Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/1310/15-ц

Провадження №2/377/505/15

15 грудня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

УСТАНОВИВ:

19 листопада 2015 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з нього на свою користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. На час розгляду справи в суді вона не працює, тому їй важко самостійно утримувати дитину, відповідач не надає матеріальну допомогу на його утримання.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що він повністю забезпечує сина одягом, взуттям та іншими необхідними речами, тому надавати гроші позивачці не вважає за потрібне, оскільки вони будуть витрачатися позивачкою не на сина, а на її власні потреби.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Суду пояснила, що з початку листопада 2015 року вона проживає разом з сином в м.Славутичі. Відповідач проживає окремо від них і не надає матеріальну допомогу на утримання сина. На час розгляду справи в суді вона не працює, з грудня 2015 року вона перебуває на обліку в Славутицькому міському центр зайнятості як безробітна, тому самостійно не може утримувати сина, якому необхідні кошти на харчування, одяг, придбання канцелярських товарів. Стан здоровя дитини задовільний. Вважає, що аліменти в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісяця будуть забезпечувати необхідну участь батька в утриманні свого сина.

Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що син проживає з позивачкою лише з початку листопада 2015 року, до цього часу він проживав разом з ним і він повністю його утримував. Вважає, що позивачка буде витрачати кошти не на потреби сина, а на її власні потреби, тому готовий сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень на харчування сина, а одяг та взуття сину буде купувати сам. Стан здоровя його задовільний. Інших осіб на своєму утриманні він немає.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, позивачка, та ОСОБА_2, відповідач, перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу відділу реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області 07 травня 2002 року зроблено запис № 55, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач, а матір'ю - позивачка, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи.

Як видно з копії паспорту позивачки, вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки КП «ЖКЦ» № 436 від 07.12.2015 року відповідач ОСОБА_2 та його неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як вбачається з пояснень позивачки, з листопада 2015 року син проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1, відповідач за цей час не надавав матеріальної допомоги на утримання сина, що відповідачем в судовому засіданні не заперечувалося.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов'язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку.

Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

З довідки № 495 від 07.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 працює на посаді оператора реакторного відділення 6 групи на ДСП «Чорнобильська АЕС». Загальна сума доходу за період з 01.12.2014 року по 30.11.2015 року складає 115345,26 гривень.

Як пояснив в судовому засіданні відповідач, стан його здоровя задовільний, інших осіб на своєму утриманні він немає, відрахування з його доходу на підставі виконавчих листів не здійснюються.

Згідно довідки Славутицького міського центру зайнятості ОСОБА_1 перебуває на обліку в Славутицькому МЦЗ з 25 листопада 2015 року.

З пояснень позивачки вбачається, що допомогу по безробіттю вона ще не отримує, інших доходів вона немає. Стан здоровя дитини задовільний.

Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів з врахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, щодо якого виник спір, суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків щодо утримання своєї дитини, нормальний стан здоров'я відповідача та дитини, матеріальне становище дитини, розмір витрат на утримання дитини, матеріальне становище відповідача, який має постійне місце роботи та достатній заробіток, не має на утриманні інших осіб, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в її утриманні.

Заперечення відповідача до уваги судом не приймаються, оскільки в судовому засіданні встановлено, що неповнолітній син ОСОБА_3 з листопада 2015 року проживає разом з позивачкою і відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, хоча обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття передбачений ст. 180 СК України.

Доводи відповідача про те, що він згоден сплачувати аліменти на утримання сина на користь позивачки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця не ґрунтуються на положеннях ст. 183, 184 СК України і спростовуються дослідженими доказами, оскільки відповідно до ч.1 ст.184 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Довідкою про доходи відповідача підтверджено, що він має постійний дохід, тому розмір аліментів визначається у частці від його доходу щомісяця.

Не може бути підставою для відмови у задоволенні позову припущення відповідача про те, що позивачка буде витрачати аліменти не на потреби сина, а на свої власні потреби, оскільки відповідно до ч.1 ст. 186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ч.2 ст. 186 СК України).

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено 18 грудня 2015 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька