Головуючий суду 1 інстанції - Фастовець В.М.
Доповідач - Авалян Н.М.
Справа № 2-6/12
Провадження № 22ц/782/477/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - судді Авалян Н.М.

суддів - Луганської В.М., Малієнко Н.В.

при секретарі - Коротенку С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за заявою ПАТ «Державний ощадний банк» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи - Відділ державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «Тетра», з апеляційною скаргою ПАТ «Державний ощадний банк» на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 08 травня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА :

25 грудня 2009 року ПАТ «Державний ощадний банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Державний ощадний банк» позичальника ТОВ «Лист» в загальному розмірі 1 039 937,51 грн. за договором відновлюваної кредитної лінії від 11 жовтня 2007 року. Позов обґрунтований тим, що на підставі договору іпотеки нерухомого майна від 11 жовтня 2007 року відповідачі зобов'язалась відповідати за не виконання позичальником умов кредитного договору належним їм на праві спільної часткової власності, передавши в іпотеку банку комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

18 лютого 2014 року Лисичанським міським судом Луганської області, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2014 року, позов задоволено та звернуто стягнення на іпотечне майно - комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належить на праві спільної часткової власності по 1/3 частки відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

13 травня 2014 року на виконання вкааногорішення суду судом видані виконавчі листи.

19 травня 2014 року державними виконавцями Відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції відкриті виконавчі провадження: відносно боржника ОСОБА_2 - ВП №43358296, відносно боржника ОСОБА_3 - ВП №43358285, відносно боржника ОСОБА_4 - ВП №43358292.

У зв'язку із здійсненням виконавчого провадження з'ясувалось, що після пред'явлення позову, але до ухвалення рішення судом відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснили відчуження належних їм на праві власності 1/3 часток комплексу будівель та споруд: 09 грудня 2010 року ОСОБА_2 продав належну йому 1/3 частку ОСОБА_3, а 14 березня 2011 року ОСОБА_3 продав належні йому 2/3 частки ТОВ «Тетра».

Таким чином, на момент ухвалення судом рішення новим власником 2/3 часток комплекс будівель та споруд було ТОВ «Тетра», про що суд не був повідомлений.

07 липня 2014 року стягувач ПАТ «Державний ощадний банк» звернувся до суду із заявою про заміну боржників виконавчого провадження - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на ТОВ «Тетра».

Заява неодноразово розглядалась судом першої та апеляційної інстанцій.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 08 травня 2015 року в задоволенні заяви було відмовлено.

ПАТ «Державний ощадний банк» в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити справу для повторного розгляду заяви, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

В судовому засіданні представник апелянта ПАТ «Державний ощадний банк» підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ТОВ «Тетра» просив апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що на момент придбання частки нерухомого майна воно не перебувало в іпотеці та під забороною, а тому відсутні передбачені законом підстави для заміни боржників у виконавчому провадженні ОСОБА_2 та ОСОБА_5 новим боржником ТОВ «Тетра».

Інші заінтересовані особи, що приймають участь у розгляді справи, в судове засідання не з'явились. Їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи, оскільки вони належним чином, згідно з встановленим ст.ст.74,75,76 ЦПК України порядком, повідомлені про час та місце розгляду справи.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, представників апелянта та заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.312 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням ухвали з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Заявник просив замінити боржників у виконавчому провадженні з однієї єдиної підстави - відчуження предмета іпотеки, посилаючись на те, що відповідно до положень Закону України "Про іпотеку" до нового власника переходять зобов'язання за договором іпотеки.

Тому в ухвалі, постановленої у зв'язку з розглядом цієї заяви суд повинен був надати відповідь на цей аргумент заяви з нормативним обґрунтуванням своїх висновків.

Натомість, відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з обставин, на які заявник не посилався і які не мають значення для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. До таких обставин суд відніс: 1) недбалості позивача, який на протязі тривалого часу розгляду справи судом не стежив за долею предмета іпотеки; 2) наявності боржників у виконавчому провадженні, які є живими і нікуди не вибули; 3) відсутності правонаступництва після відкриття виконавчого провадження.

Ці висновки суд не обґрунтував з посиланням на норми права, а отже ухвала суду є необґрунтованою. Крім того, ці висновки суду не відповідають нормам матеріального процесуального права, а тому ухвала суду є незаконною. Тим самим суд першої інстанції порушив вимоги ст.210 ЦПК України щодо змісту ухвали суду.

Особливо слід зауважити, що суд допустив в тексті постановленої ним ухвали вислови та мовні засоби, які є неприпустимими для судового акту.

Судове рішення, різновидом якого є ухвала суду, з огляду на верховенство права за своїм змістом повинно утверджувати справедливість, укріплювати довіру до суду.

В цьому сенсі неприйнятним, а крім того, не відповідаючим матеріалам справи є посилання суду на те, що ПАТ «Державний ощадний банк» просив розгляд заяви відкласти, бо на всю філію не знайшлось жодної особи, яка могла б представляти його інтереси.

Суду була подана заява представником ПАТ «Державний ощадний банк», який просив відкласти розгляд справи у зв'язку з його відпусткою.

У суду були передбачені ч.2 ст.378 ЦПК України підстави для розгляду заяви без участі представника заявника, але викладення в ухвалі обставин, не відповідаючим матеріалам справи з використанням мовних засобів, які демонструють емоційно-негативне ставлення до заявника створили у апелянта відчуття упередженого ставлення суду до заявника, а тому ці доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Про емоційну упередженість свідчить також висновок суду про те, що позивачем ПАТ «Державний ощадний банк» було допущено недбале ставлення до захисту своїх прав тим, що впродовж тривалого розгляду справи в суді він не перевіряв реєстрацію заборони відчуження об'єкту іпотеки.

Крім того, неприйнятним з точки зору справедливого судового розгляду є посилання в ухвалі суду на те, що сплата судового збору є справедливим понесенням витрат за недбалість позивача, оскільки судовий збір справляється державою за подання до суду заяв, скарг, що передбачено ст.1 Закону України "Про судовий збір".

Окремо слід зазначити, що суд першої інстанції в своїй ухвалі вдався до неприпустимої з точки зору Конституції України, законодавства про судоустрій та норм цивільного процесуального права критики ухваленого іменем України рішення Лисичанського міського суду Луганської області суду від 18 лютого 2014 року, яке вступило в законну силу, зробивши висновок про те, що суд задовольнив позов до неналежних відповідачів.

З вказаних вище підстав колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали суду, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню. Разом з тим, враховуючи, що суд першої інстанції не порушив порядку розгляду заяви, колегія суддів не вбачає підстав для повернення справи для повторного вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження та постановляє ухвалу про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав.

Законом передбачено, що заміна сторони на стадії виконання судового рішення може відбутися лише на підставі та у порядку, передбаченому ЦПК України та Законом України "Про виконавче провадження".

Частина 5 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.378 ЦПК України допускають заміну сторони у встановленому рішенням суду правовідношенні у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження.

Стаття 37 ЦПК України передбачає правонаступництво на будь-якій стадії цивільного процесу за наступних обставин: 1) у разі смерті фізичної особи, 2) припинення юридичної особи, 3) заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, 4) в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це завершальна стадія судового провадження.

За змістом ч. ч. 1, 2, 5 ст. 8 Закону "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19, ст.17 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, виданого судом.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналіз вищезазначених норм права приводить до висновку, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з їх вибуттям після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, а тому відчуження часток нерухомого майна до ухвалення судом рішення виключає правонаступництво у виконавчому провадженні.

Фактично відчужені колишніми власниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 новому власнику ТОВ «Тетра» 2/3 часток комплексу будівель та споруд на сьогоднішній день є спірними, оскільки новий власник ТОВ «Тетра» та стягувач ПАТ «Державний ощадний банк» по різному тлумачать норми цивільного матеріального права щодо переходу прав та обов'язків за договором іпотеки у разі відчуження майна, яке було предметом такого договору. Такий спір має вирішуватись судом в порядку позовного провадження, але оцінка цим доводам нового власника ТОВ «Тетра» і стягувача ПАТ «Державний ощадний банк» не може надаватись судом під час вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Вирішальним в даному випадку для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження є відсутність процесуального правонаступництва після ухвалення судом рішення.

З вказаних вище підстав заява про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником по даній справі не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 313-315, 317, 319, 323-325, 327 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк» задовольнити частково.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 08 травня 2015 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ПАТ «Державний ощадний банк» про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді: