АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К.І.

Суддів: Бреславського О.Г.,Галичанського А.Д.

Секретаря: Давньої Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (далі: ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") про визнання кредитного договору недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кельменецького районного суду від 19 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання кредитного договору недійсним.

Посилався на такі обставини.

27 квітня 2007 року між ним та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" укладено кредитний договір № 014/05/240, згідно якого він отримав кредит на споживчі цілі, в сумі 122000 доларів США, під 13 % річних, строком до 26 квітня 2017 року.

У 2007, 2012, 2013 роках між ним та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" до вищевказаного кредитного договору укладено додаткові угоди.

Умови договору та додатки до нього суперечать ст.4, ч.2 ст.11, ст.18, ст.21 Закону України "Про захист прав споживачів", ст.6 Закону України "Про страхування", ч.3 ст.55 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

В кредитному договорі, а також і в додаткових угодах до нього, не зазначено загальну вартість кредиту, а саме яку суму кредиту він отримує та має повернути банку.

Провадж. №22-ц/794/268/15 Головуючий у першій інстанції Туржанський В.В.

Категорія: 19/27 Доповідач: Заводян К.І.

На момент підписання договору банк не повідомив його про сукупну вартість договору у національній валюті.

На сьогоднішній день, остаточна ціна споживчого кредиту йому невідома.

В порушення п.3.8 Постанови Національного Банку України від 10.05.2007 року № 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту" банк не повідомив його про те, що він у разі зміни курсу іноземної валюти, відносно грошової одиниці України, несе всі валютні ризики.

Умови, на яких укладався кредитний договір, є несправедливими, суперечать принципу добросовісності. Його наслідком є істотний дисбаланс прав та обов'язків його, як споживача кредитних послуг.

Просив визнати недійсним кредитний договір, укладений між ним та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", № 014/05/240 від 27 квітня 2007 року, із змінами та доповненнями, які внесені додатковими угодами від 24.12.2007 р., від 05.09.2012 р., від 29.07.2013 року.

Рішенням Кельменецького районного суду від 19 грудня 2014 року ОСОБА_1 в позові відмовлено.

ОСОБА_1 подав на рішення суду апеляційну скаргу.

Вважає, що суд неповно з'ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи. Судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Суд не взяв до уваги, що ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" перед укладенням кредитного договору не попередив його про валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором.

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" під час укладення з ним кредитного договору допустив чисельні порушення Закону України "Про захист прав споживачів".

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не убачається.

Суд першої інстанції, дійшов правильного та обґрунтованого висновку, про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про визнання кредитного договору недійсним.

Такий висновок суду ґрунтується на нормах матеріального права та на підставі поданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що 27 квітня 2007 року між ним та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", укладено кредитний договір № 014/05/240, згідно якого він отримав кредит на споживчі цілі, в сумі 122000 доларів США, під 13 % річних, строком до 26 квітня 2017 року.

24 грудня 2007, 25 вересня 2012, 29 липня 2013 року сторони уклали додаткові угоди до вищевказаного кредитного договору.

Грошові зобов'язання між сторонами виникли в іноземній валюті, що узгоджується з нормами Декрету КМ України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" (ст. 2 ч. 2, ст. 5 ч. 2), Закону України "Про банки і банківську діяльність" (ст. 19, ст. 47 ч.ч. 1, 2, ст.ст. 49, 55), ст. 192 ч. 2, ст. 533 ч. 3 ЦК України. Ведення рахунку клієнта здійснюється у валюті рахунку.

Доводи ОСОБА_1 про те, що відповідач включив у договір кредиту пункти, які значно погіршують його становище, переклав на нього всі фінансові ризики, які пов'язані з різким коливанням курсу долара США та усі свої можливі збитки, не дають підстав для визнання кредитного договору недійсним.

Отримавши за власною ініціативою кредит у іноземній валюті, ОСОБА_1 усвідомлював можливі валютні ризики і не може заперечувати, що у нього існувала можливість передбачити в момент укладення договору зміни курсу гривні у відношенні до долара США, виходячи з динаміки зміни курсів валют з моменту введення в обіг гривні та її девальвації. Позичальник не був позбавлений можливості звернутися за кредитом в національній валюті, з іншими умовами щодо його оплати. Небажання боржника нести валютні ризики, відповідати за порушення умов договору не можуть бути підставами для порушення законних прав кредитора.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. ОСОБА_1 погодився на умови кредитного договору, підписавши його та частину №2 до договору, додаткові угоди та графік погашення кредиту в іноземній валюті - доларах США (а.с.10-18).

Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено ст.617 ЦК України.

Укладений між сторонами даної справи кредитний договір не суперечить нормам цивільного законодавства, відповідає вільному волевиявленню та внутрішній волі учасників правочину, спрямований на реальне настання правових наслідків, а тому відсутні передбачені ст.ст.203, 215, 216, 227 ЦК України підстави для визнання вказаного правочину недійсним.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає встановленим обставинам справи, вимогам матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не убачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кельменецького районного суду від 19 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: