Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/141/15-ц Головуючий у 1-й інст. Баренко С. Г.
Категорія 5 Доповідач Зарицька Г. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Жигановської О.С., Коломієць О.С.

участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про виділ частки із майна за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2015 року

встановила:

У січні 2015 року ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 звернулися з позовом до ОСОБА_5 та просили виділити в натурі ОСОБА_2 1/3 частину комплексу по вул.Мануїльського, 21 в с.Перлявка Житомирського району Житомирської області, визнавши за ним право власності: на 1/2 частину свинарника, 1/2 частини комори, 1/4 частини телятника. Виділити в натурі ОСОБА_4 1/3 частину вказаного комплексу, визнавши за ним право власності: на 1/2 частину свинарника, 1/2 частину комори, 1/4 частини телятника. В обґрунтування вимог зазначали, що ОСОБА_2В, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стали співвласниками комплексу по вул.Мануїльського, 21 в с. Перлявка Житомирського району Житомирської області після смерті ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину. Оскільки відповідач ОСОБА_5 перешкоджає користуватися вказаним майном, на підставі ст. 364 ЦК України просили позов задовольнити.

13.08.2015 р. позивачі подали до суду заяву про уточнення позовних вимог та просили виділити в натурі у власність ОСОБА_2 1/3 частину комплексу по вул. Мануїльського, 21 в с. Перлявка Житомирського району Житомирської області згідно з пятим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи від 09.07.2015 р., а саме: будівлю свинарника «Б», що складається з коридору, площею 11,4 кв.м, підсобних приміщень 12 кв.м та 11,7 кв.м, 90/100 частин основного приміщення, площею 417,4 кв.м, будівлю комори «А», що складається з складського приміщення, площею 9,6 кв.м, коридору, площею 5,3 кв.м, побутового приміщення, площею 10,7 кв.м, складського приміщення, площею 74,6 кв.м, загальною площею 552,7 кв.м та загальною вартістю 638 275 грн. Виділити в натурі у власність ОСОБА_4 1/3 частину вказаного комплексу згідно з пятим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи від 09.07.2015 р., а саме: будівлю телятника, позначеного літерою «Г», що складається з 47/100 частин основного приміщення, площею 585, 4 кв.м, підсобних приміщень, площею 75,2 кв.м та 15,7 кв.м, будівлю складу насіння літерою «В», що складається зі складу, площею 266,8 кв.м; будівлю свинарника, позначеного літерою «Б», що складається з 1/10 частин основного приміщення, площею 43,7 кв.м, загальною площею 968,8 кв.м, загальною вартістю 638 422 грн.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення змінити та виділити їй в натурі у власність 1/3 частину вказаного комплексу, а саме: свинарник, позначений літерою Б, що складається з коридору, площею 11,4 кв.м. та підсобних приміщень площею 12 кв.м. та 11,7 кв.м., 90/100 частин основного приміщення площею 417,4 кв.м., будівлю комори А, що складається зі складського приміщення, площею 9,6 кв.м., коридору, площею 5,3 кв.м. та побутового приміщення, площею 10,7 кв.м., складського приміщення, площею 74,6 кв.м., загальною площею 552,7 кв.м. та вартістю 638275 грн. Відповідач посилається на те, що до смерті сина з 2006 року і після його смерті до теперішнього часу вона проживала в коморі, що позначена літерою А., яка рішенням суду виділена ОСОБА_2 На протязі всіх цих років у приміщеннях, які суд виділив ОСОБА_2, вона проводила ремонт, підтримувала їх у належному стані. Решта спадкового майна була без догляду і фактично прийшла в непридатність. На її пояснення суд уваги не звернув та не дав їм належної оцінки, рішення щодо розподілу спадкового майна не мотивував.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 та її представники доводи апеляційної скарги підтримали.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які діють в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_4 та їх представник заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважали їх необґрунтованими. Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених до суду першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в цих межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, неповнолітні ОСОБА_2, ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_5 успадкували майновий комплекс, що знаходиться по вул. Мануїльського, 21 в с.Перлявка Житомирського району Житомирської області по 1/3 частці кожний, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом. Право власності зареєстровано у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3, діючи в інтересах неповнолітніх співвласників нерухомого майна, просили виділити в натурі кожному із них на праві власності по 1/3 частці вищевказаного майнового комплексу.

Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 09.07.2015 року на розгляд суду пропонуються 5 варіантів розподілу майнового комплексу по вул.Мануїльського, 21 в с.Перлявка Житомирського району Житомирської області при умові незначного відступу від ідеальних часток співвласників (а.с.96-124).

Оскільки спірне нерухоме майно на праві спільної часткової власності належить трьом співвласникам, то в звязку з виділом у натурі часток двох співвласників, право спільної часткової власності на це майно припиняється, а тому колегія суддів вважає, що позивачі фактично просять поділити нерухоме майно між співвласниками.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, в порушення вказаних норм, в резолютивній частині рішення не зазначив, яка саме частина нерухомого майна виділяється відповідачці ОСОБА_5

За таких обставин, коли судом не застосовано норму матеріального права, яка підлягала застосуванню, рішення відповідно до п.4 ч.1 ст.209 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

В судовому засіданні позивачі та відповідач просили поділити майновий комплекс за п'ятим варіантом висновку будівельно-технічної експертизи від 09.07.2015 року. А тому, колегія суддів вважає, що поділ має здійснюватись саме за цим варіантом висновку експерта.

При цьому суд враховує наступне.

Відповідач ОСОБА_5 просила виділити їй у власність 1/3 частину майнового комплексу, а саме: свинарник, позначений літерою Б, що складається з коридору, площею 11,4 кв.м. та підсобних приміщень площею 12 кв.м. та 11,7 кв.м., 90/100 частин основного приміщення площею 417,4 кв.м., будівлю комори А, що складається зі складського приміщення, площею 9,6 кв.м., коридору, площею 5,3 кв.м. та побутового приміщення, площею 10,7 кв.м., складського приміщення, площею 74,6 кв.м. Посилалася на те, що вказаним майном вона постійно користується ще з 2006 року. За життя син попросив її переїхати на проживання до нього. З 2006 року в приміщенні свинарника вона тримає домашню птицю, обробляє землю, у будівлі комори провела переобладнання та в літній період там проживає. ОСОБА_1 та ОСОБА_3, отримавши в спадщину по 1/3 частині житлового будинку, що знаходиться по вул. Перемоги, 15-а в м. Житомирі, свої частки продають, з цією метою приводять покупців, у звязку з чим у житловому будинку їй створюються некомфортні для проживання умови. А тому, вона має намір переобладнати приміщення комори в житлове приміщення та змінити в порядку, визначеному законом, його статус. За місцем реєстрації (АР Крим) постійного житла не має. Крім того, бажає проживати на території України.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не заперечували ту обставину, що відповідачка за місцем знаходження майнового комплексу обробляє огород.

Колегія суддів приймає до уваги пояснення відповідачки та вважає за можливе виділити їй у власність вказану частину майнового комплексу.

Доводи ОСОБА_1 про виділення вищезазначеної частини нерухомого майна у власність неповнолітнього ОСОБА_2 з посиланням на те, що разом з ОСОБА_3 вони мають намір обєднати частки своїх дітей у спірному нерухомому майні та розводити там свиней, колегія суддів до уваги не бере, оскільки кожен із них просить виділити частку, що належить неповнолітнім, окремо.

Крім того, з матеріалів справи видно, що з моменту смерті спадкодавця, який помер 03.04.2008 р., ОСОБА_1 та ОСОБА_3 інтересу до майнового комплексу не проявляли, спадщину оформили в 2014 році (а.с.17). Їх посилання на те, що ОСОБА_5 чинила перешкоди в користуванні спірним нерухомим майном, колегія судів до уваги не бере, оскільки належних та допустимих доказів про це законні представники позивачів суду не надали.

Спору щодо частки, яку ОСОБА_3 просить виділити у власність сина ОСОБА_4, між сторонами немає, а тому вимоги у цій частині колегія суддів задовольняє.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову.

Поділити в натурі між співвласниками нежитловий комплекс, розташований по вул. Мануїльського, 21 в с. Перлявка Житомирського району Житомирської області, виділивши на праві власності кожному по 1/3 частині, а саме:

- ОСОБА_2 телятник «Г», що складається з 53/100 частини основного приміщення, площею 662 кв.м, вартістю 429189 грн, підсобне приміщення, площею 96,6 кв.м, вартістю 62628 грн, підсобне приміщення площею 17,8 кв.м, вартістю 11540 грн; будинок пасічника «Д», що складається з коридору, площею 2,4 кв.м, вартістю 2598 грн, основного приміщення площею 10,6 кв.м, вартістю 11473 грн, основного приміщення, площею 18,4 кв.м, вартістю 19915 грн, башту з будкою «М», вартістю 5285 грн, силосну траншею «Л», вартістю 84706 грн, свердловину «Е», вартістю 10662 грн, всього будівель та споруд, загальною площею 807,8 кв.м, загальною вартістю 637 996 грн;

- ОСОБА_4 будівлю телятника «Г», що складається з 47/100 частини основного приміщення площею 585,4 кв.м, вартістю 379528 грн, підсобних приміщень площею 75,2 кв.м, вартістю 48754 грн, та 15,7 кв.м, вартістю 10179 грн, будівлю складу насіння «В», що складається зі складу площею 266,8 кв.м, вартістю 170676 грн, будівлі свинарника «Б», що складається з 1/10 частини основного приміщення, площею 43,7 кв.м, вартістю 29285 грн., а всього приміщень загальною площею 986,8 кв.м, загальною вартістю 638 422 грн;

- ОСОБА_5 свинарник «Б», що складається з коридору площею 11,4 кв.м, вартістю 7640 грн, та підсобних приміщень площею 12 кв.м, вартістю 8042 грн. та 11,7 кв.м, вартістю 7841 грн, 90/100 частини основного приміщення, площею 417,4 кв.м, вартістю 279717 грн, будівлю комори «А», що складається зі складського приміщення площею 9,6 кв.м, вартістю 32099 грн, коридору, площею 5,3 кв.м, вартістю 17721 грн, та побутового приміщення, площею 10,7 кв.м, вартістю 35777 грн, складського приміщення, площею 74,6 кв.м, вартістю 249438 грн, а всього будівель загальною площею 552,7 кв.м, загальною вартістю 638275 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 44 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 191 грн.

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями зобовязати ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_1, та ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_3, у телятнику «Г»: у приміщенні № 2, площею 1247,4 кв.м влаштувати глуху перегородку для розподілу приміщення на 585,4 кв.м та 662 кв.м.

Зобовязати ОСОБА_5 у свинарнику «Б»: у приміщенні № 4 площею 461,1 кв.м влаштувати нову глуху перегородку, яка розділить приміщення на 43,7 кв.м та 417,4 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 306 грн 72 коп витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 3040 грн 56 коп судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_1, та ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на користь ОСОБА_5 понесені витрати по сплаті судового збору в звязку з подачею апеляційної скарги в розмірі 1741 грн 74 коп з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: