Провадження №2-о/447/87/15
Справа №447/1700/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

08.12.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Головатий А. П.

при секретарі Венгер Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Миколаївська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документа ,-

в с т а н о в и в:

14 липня 2015 року заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме що заповіт посвідчений 08.05.1991 року Тернопільською сільською радою Миколаївського району Львівської області від імені ОСОБА_2, є таким що був фактично посвідченим від імені ОСОБА_2 Глафіри та визнати договір купівлі-продажу укладений ОСОБА_3 15.10.1959 року в м. Пустомити Львівської області таким, що належить ОСОБА_3 Глафірі. В обґрунтування заяви наведено наступне. 29.10.2000 року померла мати заявника - ОСОБА_3 Глафіра. Після її смерті відкрилася спадщина. За життя ОСОБА_3 Глафіра склала заповіт в користь заявника. При посвідченні заповіту була допущена помилка, а саме у ньому було вказано по батькові матері заявника - Григорівна, замість без по батькові. Аналогічна помилка допущена у договорі купівлі-продажу, а також допущено помилку у імені, а саме замість - Глафіра, зазначено - ОСОБА_3. Це унеможливлює здійснення заявником свого права на спадкування.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, уповноважила на представництво своїх інтересів ОСОБА_4

Представник заявника у судове засідання не з'явився, подав заяву про проведення судового розгляду у відсутності заявника, а також подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої виключено позовні вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу укладеного ОСОБА_3 15.10.1959 року в м. Пустомити Львівської області таким, що належить ОСОБА_3 Глафірі.

Представник заінтересованої особи - Миколаївської державної нотаріальної контори - у судове засідання не зявився, подав заяву про проведення судового розгляду у справі у його відсутності.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до свідоцтва про народження заявника, у графі "Мати" зазначено ОСОБА_3 Глафіра.

29.10.2000 року мати заявника - ОСОБА_3 Глафіра померла, що стверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина. За життя ОСОБА_3 Глафіра склала заповіт в користь заявника. Заповіт був посвідчений Тернопільською сільською радою Миколаївського району Львівської області від імені ОСОБА_2.

Заявниця звернулася в Миколаївську державну нотаріальну контору за оформленням спадщини за заповітом, проте їй було відмовлено так, як у заповіті вказано по батькові спадкодавця, хоча згідно свідоцтва про смерть та свідоцтва про народження заявника у спадкодавця немає по батькові.

Вказані обставини позбавляють заявницю можливості прийняти спадщину за заповітом після смерті матері.

У державному акті на право власності на землю від 04.12.1996 року серії ЛВ №2328 також було помилково зазначено по батькові ОСОБА_2 Графіри - Григорівна, однак, у подальшому дану помилку виправили та виключили по батькові, зазначивши, що держвний акт видано ОСОБА_2 Глафірі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку передбаченому п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд може встановлювати факт належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, заповіту.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.8, 57, 58, 60, 208, 209, 212, 215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт, що заповіт посвідчений 08.05.1992 року Тернопільською сільською радою Миколаївського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за №18 від імені ОСОБА_2, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, є таким що був фактично посвідчений від імені ОСОБА_2 Глафіри, яка померла 29.10.2000 року у с. Тернопілля Миколаївського району Львівської області.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області шляхом подання протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення апеляційної скарги.

Суддя : Головатий А. П.