АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/4968/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2268/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Фанди В.П.,

з участю: секретаря Лапка Ю.В.;

сторін: апелянта ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23 жовтня 2015 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права користування та володіння майном, спонукання до вчинення дій,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що починаючи з 2003 року спільно з бабусею ОСОБА_3 здійснював догляд за ОСОБА_4, оскільки родичів у неї немає. У 2013 році ОСОБА_4 як учаснику бойових дій було надано автомобіль НОМЕР_1. ОСОБА_4 надала позивачу право володіти та користуватись автомобілем, а останній в свою чергу мав допомагати їй в пересуванні на авто.

22 липня 2014 року ОСОБА_4 померла. ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення з заявою про переоформлення вищезазначеного автомобіля на нього. Управляння не заперечувало проти переоформлення автомобіля на нього.

Проте, в Департаменті соціального захисту населення, йому було відмовлено.

У звязку з цим, позивач просив суд встановити факт спільного проживання з померлою ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1; визнати право на користування і володіння автомобілем «Сенс» TF 698К, д/н Вх7051ВН; зобовязати Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації вчинити дії по переоформленню вказаного авто.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 жовтня 2015 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_1, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити.

___________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_5 Категорія: 59

Доповідач: Купельський А.В.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду суперечать обставинам справи.

Посилається на те, що суд не прийняв до уваги надані докази та покази свідків про факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 на правах члена сімї.

Апелянт зазначає, що судом було невірно тлумачено закон, оскільки право на забезпечення автомобілем після смерті інваліда мають особи, які відносяться до членів сімї, не маючи кровного споріднення і взаємозвязків на підставі шлюбних відносин, а в силу інших підстав, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства.

ОСОБА_1 вказує, що судом проігноровано, що він з 2003 року проживав спільно з інвалідом ОСОБА_4, вказавши у рішенні суду іншу адресу проживання, що відповідає лише місцю реєстрації.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта та його представника, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала одна за адресою АДРЕСА_2 (а. с. 9,55).

15 серпня 2012 року на підставі рішення Головного управління праці та соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації № 03/03-11429 від 15.08.2012 року ОСОБА_4, як інваліду ІІ групи був наданий безкоштовно автомобіль «Сенс» TF 698К-10 з правом передачі користування гр. ОСОБА_1 (а. с. 82-85).

ОСОБА_4 померла 22 липня 2014 року (а. с. 5).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_6, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4А.(а. с. 36, 37).

Згідно довідки з Хмельницької ЖЕК № 6 від 18 лютого 2015 року № 30 вбачається, що піклування та догляд за ОСОБА_4, зі слів сусідів, здійснювала сім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що спірний автомобіль ОСОБА_4 отримала у 2012, як інвалід війни, а ОСОБА_1 отримав право на його користування, не як член сім'ї інваліда, а як інша особа.

Крім того, ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_4 не був зареєстрований за місцем її проживання.

Отже, після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_1, як особа, якій було надано право користуватися цим автомобілем, втратив таке право, відповідно до п. п. 12, 16 постанови КМ України від 8 вересня 1997 р. N 999 „Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями.

З таким висновком погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Посилання апелянта, що суд не прийняв до уваги надані письмові докази та покази свідків про факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 на правах члена сімї є необґрунтованим і суперечить вищезазначеній поставної КМ України.

Надуманою є заява апелянта, що судом невірно тлумачено закон, оскільки право на забезпечення автомобілем після смерті інваліда мають особи, які відносяться до членів сімї, не маючи кровного споріднення і взаємозвязків на підставі шлюбних відносин, а в силу інших підстав, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства. Зазначене є тільки оціночним судженням апелянта і постанова не містить зазначених підстав.

Посилання ОСОБА_1, що судом проігноровано, що він з 2003 року проживав спільно з інвалідом ОСОБА_4 спростовується матеріалами справи, де зазначається, що ОСОБА_4 проживала одна в ІНФОРМАЦІЯ_2, а позивач мешкав АДРЕСА_3.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_7

Суддя: /підпис/ ОСОБА_8

Суддя: /підпис/ ОСОБА_9

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду А.В. Купельський