Справа № 450/3490/14 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/6701/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло М.В.,

представника позивачів ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП,-

в с т а н о в и л а:

В грудні 2014 року позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_5 з вказаним позовом. 14 липня 2015 року, уточнивши свої позовні вимоги, остаточно просили суд стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 9 413 грн. завданої матеріальної шкоди та 5000 моральної шкоди, а на користь ОСОБА_4 9 879,56 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позову позиваються на те, що 13.11.2013 року в с.Сокільники, Пустомитівського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля "Део" д.н.з. ВС64441 ЕС під керуванням відповідача ОСОБА_5 та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_8, власником якого є ОСОБА_3-Е.С.. В результаті зіткнення автомобіль "Фіат" зазнав механічних ушкоджень, а ОСОБА_4Г.К.отримав легкі тілесні ушкодження. Вина водія ОСОБА_5 підтверджується постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.12.2013р.. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3-Е.Спошкодженням автомобіля становить 22 364,13 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована АТ "СК "АХА Страхування", вказаний страховик виплатив ОСОБА_3-Е.С. страхове відшкодування в розмірі 12 951, 10 грн., у зв'язку з чим, різниця між виплаченим страховим відшкодуванням та вартістю понесених витрат, що становить 9 413,03 грн., позивачі просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3-Е.С..

Поряд із зазначеним, позивачі також вказують, що, окрім матеріальної шкоди завданої пошкодженням автомобіля, їм була завдана немайнова (моральна) шкода, а саме : ОСОБА_3-Е.С. завдана моральна шкода, яка виразилась у створенні пригніченого стану та розладів у сім`ї через створення суттєвих незручностей викликаних відсутністю транспортного засобу та використання коштів родини, для відновлення пошкодженого автомобіля. Відсутність автомобіля негативно відбилось на його роботі та життєвому ритмі сім`ї. Завдану йому моральну шкоду оцінює у розмірі 5000,00 грн.; ОСОБА_4Г К. моральна шкода заподіяна внаслідок завдання йому під час ДТП легких тілесних ушкоджень, що спричинили негативні наслідки для здоров'я, порушення звичайного способу життя, був змушений обмежити себе у фізичних навантаженнях, що створило проблеми з навчанням, усі ці фактори спричинили йому значні страждання. Завдану моральну шкоду враховуючи виплату страхового відшкодування АТ "СК "АХА Страхування"оцінює у розмірі 9 879,56 грн.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 липня 2015 року цей позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 3879 грн. 56 коп. спричиненої моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судом також ухвалено стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3, ОСОБА_4320 (триста двадцять) грн. судових витрат за надання правової допомоги.

Вказане рішення суду оскаржив представник позивачів ОСОБА_2 Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим у звязку з тим, що судом було порушено норми процесуального і матеріального права та неправильно встановлені обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів. Апелянт зазначає, що страховиком АТ «СК «АХА Страхування» було виплачено страхову суму в розмірі 12 951,10 грн., однак виплачена сума не покриває реальних витрат на відновлення пошкодженого відповідачем транспортного засобу, у звязку з чим, різниця між виплаченим страховим відшкодуванням та вартістю понесених витрат, що становить 9 413,03 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь власника автомобіля. Апелянт стверджує, що внаслідок пошкодження автомобіля його власнику довелося використовувати сімейні кошти на його повний ремонт, збирати додаткові документи і добиватися від страховика відшкодування коштів, що спричинило виникнення пригніченого та нервового стану у позивача, а тому, на думку апелянта, відмова суду у задоволенні позовної вимого щодо моральної шкоди є неправомірною. Крім того, на думку апелянта, незрозумілою є позиція суду щодо вирішення питання судових витрат. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю (а.с. 82-86).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 на обґрунтування апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як визначено положеннями ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання : чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження , які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Однак, на думку колегії суддів, дане рішення суду в повній мірі таким вимогам не відповідає.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір.

Відповідно з ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи та безспірно встановлено судом першої інстанції, 13.11.2013 року в с.Сокільники, Пустомитівського району Львівської області сталася ДТП за участю автомобіля "Део" д.н.з. ВС64441 ЕС під керуванням відповідача ОСОБА_5 та з вини останнього, внаслідок якого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_3-Е.С.. В результаті цього зіткнення автомобілі зазнали механічних ушкоджень, а водій автомобіля "Фіат" ОСОБА_4Г.К. отримав легкі тілесні ушкодження.

Дані обставини підтверджуються постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.12.2013р. про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення; випискою із карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 про госпіталізацію 13.11.2013. із забоями обох колінних суглобів; висновком судово-медичного експерта від 18.11.2013р. про віднесення заподіяних ОСОБА_4-Г.К. тілесних ушкоджень до легких тілесних. (а.с.4,14,15).

Судом встановлено, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.11.2013 року цивільна-правова відповідальність відповідача ОСОБА_5, як власника наземного транспортного засобу, автомобіля "Део" д.н.з. ВС64441 ЕС, була застрахована у АТ „Страхова компанія „АХА Страхування!" за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС6461711 від 13.11.2013 року, який був дійсним на момент ДТП.

Згідно з висновком експертного авто-товарознавчого дослідження №355 від 20 січня 2014р., складеного ТзОВ фірма «Експертиза», вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 станом на момент огляду 21.11.2013 р. та 21.11.2013 р.- складає 22364,13 грн., вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу та втрати товарної вартості) складає 12951,10 грн. (а.с.5-11,12).

Судом встановлено, що за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС6461711 від 13.11.2013 року АТ „Страхова компанія „АХА Страхування виплатила страхове відшкодування позивачу ОСОБА_3-Е.С. за завдані матеріальні збитки по ремонту автомобіля НОМЕР_1, в розмірі 12 951,10 грн. (а.с.13).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи підлягає відшкодуванню особою, яка її завдала у повному обсязі.

Положеннями ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зі змісту ст.1188 ЦК України вбачається, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відмовляючи у задоволені позову в частині стягнення з відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3-Е.С. матеріальної шкоди, як різниціміж виплаченим страховим відшкодуванням та вартістю понесених витрат на відновлення автомобіля, суд виходив із тих підстав, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була забезпечена АТ „Страхова компанія „АХА Страхування" за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АС6461711, яким визначено ліміт відповідальності в розмірі 50000 грн., а тому, відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок відшкодування вартості відновлювального ремонту в повному обсязі повинен нести страховик, а не винна особа.

Однак судова колегія вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, таким, що суперечить нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно з п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440 "Про затвердження Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" визначено, що прямі збитки - це поточна вартість витрат на відтворення, заміщення або відшкодування ринкової вартості об'єкта оцінки без урахування нестриманих майбутніх вигод. Крім того, згідно з Положенням про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року №1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме: з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей.

Пунктом 22.1 ст.22 та ст.29 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, АТ „Страхова компанія „АХА Страхування" обґрунтовано здійснила виплату страхового відшкодування з врахування коефіцієнту зносу складових транспортного засобу, автомобіля НОМЕР_1, в розмірі 12 951,10 грн.

Нормами ст.ст.993, 1187, 1194 ЦК України, ст.2 Закону України "Про страхування" визначено обов'язок особи відшкодувати шкоду, завдану внаслідок експлуатації джерела підвищеної небезпеки при наявності полісу цивільної відповідальності. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою/страховим відшкодування.

Із роз'яснень, викладених у п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року вбачається, що у випадку якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

В абз.3 п.16 зазначеної постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судам роз'яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, позов в частині вимог щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_3-Е.С., як власника пошкодженого транспортного засобу, різниці між виплаченим страховим відшкодуванням та вартістю понесених витрат, на відновлювальний ремонт автомобіля НОМЕР_1, який становить 9 413 грн., підлягає задоволенню.

Що стосується вирішення позовних вимог про відшкодування позивачам моральної шкоди, то вирішення цього питання здійснено у відповідності до положеннями ст.ст.23, 1167, ЦК України.

Підставність та розмір компенсації моральної шкоди, завданої ОСОБА_4-Г.К., який отримав внаслідок ДТП легкі тілесні ушкодження внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5, судом встановлено з врахуванням фактичних обставин справи, доведеності факту заподіяння йому внаслідок ДТП з вини відповідача тілесних ушкоджень, характеру та тяжкості вчиненого відносно позивача правопорушення, глибини та тривалості моральних страждань позивача, пов'язаних з лікуванням від отриманих тілесних ушкоджень,, зміни звичного йому способу життя, а визначена сума такої компенсації відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.

В той же час, суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність заподіяння моральної шкоди ОСОБА_3-Е.С. та правомірно відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 липня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, щодо стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_5 слідскасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, про задоволення цих позовних вимог.

Окрім того, виходячи з положень ст.ст.79, 84, 88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, судова колегія вважає за необхідне вказане рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 сплачений ним судовий збір в розмірі 365 грн., а на користь позивача ОСОБА_4 760 грн., як частину понесених ним витрат на правову допомогу, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п. 2 ч. 1 ст.307, п.1 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 липня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, щодо стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_5скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 9 413,03 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 липня 2015 року в частині стягнення судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 365 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 760 грн., як витрати на правову допомогу.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Береза В.І.

ОСОБА_9