Номер провадження: 22-ц/785/7033/15
Головуючий у першій інстанції: Тюмін О.Г.
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Журавльова О.Г, Комлевої О.С.,

при секретарі: Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 14 травня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний-1» про визнання дій щодо свободи пересування протиправними та зобов'язання відповідача не чинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА :

18 липня 2014 року позивач ОСОБА_3 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ «Південний - 1» , який уточнила шляхом подання 24.03.2015 року заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 109), та остаточно просила :

1) визнати протиправними дії відповідача - ТОВ «Південний-1» , направлені на обмеження пересування шляхом не пропуску її - ОСОБА_3, через рукав Кислицький (гирло Тойманчук) р. Дунай на територію острова Кислицький, Кілійського району протиправними.

2) зобов'язати ТОВ «Південний-1» не чинити ОСОБА_3 дій , направлених на обмеження пересування через рукав Кислицький (гирло Тойманчук) р. Дунай на територію острова Кислицький Кілійського району.

3) стягнення на користь позивача судових витрат, (а.с. 2 , 109).

Справа розглядалася після скасування ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 20 січня 2015 року заочного рішення Кілійського районного суду від 01.10.2014 року.

Позивачка та представник позивачки , підтримуючи в судовому засіданні позов, зазначали , що позивач є працівником селянського фермерського господарства «Чернявський», головою якого є її чоловік. Тривалий час, з 2013 року, позивачка та її чоловік не можуть дістатися до своєї земельної ділянки , що знаходиться у власності господарства, яка розташована на території Кілійського району, на острові Кислицький р. Дунай, оскільки відповідач не пропускає її через паромну переправу на острів Кислицький , тобто з боку відповідача чиняться дії , які обмежують свободу її пересування. Цей недопуск пов'язаний з вимогою керівника ТОВ «Південний-1» до СФГ «Чернявський» про сплату невідомого їй боргу. Керівництвом ТОВ «Південний-1» було запропоновано укласти договір про надання послуг паромною переправою , з умовами якого в частині розміру оплати цих послуг вони не погодились. Після цього працівники ТОВ «Південний-1» , які працюють на паромній переправі, перестали пропускати їх через паром. В зв'язку з зазначеним спором , 12.05.2014 року чоловік позивачки разом з іншими власниками та користувачам земельних ділянок, розташованих на о. Кис-лицький , яких також не допускали через паромну переправу, звернулися до Кілійської ра-йонної державної адміністрації з проханням вжити заходів щодо незаконних дій керівництва ТОВ «Південний-1», на що отримали відповідь з рекомендаціями щодо врегулювання спору про тарифи або вирішення спору в судовому порядку. Позивачка пояснювала також , що до 2013 року вона, як і інші громадяни, користувалася переправою оплачуючи ці послуги ТОВ «Пів-денний» згідно встановлених ним тарифів, зокрема за тарифом оплати з одноразовий проїзд. Відповідач перестав пропускати її через паромну переправу після того, як вони не погодились оплатити ТОВ «Південний-1» послуги переправи , які були розраховані ним за минули роки. Таким чином, відповідач обмежує її право пересування через рукав Кислицький (ги-рло Тойманчук) р. Дунай на територію острова Кислицький, Кілійського району.

Представники відповідача проти позову заперечували з тих підстав, що відповідач не вчиняв ніяких дії щодо обмеження позивача в свободі пересування через рукав Ки-слицький (гирло Тойманчук) р. Дунай на територію острова Кислицький Кілійського району Одеської області. Стосовно спору , який має місце між сторонами, то ТОВ «Південний-1» є власником паромної переправи , яка складається з барж БП-640 та БП-620, що встановлено рішенням господарського суду Одеської області від 21.09.2009 року. Утримання паромної переправи здійснює ТОВ «Південний-1». Інші юридичні та фізичні особи сплачували за користування паромною переправою оплату, згідно встановлених власником тарифів. Зазначені тарифи не забезпечували відшкодування витрат , понесених ТОВ «Півден-ний-1» на утримання паромної переправи , капітальний ремонт барж, в зв'язку з чим всім користувачам паромною переправою , в тому числі ОСОБА_5, було запропоновано укласти нові договори про надання послуг з проїзду на о.Кислицький, від укладення якого ОСОБА_5 відмовився. Особи, які не бажають оплачувати користування власністю ТОВ «Південний-1» не мають права отримувати ці послуги.

Рішенням суду у задоволенні позову відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_3 принесла апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Острів Кислицький річки Дунай розташований на території Кілійського та Ізма-їльського району. На території острова знаходяться землі сільськогосподарського призначення які використовуються як самими власниками земельних ділянок, так і орендарями.

Позивачка наказом № 6 від 02.01.2007 року прийнята на постійну роботу на посаду робітника селянського фермерського господарства (СФГ) «Чернявський», який є власником земельної ділянки , яка розташована на острові Кислицький річки Дунай. (а.с. 7, 8).

Для прибуття до робочого місця позивач користувалася паромною переправою через рукав Кислицький річки Дунай, яка складається з двох барж які поєднують береги рукава річки , по яким можливий переїзд на острів Кислицький.

Рішенням господарського суду Одеської області від 09.02.2015 року , ухваленим у справі № 9164784/14 за позовом ТОВ «Сільськогосподарської машинно технологічної станції «Надія України» до ТОВ «Південне-1» , встановлено, що рішенням господарського суду Оде-ської області від 21.09.2009 року визнано право власності ТОВ «Південне-1», зокрема на баржі БП-640 та БП-620, розташовані в м. Кілія. Відповідно до Положення про використання паро-мної переправи на о. Кислицький, що затверджено рішенням ТОВ «Південне-1» (протокол № 3 від 14.05.2014 р.), паромна переправа складається з двох барж-площадок БП-640 та БП-620) Відносини стосовно надання послуг з переправи існували між сторонами тривалий час , офо-рмлювались відповідні документи , здійснювались платежі, (а.с. 98-99)

На підтвердження позовних вимог позивачем надано:

- заява ФОП ОСОБА_4, СМТС «Надія України», СФГ «ОСОБА_6» , СФГ ОСОБА_3 . СФГОСОБА_7 голові Кілійської райдержадміністрації з приводу спору з ТОВ «Південний-1», який виник через незгоду заявників із встановленими ТОВ «Південний-1» тарифами на оплату проїзду через паромну переправу, (а.с. 9);

- відповідь в.о. голови райдержадміністрації з рекомендацією вирішення спору шляхом

звернення до TOB «Південний-1» із пропозиціями стосовно порядку визначення тарифів на користування паромною переправою , а у разі неможливості вирішення спору за згодою сторін звернутися до суду, (а.с.20);

- квитанції до прибуткових касових ордерів , згідно яких ОСОБА_3 сплачував ТОВ «Південний-1» за послуги парому в 2013 та 2014 роках. (а.с. 32-33).

- проект договору від 05.06.2014 року між ТОВ «Південний-1» та ОСОБА_5 про надання послуг з проїзду на о. Кислицький. ОСОБА_5 договір не підписаний, (а.с. 34);

- копію листа фермера ОСОБА_5 директору ТОВ «Південний-1» із застере-женнями щодо окремих положень проекту договору. (а.с. 35)

Згідно п. З ч.І ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу .шляхом припинення дії , яка порушує право.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя , суд захищає права , свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб , визначений законами України.

Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» , на положення якого посилається позивач в обґрунтування своїх по-зовних вимог, цей Закон відповідно до Конституції України ( 254к/96-ВР) регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантується Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини (995-015), Міжнародним пактом про громадянські та політичні права (995-043), Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї )955_004), іншими міжнародними договорами України , та також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Згідно ст. 2 Закону громадянам України , а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території , за винятком обмежень , які встановлені законом.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Позивачем не надано належних доказів того, що відповідач здійснив дії , якими не допустив позивача через рукав Кислицький (гирло Тойманчук) р. Дунай на територію острова Кислицький Кілійського району , тобто обмежив її право вільного пересування на місцевості.

В той же час судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу користування позивачем паромною переправою, яка є власністю відповідача , тобто спір, який витікає з договірних правовідносин , зв'язку з чим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані норми Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Таким чином, судом встановлена відсутність підстав для задоволення позову.

Зважаючи на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу, прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кілійського районного суду м. Одеси від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак її може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий- суддя Н.В.Ісаєва

Судді: О.Г. Журавльов

О.С.Комлева