Справа № 362/1324/15-ц Головуючий у І інстанції Корнієнко С.В.
Провадження № 22-ц/780/3357/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 28.08.2015
УХВАЛА

Іменем України

18 серпня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Іванової І.В., Коцюрби О.П.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2015 року в справі за скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області про відмову у задоволенні відводу державного виконавця, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови начальника відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції від 24 лютого 2015 року про відмову у відводі державного виконавця Сперкач Я.О., посилаючись на порушення останньою своїх службових обов'язків під час здійснення примусового виконання виконавчого листа №2/844/2012 від 17 січня 2013 року за виконавчим провадженням №36112366 про стягнення з нього на користь позивача за цивільною справою ОСОБА_3 боргу та зобов'язання надання йому іншої більш мотивованої відповіді на обставини, зазначені в заяві про відвід державного виконавця.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2015 року скаргу залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали і постановлення нової. якою зобов'язати начальника відділу ДВС Васильківського МРУЮ Київської області розглянути заяву ОСОБА_2 про відвід державного виконавця Сперкач Я.О.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Згідно з положеннями ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі «Закон»), державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного та повного виконання рішення, зазначеного у документі на примусове виконання рішення у спосіб та порядок визначені виконавчим документом.

Положення ст.16 Закону передбачають, що державний виконавець не може брати участь у виконавчому проваджені і підлягає відводу, якщо він є близьким родичем сторін, їх представників або інших осіб, які беруть участь у виконавчому проваджені, або заінтересовані в результаті виконання рішення, або є інші обставини, що викликають сумнів у їх неупередженості.

Відповідно до вимог ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб, та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно з виконавчим листом №2/844/2012 від 17 січня 2013 року за виконавчим провадженням №36112366 зі скаржника на користь позивача ОСОБА_3 стягується борг в сумі 78000 грн.

З довідки «Державного експортно-імпортного банку України» від 11 грудня 2014 року вбачається, що розмір стягнень з боржника на користь стягувача здійснюється у середньому у межах 17 грн. щомісячно.

Згідно заяви боржника про відвід державного виконавця від 20 лютого 2015 року мотивами для відводу державного виконавця він вважає вчинення нею виконавчих дій поза межами строків, перевищення своїх повноважень через звернення до суду з відповідним поданням про визначення частки боржника у спільному сумісному майні подружжя з викладенням в ній не відповідних відомостей, що на його думку є упередженням її дій.

Відповідно до постанови від 24 лютого 2015 року начальником відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області скаржниці відмовлено у відводі державного виконавця Сперкач Я.О. через відсутність підстав.

З огляду зібраних по справі доказів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що скарга заявника щодо незаконності постанови начальника відділу державної виконавчої служби про відмову у відводі державного виконавця не підлягала до задоволення через відсутність будь-яких правових підстав, визначених діючим законодавством, що діє в межах своїх повноважень.

Факт відкриття кримінального провадження стосовно державного виконавця не є підставою для його відводу та обставині нібито вчиненого ним службового злочину не встановлені вироком суд, що набув чинності.

Також судом першої інстанції вірно встановлено, що вимоги скарги щодо зобов'язання суб'єкта оскарження винести іншу постанову про відвід державного виконавця з наданням відповідей на зазначені в скарзі про відвід мотиви також не підлягають до задоволення, оскільки такий спосіб захисту не передбачений законодавством, за своїм характером стосується виконання суб'єктом оскарження вимог Закону України «Про звернення громадян», і крім того зазначене рішення по справі не позбавляє скаржника повторно звернутися з вимогами про відвід державного виконавця.

Колегія суддів, перевіряючи ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги та клопотань, вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування коле не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Іванова І.В.

Коцюрба О.П.