У х в а л а

іменем україни

4 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гончара В.П., Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, комунального підприємства «Єдина аварійна диспетчерська служба м. Сєвєродонецька», страхової компанії «Універсальна» про відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 30 березня 2011 року сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої позивачка отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. В результаті отриманих травм позивачці завдано моральної шкоди. Винною особою у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_5, який перебував у трудових відносинах із комунальним підприємством «Єдина аварійна диспетчерська служба м. Сєвєродонецька» (далі - КП «ЄАДСС»), цивільна відповідальність якого була застрахована в страховій компанії «Універсальна» (далі - СК «Універсальна»).

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила стягнути солідарно із ОСОБА_5, КП «ЄАДСС» та СК «Універсальна» на свою користь 324 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 квітня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_5, КП «ЄАДСС» та СК «Універсальна» на користь ОСОБА_4 185 814 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2014 року рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 квітня 2014 змінено.

Стягнуто з КП «ЄАДСС» на користь позивачки 87 960 грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з СК «Універсальна» на користь ОСОБА_4 2 040 грн на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Так, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб'єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України таким суб'єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не є таким суб'єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вищезазначені положення норм матеріального закону, апеляційний суд обґрунтовано визначив розмір відшкодування завданої позивачці моральної шкоди, та дійшов правильного висновку, що особами, які несуть відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є КП «ЄАДСС» та СК «Універсальна».

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.П. Гончар

О.П. Касьян

Д.О. Остапчук