Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3006/15-ц

номер провадження 2/695/1391/15

23 грудня 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Таратіна В.О.

при секретарі Курченко В.М.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі нерухомого майна у власність позивача,-

ВСТАНОВИВ

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність позивача нерухомого майна, земельних ділянок.

Позов мотивований тим, що 04.07.2006 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №016/0706/87-484, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 50000,00 доларів США з розрахунку 16,0 % річних за користування кредитом на строк до 03.07.2026 року.

25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» який є правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором. АТ «Сведбанк» передає АТ «ОСОБА_2 банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «Сведбанк» до АТ «ОСОБА_2 банк» прав вимоги до боржників. До АТ «ОСОБА_2 банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитним та забезпечувальними договорами.

Отже відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобовязань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору.

З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором ОСОБА_3 за договором іпотеки № 016/0606/88-470-Z-1 від 29.04.2011 року передав в іпотеку нерухоме майно, а саме - житловий будинок, загальною площею 108,9 кв.м, що знаходиться за адресою с. Нова Дмитрівка, вул. Гагаріна, 3а, Золотоніського району, Черкаської області, що розташований на земельній ділянці площею 0,2013 га. згідно державних актів про право власності на землю, виданих Новодмитрівською сільською радою 21.09.2005 року та 20.09.2005 року, та зареєстрованого в Золотоніському виробничому підрозділі ЧООБТІ; а також земельну ділянку, загальною площею 0,1813 га, кадастровий номер 010030015, що знаходиться за адресою с. Нова Дмитрівка, вул. Гагаріна, 3а, Золотоніського району, Черкаської області, яка належить іпотекодавцю на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА № 476678; земельну ділянку, загальною площею 0,0200 га, кадастровий номер 010030018, що знаходиться за адресою с. Нова Дмитрівка, вул. Гагаріна, 3,а, Золотоніського району, Черкаської області, яка належить іпотекодавцю на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА № 476672.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. однак зобовязання не виконані у звязку з чим, станом на 03.08.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 1238079,66 грн.

Відповідно до ст.33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду , виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні даного позову мотивуючи тим, що як вбачається з позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» предметом спору в даній цивільній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки, належний ОСОБА_3, шляхом передачі у власність ПАТ «Дельта Банк». Підставами позову слугували наявні між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 правовідносини, що виникли на підставі Іпотечного договору № 013/0606/88-470-Z-1 від 29.04.2011р., відповідно до якого ОСОБА_3 передав в іпотеку належні йому будинок і земельні ділянки.

Відповідно до п.11 Іпотечного договору № 013/0606/88-470-Z-1 від 29.04.2011р. іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання основного зобовязання повністю або частково.

При настанні зазначених у першому абзаці цього пункту Договору випадках іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобовязання у строк, що не перевищує 30 календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов цього договору.

Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у другому абзаці цього пункту Договору тридцятиденний строк починає відліковуватись з дати, що зазначена на квитанції, яка надається іотекодержателю відділенням звязку при відправленні іпотекодавцю листа.

Проте як вбачається з вихідного номера та дати Листа-вимоги, адресованого ОСОБА_3, зазначена вимога і попередження були підготовані позивачем 18.08.2015р., докази про направлення яких в матеріалах справи взагалі відсутні, оскільки Реєстр поштових відправлень за 21.08.2015р., доданий позивачем, відомостей про відправлення листів ОСОБА_3 не містить.

Як зазначено у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009р., оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, … то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Як вбачається з позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» розпочав процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки 25.08.2015р., звернувшись з позовом до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області. Отже іпотекодержатель розпочав звернення стягнення на предмет іпотеки з грубим порушенням умов Іпотечного договору № 013/0606/88-470-Z-1 від 29.04.2011р. та ще до моменту виникнення у позивача права для звернення стягнення на предмет іпотеки і таки обставини є підставою у відмові у позові.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до договору про надання кредиту № 016/0706/87-484 від 04.07.2006 року ВАТ «Сведбанк» було надано відповідачу кредит в сумі 50000,00 доларів США.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.05.2012 року укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» вбачається, що ВАТ «Сведбанк» передає АТ «Дельта Банку» права вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до розрахунку заборгованість за кредитним договором відповідача перед ПАТ «Дельта Банк» становить: 1238079,66 грн., яка складається з наступного: сума заборгованості за кредитом 967143,49 грн.; відсотками 202704,87 грн., пеня 64320,49, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу 576,76 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках 3334,05 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до договору іпотеки від 29.04.2011 року за № 016/0606/88-470-Z-1 вбачається, що ОСОБА_3 передав в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 108,9 кв.м, що знаходиться за адресою с. Нова Дмитрівка, вул. Гагаріна, 3а, Золотоніського району, Черкаської області, що розташований на земельній ділянці площею 0,2013 га. згідно державних актів про право власності на землю, виданих Новодмитрівської сільською радою 21.09.2005 року та 20.09.2005 року, та зареєстрованого в Золотоніському виробничому підрозділі ЧООБТІ; а також земельну ділянку, загальною площею 0,1813 га, кадастровий номер 010030015, що знаходиться за адресою с. Нова Дмитрівка, вул. Гагаріна, 3а, Золотоніського району, Черкаської області, яка належить іпотекодавцю на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА № 476678; земельну ділянку, загальною площею 0,0200 га, кадастровий номер 010030018, що знаходиться за адресою с. Нова Дмитрівка, вул. Гагаріна, 3,а, Золотоніського району, Черкаської області, яка належить іпотекодавцю на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА № 476672.

Проте відповідно до п.11 Іпотечного договору № 013/0606/88-470-Z-1 від 29.04.2011р. іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання основного зобовязання повністю або частково.

При настанні зазначених у першому абзаці цього пункту Договору випадках іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобовязання у строк, що не перевищує 30 календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов цього договору.

Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у другому абзаці цього пункту Договору тридцятиденний строк починає відліковуватись з дати, що зазначена на квитанції, яка надається іотекодержателю відділенням звязку при відправленні іпотекодавцю листа.

Проте як вбачається з вихідного номера та дати Листа-вимоги, адресованого ОСОБА_3, зазначена вимога і попередження були підготовані позивачем 18.08.2015р., докази про направлення яких в матеріалах справи взагалі відсутні, оскільки Реєстр поштових відправлень за 21.08.2015р., доданий позивачем, відомостей про відправлення листів ОСОБА_3 не містить.

Як зазначено у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009р., оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, … суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Як вбачається з позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» розпочав процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки 25.08.2015р., звернувшись з позовом до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області. Отже іпотекодержатель розпочав звернення стягнення на предмет іпотеки з грубим порушенням умов Іпотечного договору № 013/0606/88-470-Z-1 від 29.04.2011р. та ще до моменту виникнення у позивача права для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.4 Листа Верховного Суду України «Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за I півріччя 2015 р.»: відповідно до ч.1ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже на момент звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду права останнього згідно з умовами Іпотечного договору порушеними не вважались та звернення стягнення на предмет іпотеки не могло бути розпочато і право на таке звернення ще не виникло.

Крім того, відповідно до п.12.3.1 Іпотечного договору № 013/0606/88-470-Z-1 від 29.04.2011р. предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за вартістю, що буде визначена на підставі висновку субєкта оціночної діяльності.

У випадку перевищення вартості Предмета іпотеки, що вказана у висновку субєкта оціночної діяльності, над розміром заборгованості іпотекодавця за основним зобовязанням, іпотекодержатель перераховує згідно діючого законодавства України різницю на поточний рахунок іпотекодавця.

Відповідно до ч.3 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Відповідно до ч.5 ст.33 цього Закону якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч.3 ст.37 цього Закону іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотеко держателя.

Не дивлячись на те, що Позивач в своєму позові просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на будинок і дві земельні ділянки, всупереч умовам Іпотечного договору Висновку субєкта оціночної діяльності про вартість вказаних обєктів нерухомості суду не надано.

Позивачем також, всупереч умовам іпотечного договору, включено суму коштів які не є основним зобовязанням, оскільки штрафні санкції та пеня є наслідком порушення основного зобовязання.

Вказані обставини є перешкодою для задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», оскільки різниця між розміром заборгованості, як основного зобовязання, та ринковою вартістю предмету іпотеки згідно умов Іпотечного договору повинна зараховуватись на рахунок іпотекодавця, що за відсутності висновку субєкта оціночної діяльності про вартість вказаних обєктів нерухомості та чіткого визначення в межах заявлених позовних вимог суми основного зобовязання, здійснити неможливо.

Відповідно до вимог ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд обмежений у збиранні доказів з власної ініціативи та повинен розглядати цивільні справи лише в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів, поданих сторонами.

Враховуючи, що відповідно до положень ст.ст.109,60 ЦПК України позивач не виконав покладений на нього обовязок доказування, в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 212 215, 218 ЦПК України суд ,-

ВИРІШИВ

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Таратін В.О.

Повний текст рішення виготовлено о 13.30 год. 25.12.2015 р.

Суддя Таратін В.О.