаріальної дії 19 на 12 аркуші журналу реєстрації нотаріальних дій ОСОБА_4 сільської ради, виконані не ОСОБА_6, а іншою особою шляхом копіювання «на просвіт». Додаткова експертиза проводиться в разі суттєвої зміни попередніх обставин виконання проектів на час проведення експертизи, етапів робіт та на вимогу замовника експертизи, що має місце в даному випадку, зокрема в частині проведення дослідження ймовірної технічної підробки підпису ( т. 2 а.с. 222, аркуш висновку № 10) таспростовує посилання відповідача ОСОБА_3 на те, що висновки експертиз суперечать один одному.

Посилання відповідача ОСОБА_3 на неналежність зібрання та подання експерту зразків підпису ОСОБА_6 спростовується тим, що згідно п. 2.1 Інструкції експерт має право відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов'язаних із проведенням експертизи. Експерт може відмовитися від проведення експертизи, якщо наданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов'язків, а витребувані додаткові матеріали не надані, або якщо поставлені питання виходять за межі його спеціальних знань. Заява про відмову повинна бути вмотивованою.

Згідно п. 2.2 Інструкції експерт зобовязаний повідомити в письмовій формі органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), про неможливість її проведення та повернути надані матеріали справи та інші документи, якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта або якщо надані йому матеріали недостатні для вирішення поставленого питання, а витребувані додаткові матеріали не були надані.

Згідно п. 4.4 Інструкції якщо отримані матеріали оформлені з порушеннями, які виключають можливість організації проведення експертизи, керівник експертної установи терміново у письмовій формі повідомляє про це орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Будь-яких повідомлень про неналежне оформлення матеріалів, які надані на проведення експертизи до суду не надходило. Тому, суд вважає, що експертам судом надано достатньо матеріалів, для проведення експертизи, після задоволення клопотання експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи.

Суд приймає висновок експерта КНДІСЕ за результатами проведення додаткової судово-почеркознавчої експертизи № 674/675/15-32 від 15.10.2015 року як належний доказ у справі, не ставить його під сумнів, оскільки він отриманий передбаченим законом способом, виконаний у відповідності до вимог діючого законодавства, повноважними на це особами.

Сторонами не надано суду достатніх та допустимих доказів, які б давали суду підстави сумніватися в належності та достовірності вказаного вище висновку експерта. Після отримання судом висновку експерта сторони клопотання про призначення у справі повторної, додаткової чи будь-якої іншої експертизи не заявляли.

Призначення у справі, зокрема почеркознавчої експертизи ( повторної, додаткової тощо), в силу ст. 145 ЦПК України не є обовязком суду.

Відповідачем ОСОБА_3 при підготовці справи для проведення судової почеркознавчої експертизи, зокрема при долучені зразків підписів ОСОБА_6 ( вільних, умовно-вільних) в судовому засіданні будь-яких клопотань чи зауважень до суду не надано.

Суд вважає, що свідок ОСОБА_43 є заінтересованою особою в силу виконання своїх службових обов»язків при оформленні та підписанні оспорюваного заповіту та дала покази про те, що підписи в оспорюваному заповіті виконані саме ОСОБА_6, з метою свого захисту як особи. яка в силу своїх службових обов"язків посвідчувала оспорюваний заповіт та спростовуються висновком додаткової судово-почеркознавчої експертизи № 674/675/15-32 від 15.10.2015 року.

Покази інших свідків у справі, які не були безпосередніми свідками складання та підписання ОСОБА_6 оспорюваного заповіту не спростовують висновки експертів в частині того, що підпис в оспорюваному заповіті виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає до задоволення повністю.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного ст. ст. 203, 215, 1220, 1247, 1257 ЦК України, постанови Верховного Суду України № 6-127 цс13 від 18.12.2013 року та керуючись ст. ст. 3, 5-8, 10, 11, 14, 59, 60, 81, 88, 208, 209, 212, 213-215, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати заповіт від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 від 26 березня 2013 року № 19 посвідчений секретарем Половинчицької сільської ради Монастирищенського району Черкаської області нікчемним.

Стягнути з ОСОБА_4 сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі по 57 ( п"ятдесят сім) гривень 35 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя : Мазай Н.В.