БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/165/15
Справа № 356/550/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015 року Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Дудар Т.В.,

за участю секретаря Харченко Ж.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Київської області, ОСОБА_2, третя особа: Реєстраційна служба Березанського міського управління юстиції, про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року до суду із позовом про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності в інтересах своєї довірительки ОСОБА_3, звернувся представник позивача ОСОБА_1 Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що після смерті баби позивача ОСОБА_5 залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями по вулиці Кірова, 23 (колишня адреса вул. Кірова,21, 24) в м. Березань Київської області. Житловий будинок належав померлій ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на будівлі, виданого виконкомом ОСОБА_4 міської ради 08 серпня 1959 року за № 679 та зареєстровано Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації 10 серпня 1959 року за № 674, реєстраційний номер № 18646150. Ще до моменту смерті ОСОБА_5 її онука ОСОБА_3 (далі позивач) з дозволу баби користувалась її земельною ділянкою по вулиці Кірова, 23 в м. Березань Київської області. Після смерті ОСОБА_5 позивач продовжувала відкрито та безперервно користуватись вищевказаною земельною ділянкою. Рішенням ОСОБА_4 міської ради від 16 липня 1997 року № 104 а, б позивачу ОСОБА_5 (до розірвання шлюбу Кривко) З.В. передано у приватну власність вищевказану земельну ділянку площею 0,36 га по вулиці Кірова, 23 в м. Березань Київської області. Цільове призначення вказаної ділянки: для ведення особистого селянського господарства 0,26 га; для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд 0,10 га. Зазначеною земельною ділянкою позивач продовжувала користуватися постійно та жодній особі не передавала її в користування. Крім того, 15 травня 2007 року позивачем отримано в ОСОБА_4 міській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями по вулиці Кірова, 23 в м. Березань Київської області. На дату отримання зазначеного свідоцтва такими господарськими будівлями були: сарай, вбиральня, колодязь, огорожа, літня кухня та погріб. Восени 2014 року позивач дізналася про те, що рішенням ОСОБА_4 міської ради від 07 березня 2008 року № 307-21-У надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Кірова, 23-А у власність ОСОБА_2, а рішенням ОСОБА_4 міської ради від 19 вересня 2013 року № 346-30-VI ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку по вул. Кірова, 23-А площею 0,0703 га. 18 жовтня 2013 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності на зазначену земельну ділянку. Позивач зазначає, що земельна ділянка по вул. Кірова, 23-А накладається на земельну ділянку по вул. Кірова, 23. Тому просила позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав у повному обсязі, обгрунтовуючи її доводами, викладеними у позовній заяві, з посиланням на докази, які містяться у матеріалах справи та зібрані і досліджені у ході судового розгляду.

Відповідач ОСОБА_4 міська рада Київської області, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, свого представника до суду не направила, причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності їхнього представника до суду не направляла.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала, вказавши, що, коли наділяли громадян земельними ділянками, їй було надано земельну ділянку по вул. Кірова, 23-А, для того, щоб вона мала город. Вказаний город вона обробляє вже 40 років, зазначала, що весь цей час платила земельний податок, Згодом ОСОБА_2М, звернулася до ОСОБА_4 міської ради і їй виділили зазначену земельну ділянку у власність, право на яку вона документально оформила у жовтні 2013 року. Також зазначала, що належна їй земельна ділянка по Кірова, 23-А не накладається на земельну ділянку по Кірова, 23, а є сусідніми земельними ділянками.

Свідок ОСОБА_6, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань, суду показав, що у 2007-2008 році він розробляв технічну документацію по земельній ділянці ОСОБА_2М, по вул. Кірова, 23-А, а саме виконував топографо-геодезичні роботи, виготовляв кадастровий план, акт узгодження меж. Зазначав, що суттєвої межі між земельними ділянками по вул. Кірова, 23 та Кірова, 23-А не було, але на місцевості чітко було видно де чий участок. На землі ОСОБА_2 не було будівель. Про площу земельної ділянки ОСОБА_2 йому стало відомо з довідки відділу земельних ресурсів. Цільове призначення земельної ділянки ОСОБА_2 для особистого селянського господарства. Свідок також вказував, що на земельну ділянку ОСОБА_2 він потрапляв зі сторони парку, оскільки там є заїжджена дорога, прямого виходу на вул. Кірова немає.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Судом встановлено, що відповідно до рішення ОСОБА_4 міської ради Київської області від 19 вересня 2013 року № 346-30-VI ОСОБА_2М, було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення ОСГ по вул. Кірова 23-А, кадастровий номер :02:010:0047 площею 0,0703 га (а.с. 33). Реалізовуючи своє право на отримання безоплатно земельної ділянки у власність ОСОБА_2 18 жовтня 2013 року отримала свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку та зареєструвала її в Реєстраційній службі Березанського міського управління юстиції Київської області (а.с. 27-28).

Звернувшись до суду, позивач подала у якості доказу копію наказу № 30 від 24 січня 1991 року Київської державної сортовипробувальної станції, відповідно до якого у звязку зі смертю ОСОБА_5 їй було виділено присадибну земельну ділянку по вул. Кірова, 24. Вказаний доказ суд оцінює критично, оскільки копія наказу належним чином не була завірена та оригінал суду не надавався. Попри це, з документу вбачається, що площа присадибної земельної ділянки, яка виділялась ОСОБА_3 по вул. Кірова, 24 складала 0,30 га (а.с. 13).

Рішенням ОСОБА_4 міської ради № 104 а, б від 16 липня 1997 року, протокол № 11 ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку по вулиці Кірова, 23 загальною площею 0,36 га, з яких 0,26 га для ОСГ та 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 14), після чого ОСОБА_3 продовжила реалізовувати своє право на отримання безоплатно у власність земельну ділянки і в 2007 році ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» було виготовлено кадастрові плани земельних ділянок по вул. Кірова, 23 площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та 0,26 га для ведення ОСГ (а.с. 18, 19). Співставляючи межі обидвох зазначених земельних ділянок суд приходить до висновку, що південно-західна сторона земельних ділянок в сумі складає 94,1 м. Зазначене суперечить тій інформації, яка міститься в кадастровому плані земельної ділянки по вул. Кірова, 23 та ситуаційній схемі земельних ділянок, які виготовив ПП «Едельвейс-К» в 2015 році, які надав суду представник позивача. А саме південно-західна сторона земельної ділянки по вул. Кірова, 23 складає 82,39 м. З чим повязане зменшення протяжності південно-західного краю земельної ділянки по вул. Кірова, 23 у 2015 році у порівнянні з 2007 роком представник позивача суду пояснити не зміг. Окрім цього, позивач наполягала на тому, що земельна ділянка ОСОБА_2 по вул. Кірова, 23-А накладається на її земельну ділянку по вул. Кірова, 23. Однак, зазначене жодними доказами не підтверджено, оскільки ОСОБА_2 володіє на праві власності земельною ділянкою по вул. Кірова, 23-А, що є іншою земельною ділянкою, ніж та, що розташована по вул. Кірова, 23.

Окрім вищевикладеного, суд піддає критичній оцінці документи, виготовлені ПП «Едельвейс-К» у звязку із тим, що відповідно до чинного законодавства земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення ОСГ і земельна ділянка для будівництва це два різні обєкти, тому й на кадастровому плані вони повинні були бути позначені окремо, що не було зроблено вказаним ПП.

Також, судом було встановлено, що ОСОБА_3 до сьогоднішнього дня не завершила оформлення земельних ділянок по вул. Кірова, 23, виділених їй рішенням ОСОБА_4 міської ради Київської області, не винесла в натурі межі виділених їй земельних ділянок, що спростовує її твердження про захоплення ОСОБА_2 частини її земельної ділянки, оскільки достеменно не відомо, яка ж площа земельних ділянок є в натурі на вул. Кірова, 23.

Суд, критично оцінюючи докази, надані позивачем, звертає увагу на те, що вказані земельні ділянки розташовані за двома різними адресами, тобто вони є сусідніми, а не накладаються одна на одну.

Аналізуючи у сукупності усі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі ст. 22 ЗК України, керуючись ст. 8, 10, 14, 15, 29, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Київської області, ОСОБА_2, третя особа: Реєстраційна служба Березанського міського управління юстиції, про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власност - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В. Дудар