СЛОВ?ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2015 року м. Слов?янськ
Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої - судді Неженцевої О.В.
при секретарі Дзюба М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Слов?янську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат,
09 листопада 2015 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов'язань відповідно до умов договору.
Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності юридичної особи № 4465-К-О від 24 липня 2015 року, належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, у судове засідання не зявилася, 11 грудня 2015 року через канцелярію суду нею подано письмову заяву, в якій вона підтримує позовні вимоги до ОСОБА_2 та просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення /а.с.37/.
У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 20.08.2015 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 5991,79 доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом 1620,91 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 646,20 доларів США, комісія за користування кредитом 371,28 долар США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 3353,40 долари США.
Рішенням Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2013 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № KTH3AK00100212 від 18.08.2006 року у сумі 3073,65 долари США. Відповідно, заборгованість станом на 20 серпня 2015 року за кредитним договором складає 2918,14 доларів США.

Виходячи з наведеного, посилаючись на положення статей 525, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, статей 3, 15, 107 ЦПК України та протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у сумі 2918,14 доларів США та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1218,00 грн. та витрати у сумі 210,00 грн., пов?язані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача /а.с.37/.

Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_2 про місце, день та час розгляду справи. Так, відповідно до вимог ст.127 ЦПК України за місцем реєєстрації відповідача /а.с.12/ було надіслано повідомлення про виклик до суду, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви із доданими документами, які були відповідачем отримані особисто /а.с.32/. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України судом на адресу відповідача було спрямовано листи про необхідність явки до судового засідання, призначенного на 24.11.2015 р. та 11.12.2015 р., з роз?ясненням положення ч.4ст.169 ЦПК України, які відповідачем були отримані особисто /а.с.29,33/.

Відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур?єр» /а.с.34/. Здійснити відповідно до розпорядження КМУ від 21 січня 2015 року №41-р розміщення оголошення про виклик до суду відповідача у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження газеті «Донеччина», не є можливим у зв?язку із перебуванням редакції цієї газети на території, що тимчасово не контролюється Україною у місті Донецьку /а.с.35,36/.

Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з?явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило.

Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем ОСОБА_2 недобросовісно здійснюються її процесуальні права, у звязку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне.

Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

18 серпня 2006 року юридична особа - закрите акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк», яке змінило назву на публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПриватБанк», і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклали кредитний договір № KTH3AK00100212, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надані на умовах повернення, строковості, платності кредитні кошти в сумі 15104,95 доларів США, на строк до 16 серпня 2013 року, зі сплатою за користування кредитом 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник зобов'язався погашати кредит та проценти щомісячними платежами /а.с.10-11/.

Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами ЗАТ КБ «ПриватБанк», та особисто ОСОБА_2, зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання.

Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що ОСОБА_1 повністю виконав умови кредитного договору, надавши ОСОБА_2 кредитні кошти у сумі 15104,95 долари США.

Відповідно до п.5.1 кредитного договору № KTH3AK00100212 від 18.08.2006 року, він зу частині сплати винагороди за надання фінансового інструменту, згідно п. 1.1 набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами, в інших частинах з моменту надання позичальником розрахункових документів або оформлення касових документів з метою використання кредиту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі виданих Позичальникові коштів до повного виконання сторонами зобовязань по цьому договору /а.с.10-11/.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору № KTH3AK00100212 від 18.08.2006 року вбачається, що станом на 15.04.2015 року позичальник має заборгованість за кредитом у сумі 1620,91 доларів США /а.с.5-8/.

Відповідно до пункту 1.1, 3.1 кредитного договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.3.2 кредитного договору при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п. п. 1.1, 2.2.4, 2.3.3 кредитного договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,66 % на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості /а.с.10-11/. Згідно розрахунку заборгованості ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідачу ОСОБА_2 за час фактичного користування кредитними ресурсами станом на 20 серпня 2015 року нарахована заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 646,20 доларів США /а.с.5-8/.

Відповідно до пункту 1.1, 3.7 кредитного договору позичальник сплачує банку винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 0,13 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати /а.с.10-11/. Згідно розрахунку заборгованості ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідачу ОСОБА_2 за час фактичного користування кредитними ресурсами станом на 20 серпня 2015 року нарахована заборгованість по комісії у розмірі 371,28 долар США /а.с.5-8/.

Відповідно до пункту 4.1 кредитного договору при порушенні позичальником кожного із зобовязань передбачених п. п. 2.2.2, 2.2.3 кредитного договору позичальник зобов?язується сплатити банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні (або сумі у валюті кредиту, еквівалентної 1 грн. за курсом НБУ на день сплати) /а.с.10-11/. Згідно розрахунку заборгованості ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідачу ОСОБА_2 за час фактичного користування кредитними ресурсами станом на 20 серпня 2015 року нарахована заборгованість з пені у розмірі 3353,40 долари США /а.с.5-8/.

28 жовтня 2013 року Слов?янським міськрайонним судом ухвалено рішення, згідно з яким з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № KTH3AK00100212 від 18.08.2006 року у сумі 24558,46 грн. Зазначене рішення суду набуло чинності 07 листопада 2013 року /а.с.4/.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 порушувалися умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовилася від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором.

Суд визнає правильним представлений ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у ОСОБА_2 по заборгованості за кредитом, по заборгованості по процентами за користування кредитом, по заборгованості з комісії за користування кредитом, по заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, за кредитним договором № KTH3AK00100212 від 18.08.2006 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору.

За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Відповідно до роз?яснень, що містяться у п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2014 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання).

Відповідно до листа Національного банку України від 08.08.2006 р. N 41-211/1436-8293 «Про перелік банків, які мають ліцензію на здійснення банківських операцій, банківську ліцензію або письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями» ЗАТ «ПриватБанк» (юридична адреса: м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, Банківська ліцензія №22 від 04.12.2001 року, письмовий дозвіл на здійснення операцій №22-2 від 29.07.2003 року) надано письмовий дозвіл на здійснення банківських операцій з валютними цінностями.

У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідач вживала заходи для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з її вини.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1218,00 грн., який відповідно до вимог статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до роз?яснень, викладених у п.49 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до статті 88 ЦПК України, тобто підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі у сумі 210,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 11, 60, 88, 212-215, 224,259 ЦПК України, статтями 525-527,543,553,554, 625,1048,1050,1054 суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» (рахунок 3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором № KTH3AK00100212 від 18.08.2006 року станом на 20 серпня 2015 року: в сумі 2918 (дві тисячі дев?ятсот вісімнадцять) доларів 14 центів, що за курсом 22,06 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.08.2015 року складає 64374 (шістдесят чотири тисячі триста сімдесят чотири) гривні 17 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» (рахунок 0001, МФО 305299, ) судові витрати: судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок та витрати пов?язані із публікацією оголошення про виклик відповідача у пресі 210 (двісті десять) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Донецької області через Слов?янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Неженцева