Номер провадження: 22-ц/785/1907/15
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л., Таварткіладзе О.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2014 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею та відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

22.09.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просив визначити його участь у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом:

- встановлення систематичних побачень з донькою та спільного відпочинку, з тимчасовим проживанням дитини за місцем його помешкання, у перший та третій тиждень місяця, з 17:00 години п'ятниці, до 08:00 години понеділка, у відсутності матері;

- встановити право безперешкодного спілкування з дитиною в інші дні на протязі не менше, ніж одна година на день;

- заборонити ОСОБА_3 і третім особам здійснювати будь-які перешкоди у його спілкуванні та вихованні малолітньої дитини у визначений судом час;

- стягнути з ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 гривень, посилаючись на те, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, не виконує рішення органу опіки та піклування, яким визначений порядок його участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, в результаті чого він морально страждає, переживає за доньку, нервує, оскільки відповідач не виконує рішення органу опіки та піклування, у зв'язку з чим порушений його звичний ритм життя і він вимушений докладати зусиль для його налагодження, звертаючись до судових та інших органів для захисту свої батьківських прав.

ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала у повному обсязі вказуючи, що ОСОБА_2 є неврівноваженою людиною, місце проживання його невідоме, а дитина є дуже малою для того, щоб відірвати її від матері на такий тривалий строк, про який просить позивач. Крім того, відповідач неодноразово погрожував їй викраденням дитини, що унеможливлює виконання рішення органу опіки та піклування.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09.12.2014 року позов ОСОБА_2 задоволений частково. Судом визначений порядок та спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_4 та спілкуванні з нею, шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дочкою в непарні тижні місяця, у неділю з 10.00 години до 18.00 години, в парні тижні місяця - у суботу з 10.00 до 18.00 години, та кожного четверга з 17.00 години до 20.00 годин. Заборонено ОСОБА_3 здійснювати будь-які перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 в призначений судом час. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено у зв'язку з тим, що вони не доведені позивачем у встановленому законом порядку..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині визначення порядку та способу участі у вихованні дитини та в частині відмови у задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди - змінити, у зв'язку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та його позовні вимоги у цій частині задовольнити вказуючи, що заявлені ним вимоги ґрунтуються на законі і підтверджені наданими ним доказами.

Згідно ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав;

За правилами п.1ч.1ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та визначаючи порядок та спосіб участі батька у вихованні малолітньої дочки та у спілкуванні з нею, шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дочкою в непарні тижні місяця, у неділю з 10.00 години до 18.00 години, в парні тижні місяця - у суботу з 10.00 до 18.00 години, та кожного четверга з 17.00 години до 20.00. суд першої інстанції виходив з того, що такий порядок відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги не доведені позивачем у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1,ч.2,ч.5ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи системні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому із батьків, хто проживає окремо від дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4, батьками якої є ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

З 2012 року батьки дитини проживають окремо один від одного. Дитина проживає разом з матір'ю.

Між батьками виник спір з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, оскільки мати дитини перешкоджає цьому.

Спір був вирішений органом опіки та піклування Київської районної адміністрації м. Одеси, та висновком №1174/01-11 від 12.08.2014 року встановлені систематичні зустрічі батька з дочкою перший та третій тиждень місяця з 17.00 години п'ятниці до 08.00 години понеділка; присутність матері малолітньої дитини при зустрічах з батька з дочкою - за домовленістю між батьками дитини. При цьому орган опіки та піклування взяв до уваги результати психологічного дослідження, проведеного з неповнолітньою дитиною.

Оскільки ОСОБА_3 в добровільному порядку рішення органу опіки та піклування не виконувала, позивач звернувся до суду з позовом про встановлення порядку та способу його участі у вихованні дитини у спілкуванні з нею, в якому окрім встановленого органом опіки графіку зустрічей з дитинною також просив збільшити час побачень із донькою шляхом встановлення безперешкодного спілкування з дитиною в інші дні на протязі не менше, ніж одна година на день на протязі дня та виключити присутність матері при побаченні батька і дочки і заборонивши матері дитини і третім особам здійснювати будь-які перешкоди у його спілкуванні та вихованні малолітньої дитини у визначений судом час .

Суд першої інстанції встановив стан здоров'я дитини, її зайнятість у художній школі та у школі художньої гімнастики, графік роботи матері ОСОБА_5 та визначив інший порядок і спосіб позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею ніж той, який просив ОСОБА_2

Зокрема суд встановив участь батька у вихованні дитини шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дочкою в непарні тижні місяця, у неділю з 10.00 години до 18.00 години, в парні тижні місяця - у суботу з 10.00 до 18.00 години, та кожного четверга з 17.00 години до 20.00 годин. Заборонено ОСОБА_3 здійснювати будь-які перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 в призначений судом час.

Районний суд визначаючи порядок спілкування дочки і батька лише у денний час без ночовки врахував вік і стать дитини та соціальні, гігієнічні та біологічні особливості потреб 5 річної дитини вночі. При цьому виключивши ночовки дочки у батька суд першої інстанції збільшив тривалість спілкування батька і дочки у денний час.

Колегія суддів визнає, що встановлений судом порядок і спосіб позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею відповідає нормам матеріального і процесуального права, та інтересам неповнолітньої дитини.

При цьому судова колегія також враховує, що відповідач у судовому засідання в апеляційному суді пояснила, що хоча вона за стягнення аліментів не зверталася, тем не менше сам батько дитини добровільно останні кілька місяців взагалі не надає будь-якої допомоги дитині, що не заперечувалося і самим позивачем.

Крім того зі слів відповідача, при кожній зустрічі позивач всіляко налаштовує дитину проти матері, кажучи дитині, що вона проживає у матері у гостях, що це чуже житло її оточують чужі люди (мати, дід та баба дитини).

Дані пояснення відповідача позивачем не спростовувалися і не заперечувалися.

Відповідно до вимог ст.1167 ЦПК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом - ч.3ст.10, ч.1ст.60 ЦПК України.

Суд першої інстанції відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 завданої йому моральної шкоди у розмірі 10000 грн. правомірно виходив з того, що ці вимоги не доведені ним у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині, так як він відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки висновків суду першої інстанції не спростовують, та не містять правових підстав, передбачених ст.309 ЦПК України, для зміни рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог апелянта у повному обсязі.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2014 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П.Фальчук

Л.Л.Троїцька

О.М. Таварткіладзе