Справа №265/3833/15-ц
Провадження №2/265/1758/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_2, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 листопада 2014 року в місті Маріуполі на проспекті Першого Травня в Орджонікідзевському районі відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), винним у якій визнано відповідача ОСОБА_2,що підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду Донецької області від 02 грудня 2014 року. У результаті ДТП автомобіль марки «ШевролетАвео», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить позивачу отримав технічні ушкодження, а позивачу спричинено майнову та моральну шкоду. На час ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, винного у ДТП, була застрахована у ПАТ«Українська охоронно-страхова компанія» відповідно поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.01.2014 року. Відповідно зазначеного полісу страхова сума за шкоду, заподіяну майну складає 50 тис. грн, розмір франшизи становить 1 тис. грн. За його зверненням ПАТ«Українська охоронно-страхова компанія» прийняла рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 16684 гривні 80 копійок, з урахування франшизи, але страховик визнане ним страхове відшкодування не виплатив. Приймаюче рішення про виплату відшкодування позивачу в сумі 1668,80 гривні, страховик керувався положеннями ст.30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( дала Закон), вважаючи його автомобіль знищеним. Таке рішення страховик прийняв, на підставі звіту за № 45709 ТОВ «Юніверсал Асістенс-України», складеного за замовленням страхової компанії,відповідно до якого, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шевролет Авео», державний номерний знак НОМЕР_1 складає 55 431, 45 грн. та є недоцільним з економічної точки зору, оскільки перевищує ринкову вартість автомобіля до ДТП, яка відповідно до звіту складає 54684,89 грн. Позивач не погодившись з тим, що його транспортний засіб, після ДТП є фізично знищеним,звернувся до ТОВ «Експерта компанія «Укравтоекспертиза». Відповідно до звіту, складеного на його замовлення спеціалістом ТОВ «Експерта компанія «Укравтоекспертиза», від 10.02.2015 року,вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнтів фізичного зносу автомобіля «Шевролет Авео», державний номерний знак НОМЕР_1 складає 29695,13 гривень. Позивач вважає, що звіт за № 45709, складений ТОВ «Юніверсал Асістенс-України» виконаний з грубими порушеннями «Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна Українивід 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 ( далі- Методика), оскільки визначення ринкової вартості належного йому автомобіля «ШевролетАвео»до ДТП визначена експертом на підставі недостовірних даних. За переконанням позивача, зазначений звіт є нікчемним ще і тому, що технічний огляд пошкодженого транспортного засобу проводив не безпосередньо експерт ОСОБА_3, який складав звіт, а фізична особа ОСОБА_4, який не має відношення до ТОВ «Юніверсал Асістенс-України», що також є порушенням - Методики. Не погодившись з тим, що автомобіль є знищеним, позивач здійснив його ремонт, фактичні витрати позивача на ремонт автомобіля склали 31810 гривень, з яких вартість запчастин складає 15810 гривень, вартість виконаних робіт, відповідно до акту - 16000 гривень Окрім витрат на ремонт автомобіля, позивачем були проведені також витрати за транспортування пошкодженого автомобіля після ДТП на стоянку в розмірі 400,0 гривень, витрати за вимушену стоянку автомобіля до проведення експертизи в розмірі 272,0 гривень та витрати на чотири поштові відправлення в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в сумі 70,28 гривень, а також витрати на проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку в ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» в розмірі 1000 гривень. Уточнивши позовні вимоги в ході судового розгляду позивач остаточно просить стягнути з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» заподіяну йому, внаслідок ДТП, матеріальну шкоду в розмірі 32552, 28 гривень, з вказаної суми позивач відрахував сплачену йому добровільно відповідачем ОСОБА_2. на проведення ремонту автомобіля 1000 гривень (франшизи), а також з відповідача ОСОБА_2М заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. В обґрунтування зазначених вимог посилається на те, що в звязку з захворюванням суглобів, яке він мав до ДТП, він був вимушений постійно пресуватися за допомогою автомобіля, залишившись більш ніж на 4 місяці без автомобіля позивач, був обмежений в мобільності чим був зруйнований звичний уклад його життя, виникли додаткові незручності та витрати, що призвело до душевних страждань та переживань.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, додатково пояснив, що він звернувся до ТОВ «Експерта компанія «Укравтоекспертиза» для визначення вартості відновлювального ремонту його пошкодженого автомобіля, в звязку з тим, що особа яка проводила технічний огляд автомобіля після ДТП представилась йому як ОСОБА_4, проте зазначена особа відмовилась за його проханням надати документи на підтвердження своїх повноважень.

Представник позивача адвокат ОСОБА_5, діючий на підставі договору про надання правової допомоги, у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав, посилаючись на діюче законодавство просив їх задовольнити, додатково зазначив, що доведеність того, що звіт ТОВ «Юніверсал Асістенс-України», проведений з порушенням - Методики, підтверджена письмовими поясненнями директора «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» ОСОБА_6, в яких спеціалістом зазначені конкретні порушення відповідних пунктів Методики з посиланням на довідники «Бюлетені автотовароведа»

Представник відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_7, діючий на підставі довіреності, в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заперечення, в яких зазначив, що на виконання вимог Закону, для здійснення страхового відшкодування у розмірі оціненої шкоди, страховиком було замовлено проведення оцінки, заподіяного збитку, результати якого викладені в звіті № 45709, складеного ТОВ «Юніверсал Асістенс-України» Відповідно до звіту автомобіль позивача «Шевролет Авео», державний номерний знак НОМЕР_1, вважається фізично знищеним та його відновлення є недоцільним. На підставі отриманих результатів,страхова компанія прийняла рішення про виплату позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля суми страхового відшкодування в розмірі 16 684,80 гривень, виходячи з положень п.30.2 Закону та таких розрахунків (54684,80 грн. вартість автомобіля до пошкодження - 37000 грн. вартість залишків 1000 грн. франшиза = 16684, 80 грн.)

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що спричинену позивачу майнову шкоду повинна повністю сплачувати страхова компанія, оскільки ДТП сталося за участю забезпеченого транспортного засобу. Позовні вимоги позивача про стягнення з нього моральної шкоди не визнає та просить в цій частині позову відмовити, оскільки сплатив позивачу в рахунок моральної шкоди суму 500 гривень, яку вважає достатньою, з урахуванням його майнового та сімейного стану.

Представник відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_8, діюча на підставі довіреності,позов визнала частково, дала пояснення аналогічні поясненням відповідача, уточнила, що відповідно до вимог Закону, не підлягають відшкодуванню витрати позивача на проведення експертизи в розмірі 1000 гривень та витрати на поштові відправлення. Також не згодна з вимогами про стягнення з її довірителя моральної шкоди, з урахуванням сплачених ним 500 гривень та майнового стану відповідача, його сімейних обставин, просила відмовити в задоволенні цієї частини позову.

Судом встановлено, що згідно з постановою Орджонікдзевського районного суду міста Маріуполя від 02 грудня 2014 року, 20 листопада 2014 року о 17:10 годині, в місті Маріуполі по проспекту Першого Травня, ОСОБА_9 керував автомобілем марки «Део-Ланос», державний номер НОМЕР_2, не вибрав безпечну швидкість руху скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Шевролет Авео», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1., внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_10 порушив вимоги п.п.2.3.6;12.1;12,3 Правил дорожнього руху в України, у звязку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та поніс адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Део-Ланос», державний номер НОМЕР_2, була застрахована у ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», згідно поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9688463 від 06 січня 2014 року.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9688463 від 06 січня 2014 року, страхова сума за шкоду, заподіяну майну складає 50 тис. грн, розмір франшизи становить 1 тис. грн. (а.с. 69)

Згідно звіту про оцінку автомобіля позивача за № 45709 від 09 грудня 2014 року,ТОВ «Юніверсал Асістенс-України», ринкова вартість КТЗ до пошкодження складає 54684,80 грн., вартість значення коефіцієнту фізичного зносу -0,4917 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ складає - 55431,45 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в тому числі ПДВ складає 38751,03 грн. Згідно з актом огляду колісного транспортного засобу від 09.12.2014 року огляд пошкодженого автомобіля позивача здійснював оцінювач ОСОБА_3 (а.с. 128-145)

Згідно повідомлення про прийняте рішення по події, яка мала місце 20.22.2014 року, ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в сумі 16 684,80 грн., франшиза по полісу становить 1000 грн. (а.с.8)

Листом ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» від 08 липня 2015 року, позивача повідомлено, що при визначенні йому розміру відшкодування, страхова компанія виходила з того, що відповідно до звіту за № 45709 від 09 грудня 2014 року, відновлювальний ремонт в розмірі 55 431,45 грн. є недоцільним з економічної точки зору, тоді як ринкова вартість даного автомобіля до ДТП визначена в сумі 54 684,80 грн. Шляхом автоаукціону визначена залишкова вартість автомобіля «Шевролет Авео» в розмірі 37 000 гривень. Вказаним листом підтверджена заборгованість перед позивачем виплати страхового відшкодування в розмірі 16 684,80 грн. ( а.с. 146)

Відповідно до ст. 36.7 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Порядок розрахунку вартості відновлювального ремонту та вартості КТЗ встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Допитаний в судовому засіданні у якості спеціаліста ОСОБА_6 пояснив, що звіт за № 45709 від 09.12.2014 року, виконаний з порушеннями нормативно-правових актів України, а саме - Методики. Ринкова вартість автомобіля НОМЕР_3 в розмірі 59440,00 гривень, в звіті визначена не вірно, оскільки оцінювач ОСОБА_3 посилався на довідник «Бюллетень автотовароведа» за № 79, жовтень 2014 року, проте в зазначеному довіднику таке значення вартості відсутнє, згідно даних цього ж Бюлетеня середня вартість транспортного засобу «Шевролет Авео» 2005 року за курсом НБУ на дату ДТП складає - 76 942,02 грн. Коефіцієнт фізичного зносу вказаного автомобіля також в звіті визначений не вірно з посиланням на той же Бюлетень, в той час як зазначені в звіті відомості в Бюлетені відсутні. Не вірно в звіті визначена і вартість відновлювального ремонту, оскільки значно завищена від дійсної, в той час як вартість самого транспортного засобу занижена. Так,відповідно до акту технічного огляду автомобіля, необхідно здійснити заміну кріплень спинки сидіння водія, в той час як в звіті оцінювач в калькуляції вартості ремонту зазначив заміну сидіння водія в цілому. Також спеціаліст суду пояснив, що йому відомо, що ОСОБА_4, який проводив технічний огляд автомобіля позивача, не має відповідного кваліфікаційного документа та не перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Юніверсал Асістенс-України», директором якого є ОСОБА_3 Зазначені відомості йому відомі безпосередньо від ОСОБА_4.

Під час допиту спеціаліста на підтвердження обставин зазначених спеціалістом ОСОБА_6, судом досліджувався довідник «Бюллетень автотовароведа» за № 79, за жовтень 2014 року, акт технічного огляду автомобіля складеного в грудні 2014 року, калькуляція звіту.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд дійшов висновку, що висновки звіту за № 45709 від 09 грудня 2014 року, складеного оцінювачем та директором ТОВ «ЮніверсалАсістенс-України», ОСОБА_3, спростовані матеріалами справи, а саме поясненнями допитаного в судовому засідання спеціаліста ОСОБА_6, дослідженими в судовому засіданні довідником «Бюллетень автотовароведа» за № 79 за 2014 року, актом технічного огляду автомобіля, здійсненого в грудні 2014 року, поясненнями позивача.

Разом з тим, висновки викладені в звіті ТОВ «Експерта компанія «Укравтоекспертиза» за №018 від 10.02.2015 року виконанні за допомогою програмного комплексу «АУДЕТЕКС» відповідно акту технічного огляду автомобіля та повністю відповідають вимогами Методики.

Згідно висновку звіту за № 018 від 10.02.2015 року, складеного за замовленням позивача ТОВ «Експерта компанія «Укравтоекспертиза», вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин автомобіля складає 29 695,13 гривень, ринкова вартість зазначеного автомобіля на дату проведення огляду з урахуванням фізичного зносу становить -71556,08 грн.

Фактичні ж витрати ОСОБА_1 на ремонт автомобіля НОМЕР_3 склали 31 810 гривень, з яких вартість запчастин складає 15810 гривен, вартість виконаних робіт, відповідно до акту - 16000 гривень, що підтверджується чеками субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_11, ОСОБА_12 та актом виконаних робіт від 27.03.2015 року, складеним субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_13

Як пояснив в судовому засідання у якості спеціаліста ОСОБА_6 різниця в вартості відновлюваного ремонту відповідно до звіту та фактичних витратах позивача на ремонт автомобіля пояснюється цінами на вартість нових запчастин, в той час як в звіті вартість запчастин зазначена з урахуванням зносу. Сума витрат за виконання робіт в звіті та сума витрат здійснена позивачем фактично, майже збігається. Так в звіті визначена вартість робіт на відновлення пошкодженого транспортного засобу в розмірі 16580,73 гривні, відповідно до акту ж виконаних робіт від 27.03.2015 року наданого позивачем, вартість робіт становить 16000 гривень. Визначення вартості запчастин та робіт спеціаліст ОСОБА_6 виконував за допомогою автоматизованої системи «АУДЕТЕКС».

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; та згідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повномуобсязіособою, яка їїзавдала.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Аналізуючи вказані норми суд дійшов висновку про стягнення з ПАТ«Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача вартості відновлювального ремонту з визначеного згідно звіту ТОВ «Експерта компанія «Укравтоекспертиза» за № 018 від 10.02.2015 року в розмірі 29 695,13 гривень. за мінусом франшизи в розмірі 1000 гривень, оскільки, відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якої відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та розміром вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, необхідно було б покласти на відповідача ОСОБА_2, як винуватця в ДТП, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов'язок з відшкодування такої різниці. Така ж позиція викладена в Постанові Верховного Суду України за № 6-691цс15 від 02 грудня 2015 року. Проте з зазначеними вимогами до відповідача ОСОБА_2 позивач не звернувся. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Щодо вимог позивача про стягнення з ПАТ з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» витрат за транспортування пошкодженого автомобіля після ДТП на стоянку в розмірі 400,0 гривень, та витрат за вимушену стоянку автомобіля до проведення експертизи в розмірі 272,0 гривень, то суд вважає вказані вимоги підлягають задоволенню оскільки передбачені ст.29 Закону, відповідно до якої, узв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються не тільки витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, а і витрати повязані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Вказані витрати підтверджено позивачем належними та допустимими доказами, а саме товарним чеком фізичної особи підприємця ОСОБА_14 за транспортування автомобіля до стоянки в сумі 400 гривень та квитанціями приватного підприємства «Престиж-плюс» на загальну суму 272,0 гривні за стоянку автомобіля позивача, тому підлягають стягненню з страховика на користь позивача.

Задовольняючи вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку в ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» в розмірі 1000 гривень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.34. Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місце знаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Згідно з п.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його

огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи

звіт(акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи),

який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними

даних, необхідних для оцінки.

Згідно з поясненнями позивача, які підтвердженні показаннями допитаного у якості спеціаліста ОСОБА_6, технічний огляд його пошкодженого автомобіля здійснював не оцінювач ОСОБА_3 а фізична особа ОСОБА_4, який не мав повноважень на здійснення зазначеного огляду. Оцінювач ОСОБА_3, за викликом суду в судове засідання не зявився, проїзні документи, які б спростовували твердження позивача на адресу суду не надіслав, хоча за клопотанням представника позивача вказане питання було вирішено судом шляхом постановлення ухвали, яка була надіслана на адресу директора ТОВ «Юніверсал Асістенс-України», ОСОБА_3 та залишилась без виконання.

При таких обставинах суд вважає, що витрати понесені позивачем на проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку в ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» в розмірі 1000 гривень підлягають стягненню з страховина на користь позивача.

Вимоги про стягнення зі страховика витрат на чотири поштові відправлення на адресу ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в сумі 70,28 гривень задоволенню не підлягають, оскільки такого обовязку на страховика Законом не покладено.

Таким чином страхове відшкодування за заподіяну позивачу майнову шкоду в розмірі загалом складає 29367,13 гривень, виходячи із розрахунку (29 695,13-1000)+400+272=29 367,13 гривень.

Обговорюючи питання про компенсацію моральної шкоди, заявленої позивачем, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 16 ч. 2 п. 9 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За положеннями п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами і доповненнями моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст. 23 ч. 2 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема за пунктом 3у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 липня 2011 року винним у скоєнні ДТП визнано

Суд, вважаючи доведеним факт спричинення моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 знаходить переконливими його доводи щодо незадовільного психологічного стану, душевних страждань і переживань, змушену зміну звичного укладу життя через пошкодження власного транспортного засобу. Суд в даному випадку враховує тривалість, обсяг і характер спричиненої шкоди, субєктивну оцінку самим позивачем його порушених благ, і, зважаючи на положення ст.ст. 23, 1167, 1187 ЦК України , виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає за адекватне відшкодувати позивачу моральну шкоду у сумі 2500 гривень. З урахуванням сплачених відповідачем ОСОБА_2 500 гривень, відшкодуванню підлягає сума 2000 гривень, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує наступним чином.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст.ст. 79, 81, 88 ЦПК України з відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» підлягає стягненню на користь позивача понесені ним витрати з оплати судового збору в розмірі 303,67 гривен, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_2, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного Акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, страхове відшкодування за заподіяну майнову шкоду в розмірі 29367 (двадцять девять тисяч триста шістдесят сім) гривень 13 копійок,витрати на проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку в розмірі 1000 ( одна тисяча) гривень, а всього 30367 ( тридцять тисяч триста шістдесят сім гривень) гривень 13 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з Приватного Акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 303 гривні 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН) на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області в місті Маріуполі протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ___________________ І.М. Міхєєва.