Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Коротких О.Г.
Справа № 426/3820/15-ц
Провадження № 22ц/782/735/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Коротких О.Г.

суддів: Стахової Н.В., Кострицького В.В.

за участю секретаря Коротенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника позивача ОСОБА_3 на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 22.09.2015року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Луганської територіальної громади в особі Управління комунальним майном Луганської міської ради про визнання права власності на квартиру,

встановила:

У червні 2015року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Луганської територіальної громади в особі Управління комунальним майном Луганської міської ради про визнання права власності на квартиру, посилаючись на те, що його померлим батькам: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала квартира, розташована за адресою: м. Луганськ, вул.50 лєтія Образованія СССР, буд.57 «а», кв.16. 13.09.2007року помер батько позивача, після смерті якого він не звертався з заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки в квартирі проживала його мати, яка фактично прийняла спадщину. 21 листопада 2014року вона померла. У зв»язку з тим, що у червні 2015року він виїхав з м. Луганська, на території якого проводиться антитерористична операція, позивач тільки 12 червня 2015року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 і отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв»язку з пропуском строку для прийняття спадщини. ОСОБА_3 просить визнати право власності на квартиру, розташовану за адресою: м. Луганськ, вул.50 лєт Образованія СССР, буд.57 «а», кв.16., за ОСОБА_5 після смерті її чоловіка ОСОБА_4, померлого 13.09.2007року, а також визнати за ним право власності на цю квартиру після смерті матері ОСОБА_5, яка настала 21.11.2014року.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 22.09.2015року позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_3 через свого представника звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, обмеження його права на судовий захист, у зв»язку з чим апелянт просить ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Відповідно до вимог ст..213, ст.214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення ,яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд у числі інших вирішує також питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ч.1,ч.3 ст.303 ЦПК України ,- під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4, померлого 13.09.2007року, і ОСОБА_5, померлої 21.11.2014року, яким на праві спільної сумісної власності належала квартира, розташована за адресою: м. Луганськ, вул.50 лєт Образованія СССР, буд.57 «а», кв.16. Позивач не звертався до нотаріальної контори після смерті батька, оскільки в квартирі залишалась проживати мати, яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка.

ОСОБА_3, виїхавши з м. Луганська, де проводиться антитерористична операція, 12 червня 2015року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв»язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з вимог ст.ст.1268-1270 ЦК України, які передбачають порядок і строк прийняття спадщини, зазначивши, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач, отримавши постанову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв»язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, померлої 21.11.2014року, одразу звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, маючи можливість отримати спадщину в нотаріальній конторі, виконавши вимоги ч.3 ст.1272 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п.23 Постанови пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008року за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають; п.24 цієї постанови зазначає, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України.

ОСОБА_3 не скористався наданим йому законом правом звернутися з позовом для надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері і отримати спадщину у передбаченому законом порядку.

Такі висновки суду першої інстанції є доречними, але судова колегія не може повністю погодитися з ними, виходячи з наступного.

ОСОБА_3 не має можливості отримати спадщину після смерті батьків: ОСОБА_4, померлого 13.09.2007року, і ОСОБА_5, померлої 21.11.2014року, іншим шляхом, оскільки приватний нотаріус ОСОБА_6 після відмови у вчиненні нотаріальних дій надала позивачу роз»яснення, в яких зазначила наступне: « У разі надання судом додаткового строку на прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_7 не зможете отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на цілу квартиру 16 будинку 57 «а» по вулиці 50 лєтія Образованія СССР у м. Луганську через те, що надана Вами фотокопія паспорту ОСОБА_5 з відміткою про її реєстрацію у вказаній квартирі виготовлена в невизначений період часу, тому не може бути прийнятою як доказ реєстрації на момент смерті її чоловіка, Вашого батька ОСОБА_4, померлого 13.09.2007року. Домова книга на вказану квартиру відсутня, а будь-які довідки про реєстрацію батьків за вказаною адресою, видані в даний період часу, не можуть бути прийняті нотаріусом через тимчасову окупацію міста Луганська та законодавчу заборону прийняття документів з такої території. Рекомендую Вам звернутися до суду з метою захисту Ваших прав як спадкоємця та визнання права власності на квартиру».

Відповідно до ч.2 ст.303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Зазначене роз»яснення не було предметом судового розгляду в суді першої інстанції з поважних причин, оскільки сам позивач ОСОБА_3 не приймав участі в судовому засіданні, а у його представника цей лист був відсутнім.

Разом з тим, позовні вимоги ОСОБА_3 щодо визнання права власності на квартиру 16 будинку 57 «а» по вулиці 50 лєтія Образованія СССР у м. Луганську за померлою 21.11.2014року ОСОБА_5 не підлягають задоволенню, оскільки визнання права власності за померлим неможливо. Тим більше, що згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. ОСОБА_5 відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка.

Таким чином, доводи позивача про неможливість ставити питання про прийняття спадщини після смерті батька через те, що минув тривалий строк з дня його смерті /13.09.2007р./, відсутні поважні причини пропуску строку, а також що суд обмежив його право на захист невизнаного права і у нього відсутня інша можливість отримати право власності на спадкову квартиру, заслуговують на увагу.

Відповідно до вимого ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника позивача ОСОБА_3 задовольнити, рішення Сватівського районного суду Луганської області від 22.09.2015року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до Луганської територіальної громади в особі Управління комунальним майном Луганської міської ради про визнання права власності на квартиру задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру №16 будинку №57 «а» по вулиці 50 лєтія Образованія СССР у м. Луганську після смерті ОСОБА_5, померлої 21.11.2014року.

Рішення набирає чинності негайно та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Суддя: