Кодимський районний суд Одеської області ____________________________________________________________________________________________
Справа № 503/2102/15-ц
Провадження №2/503/813/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.

при секретарі Вдовиченко В.О.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кодимського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини місячного доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що від шлюбу з відповідачем має спільну дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ухиляється від надання дитині матеріальної допомоги, не утримує її, матеріально не забезпечує, хоча зобовязаний це робити та має таку змогу. Вона працює продавцем, отримує заробітну плату у розмірі 1378 грн. на місяць, але не може забезпечити дитину всім необхідним, тому просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання вказаної дитини у розмірі 1/4 частини місячного доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яку зобовязаний утримувати. Пояснив, що працює у структурі МНС України, має регулярний дохід у вигляді заробітної плати, тому згоден сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав.

Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для батьків обовязок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, від якого мають спільну дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що крім пояснень сторін, підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №400689, виданого 12 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області.

В даний час сторони проживають окремо, неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача.

Отже, відповідач зобовязаний утримувати свою неповнолітню доньку, проте свій обовязок належним чином не виконує, що було встановлено в судовому засіданні.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав неповнолітніх дітей при ухиленні батьків від обовязку їх утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання.

Так, згідно ст.181 СК України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів, або в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі визначаються, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають важливе значення.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, при визначені розміру аліментів, які підлягають сплаті відповідачем, суд, виходячи з наявності у відповідача постійного доходу (заробітку) у вигляді заробітної плати, визнанні ним позову, вважає можливим позов позивача задовольнити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти (аліменти) на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини місячного доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 30 жовтня 2015 року, і до повноліття дитини, зокрема - до 03 вересня 2020 року.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави Україна судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сопільняк О.М.