Справа № 594/1053/15-ц
Провадження №2/594/481/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

07.09.2015 року позивач публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", та ОСОБА_2 укладено кредитний договір від 15.08.2007 року №0, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачу ОСОБА_2 кредит у розмірі 8116,00 доларів США на строк з 15.08.2007 року до 17.08.2012 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 13% річних. Погашення кредиту здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та порядку, визначеному договором та графіком погашення кредиту, який є невід'ємним додатком до договору. ОСОБА_2 кошти у сумі 8116,00 доларів США згідно з кредитним договором від 15.08.2007 року №0 отримав та використав їх для споживчих цілей. Однак боржник не дотримувався умов кредитного договору, не сплачував щомісячно платежі у розмірі та порядку, визначеному кредитними договорами. За договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, укладеним між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк", було відступлено позивачеві право вимоги ПАТ "УкрСиббанк" за кредитними договорами, в тому числі і до позичальника ОСОБА_2 З цих підстав позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 15.08.2007 року №0 у сумі 244491,86 грн.

Відповідач 08.10.2015 року подав письмове заперечення на позовну заяву, в якому вказав, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ним був укладений кредитний договір від №0, згідно з умовами якого ОСОБА_4 надав йому кошти у сумі 8116,00 доларів США з терміном повернення до 14.08.2012 року, що передбачено п.1.2.1. та 1.2.2. Договору вказаний кредит ним було отримано для придбання автомобіля ВАЗ 21099,2007 року випуску (п.1.3.5. Договору). Відповідно до п.2.1 даного Договору виконання зобовязання за цим договором забезпечується наступним чином: з метою забезпечення виконання зобовязання позичальником Банком приймається: застава автомобіль ВАЗ-21099, 2007 року випуску, обємом двигуна 1600, № кузова Y6D6790, що є власністю ОСОБА_2 Надалі вказаному автомобілю було присвоєно номерний знак ВО 96-69. Відповідно до п.7.5 Договору Позичальник, уклавши цей договір, надає банку згоду/право вилучати у Позичальника продукцію без отримання на це згоди Позичальника. Оскільки ним не в повній мірі виконувалися зобовязання перед Банком, то 15 серпня 2011 року начальник Борщівського відділення «Укрсиббанк» ОСОБА_5 вилучив належний йому автомобіль ВАЗ -21099, 2007 року випуску, обємом двигуна 1600, № кузова Y6D6790, д.н.з. ВО 96-69 і йому відомо, що 18 серпня 2011 року працівник Львівського відділення «Укрсиббанк» ОСОБА_6 даний автомобіль зняв з обліку у Чортківському МРЕВ УДАІ УМВС в Тернопільській області, в рахунок погашення боргу перед банком, таким чином за рахунок вилученого автомобіля було зменшено або погашено суму боргу перед Банком. Після вилучення вказаного автомобіля йому не приходило жодних повідомлень із банку з вимогою погашення заборгованості. 08 грудня 2011 року, тобто ще до закінчення строку дії кредитного договору між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог. Суду не надано належним чином завірених копій договору купівлі-продажу та акту прийому-передачі документів за цим договором. Згідно п.1.2.1. та 1.2.2. Договору термін повернення кредиту 14.08.2012 року, отже позивач без поважних причин пропустив строк позовної давності, звернувшись в суд 07.09.2015 року. Тому на підставі викладеного просить відмовити у задоволення позову в повному обсязі.

Крім того ОСОБА_2 08.10.2015 року подав до суду заяву про застосування строку позовної давності.

25.11.2015 року представник позивача подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що строк позовної давності не є порушеним так як у відповідності до п.7.7. кредитного договору строк дії даного договору встановлюється з дати його укладення до повного повернення Банку суми кредиту за Договором та повного погашення за кредит і неустойки, у разі її нарахування. Відповідно до довідки, яка наявна в матеріалах справи, відображено, що заборгованість не є погашеною та становить 244491,86 грн. 26.05.2009 року Борщівським районним судом видано судовий наказ №2-н-43/09 яким частково стягнено заборгованість за кредитним договором у розмірі 53610,33 грн., однак станом на сьогодні заборгованість не погашена.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 і його представник ОСОБА_3В в судовому засіданні позов не визнали та просять в позовних вимогах відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", та ОСОБА_2 укладено кредитний договір від 15.08.2007 року №0, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачу ОСОБА_2С споживчий кредит у розмірі 8116,00 доларів США на строк з 15.08.2007 року до 14.08.2012 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 13% річних. Погашення кредиту здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та порядку, визначеному договором та графіком погашення кредиту, який є невід'ємним додатком до договору.

ОСОБА_2С кошти у сумі 8116,00 доларів США згідно з кредитним договором від 15.08.2007 року №0 отримав та використав їх для споживчих цілей, а саме придбання автомобіля ВАЗ -21099, 2007 року випуску ( п1.3.5. Кредитного договору).

Згідно п.2.1. кредитного договору з метою забезпечення виконання зобовязання Позичальника Банком приймається: - автомобіль ВАЗ -21099, 2007 року випуску, обємом двигуна 1600, № кузова Y6D6790, що є власністю ОСОБА_2, номер за ДРФО НОМЕР_1. Позичальник зобовязується в термін до 09 серпня 2012 року докласти всіх необхідних зусиль та здійснити всі необхідні дії щодо надання забезпечення та здійснити укладення або забезпечення укладення відповідного договору. При цьому умови такого договору забезпечення повинні передбачити забезпечення виконання всіх зобовязань Позичальника за цим договором.

П.п.1.2.2., 1.3.1., 1.3.4. кредитного договору передбачено обов'язок позичальника повернути отриманий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але в будь якому випадку не пізніше 14 серпня 2012 року та сплачувати проценти за його користування щомісяця в період з 01 по 15 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти.

Згідно розділу 6 договору про надання споживчого кредиту банк має право на дострокове повернення кредиту у разі порушення позичальником термінів сплати кредиту за договором.

25.05.2009 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, в якій зазначив, що між АКІБ "УкрСиббанк", та ОСОБА_2 укладено кредитний договір від 15.08.2007 року №0, відповідно до умов якого Банком надано ОСОБА_2 кредит у розмірі 8116,00 доларів США. Процентна ставка за користування кредитом становить 13% річних. Станом на 29.04.2009 року Боржник порушив графік погашення кредиту і виникла заборгованість в сумі 6822 доларів США, що еквівалентно 53610,33 грн. з яких: 5396 доларів США - еквівалент в гривнах - 41549,20 грн. основний борг; 1025,24 доларів США - 7894,35 грн. - прострочений борг за період з 15.08.207 року по 29.04.2009 року; 401,46 доларів США - 3091,24 грн. прострочені проценти з 15.08.2007 року по 29.04.2009 року; 112,22 грн. пеня по прострочених відсотках за період з 15.08.2007 року по 29.04.2009 року ( в розмірі подвійної облікової ставки НБУ); 463,32 грн. - пеня по простроченому кредиту за період з 15.08.2007 року по 29.04.2009 року ( в розмірі подвійної облікової ставки НБУ); 500,00 грн. - штраф (неустойка). Просив видати судовий наказ , яким стягнути з ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 53610,33 грн. боргу за кредитним договором 15.08.2007 року №0, та судові витрати в розмірі 318,80 грн.

26 травня 2009 року Борщівським районним судом Тернопільської області видано судовий наказ, номер справи 2-н-43/09, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 53610,33 грн. та 318,80 грн. судових витрат.

Як вбачається з листа-повідомлення №3-21/5948 від 23.12.2015 року наданого відділом Державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції, судовий наказ №2-н-43/09 виданий Борщівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь АКІБ «УкрСиббанк» боргу в сумі 53922,43 грн. поступив на виконання 21.08.2009 року. На підставі ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем 21.08.2009 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої надіслано сторонам виконавчого провадження. 16.12.2011 року виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п.8 ст.47 Закону.

Відповідно до п. 8 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно.

Згідно листа-відповіді №1887 від 02.10.2015 року наданого ЦНП ДАІ №6105 в Тернопільській області, по базі ДАІ-2000 та НАІС автомобіль марки ВАЗ -21099, кузов Y6D6790, номерний знак НОМЕР_2 07.08.2007 року випуску був зареєстрований за громадянином ОСОБА_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_1 та 18.08.2011 році даний автомобіль знятий з обліку для реєстрації. На даний час вищевказаний автомобіль зареєстрований в Львівському ЦНП за громадянином ОСОБА_7.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що заставне майно, автомобіль марки ВАЗ -21099, був реалізований і кошти направлено для покриття заборгованості по даному кредиту, однак позивачем не надано розрахунку зарахування сум за виконавчим листом.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає), а ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Укр Сиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №3799 від 27 грудня 2011 року приватним нотаріусом ОСОБА_8Г.).

Відповідно до ст.512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов"янні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для її здійснення, що є доказами прав нового кредитора у зобовязанні.

Згідно ч.2 ст.517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов"язанні.

Витяг з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами укладеним 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» містить кредитний договір №0 від 15.08.2007 року укладений з відповідачем ОСОБА_2

Представник ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні вказала, що Додаток №1 до Договору для огляду в судовому засіданні відповідач надати не може.

Відповідач заперечив факт повідомлення його про перехід прав в зобовязанні до ПАТ «Дельта Банк», а позивач не надав доказів про належне повідомлення боржника.

Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту №0 від 15.08.2007 року, загальна сума заборгованість ОСОБА_2 станом на 25.11.2015 року складає 349264,48 грн. з яких: тіло кредиту - 5008,33 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 119945,70 грн.; відсотки - 6304,57 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 150989,67 грн.; пеня 73894,77 грн.; сума за ставкою 3% від суми простроченого тіла 3165,53 грн.; сума за ставкою 3% від суми прострочених відсотків - 1268,81 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідач ОСОБА_2С зобовязувався повністю повернути кредитні кошти за кредитним договором від 15.08.2007 року №0 у термін до 14.08.2012 року.

Ст.ст.256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з положеннями ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем було заявлено в суді до ухвалення судового рішення про застосування судом строку позовної давності відповідно до вимог ст.267 ЦК України. Більш того, враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", за якими у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Так, позивач зазначив, що 8 грудня 2011 року, тобто ще до закінчення строку дії кредитного договору між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу прав вимог. Таким чином на час укладеного вказаного договору позивачу вже було відомо про існування даного боргу та наявність судового рішення про стягнення основної суми боргу, відсотків та пені за певний період, а саме по 29.04.2009 року.

Отже, банк дізнався про порушення свого права 08.12.2011 року.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Крім того, згідно вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Ст.60 ЦПК України покладено на кожну із сторін обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази мають бути належними та допустимими. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не відмежовано і не доведено суму боргу відповідача після винесення судового наказу, не спростовано доводів відповідача про пропуск ПАТ "Дельта Банк" строку позовної давності для звернення до суду з позовною заявою, оскільки позивач звернувся з позовом лише 07.09.2015 року.

Твердження представника позивача про те, що строк позовної давності не порушено, оскільки в п. 7.7. договору встановлено строк - з дати укладення до повного повернення суми кредиту, а сума кредиту не погашена, не заслуговують на увагу, так як даний пункт не встановлює строків позовної давності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити ПАТ "Дельта Банк" у задоволенні позову в повному обсязі.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15,16,256,257,261,267,526,530,610,1054, 1055 ЦК України, та керуючись ст.ст.4,10,11,57,60,88,209,212-215 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ПАТ «ОСОБА_8 банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 15 серпня 2007 року відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду: Чир П. В.