У х в а л а

іменем україни

02 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про стягнення коштів за договором про строковий банківський вклад, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 15 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, у якому просила стягнути з ПАТ «КБ «Надра» на свою користь суми неповернутих вкладів у розмірі 10 000 доларів США, 50 000 грн та 30 000 Євро.

На обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та ПАТ «КБ «Надра» були укладені договори строкових банківських вкладів «ПУ «Перший», відповідно до умов яких вона передала в управління банку:

- вклад у розмірі 10 000 доларів США за договором № 2002414 від 14 серпня 2014 рокуна строк зберігання по 14 лютого 2015 року:

- вклад у розмірі 30 000 грн за договором № 2002409 від 14 серпня 2014 рокуна строк зберігання по 14 лютого 2015 року;

- вклад у розмірі 20 000 грн за договором № 2011254 від 27 серпня 2014 року на строк зберігання по 27 лютого 2015 року;

- вклад у розмірі 20 000 Євро за договором № 2098816 від 06 січня 2015 рокуна строк зберігання по 06 квітня 2015 року;

- вклад у розмірі 10 000 Євро за договором № 2098812 від 06 січня 2015 року на строк зберігання по 06 лютого 2015 року.

Після закінчення терміну дії строкових вкладів вона звернулася до відповідача з вимогою про повернення вкладів та відсотків за їх користування, проте всупереч умовам договорів відповідач депозитних коштів та нарахованих процентів не повернув, пославшись на запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра».

Вважає вказані дії відповідача протиправними, оскільки порушують її права на вільне розпорядження коштами, які знаходяться на банківському рахунку.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 травня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_4 заборгованість за договорами банківського вкладу у розмірі 10 000 доларів США, 30 000 грн, 20 000 грн, 20 000 Євро та 10 000 Євро.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 15 липня 2015 року рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд відповідно до положень ст. ст. 212 , 303 ЦПК України, встановивши фактичні обставини справи та надавши належну оцінку наданим сторонами доказам у їх сукупності, дійшов правильного висновку, що позивачкою отримано гарантовану суму за вкладами та про відсутність правових підстав для стягнення решти суми коштів за депозитними договорами, що перевищують виплачена Фондом, так як під час тимчасової адміністрації згідно із пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, а вказані суми компенсуються порядку, визначеному ст. 52 цього Закону.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення апеляційного суду Черкаської області від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Черкаської області від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук