Дата документу 19.08.2015 Справа № 554/6069/15-ц
Провадження № 2/554/2313/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року

Октябрський районний суд м.Полтави

у складі : головуючого судді Кулешової Л.В.

при секретарі Ступці І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка про стягнення грошової допомоги, виплату компенсації за час прострочення та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

13 травня 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 1966 року він працював в Полтавському інженерно-будівельному університеті ( зараз ПолтНТУ) на різних науко-педагогічних посадах. 03 липня 2000 року він звільнився з посади доцента кафедри архітектури житлових та громадських будівель Полтавського національного ( тоді державного) технічного університету за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Належну йому відповідно до ст..24 Закону України « Про наукову і науково-технічну діяльність» та Колективного договору грошову допомогу у розмірі шести місячних зарплат з урахуванням надбавок і доплат не було виплачено. З 04 жовтня 2000 року він працював у відповідача за строковим трудовим договором. З 01 вересня 2004 року його було переведено на посаду доцента кафедри основ архітектури. 16 лютого 2015 року він був звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію відповідно до ст..38 КЗпП України. При звільненні йому було виплачено заробітну плату та компенсацію за невикористану щорічну відпустку. На час його звільнення його посадовий оклад становив 2914 грн., надбавка за вислугу років - 30%, доплата за вчене звання - 25%, доплата за науковий ступінь - 15%. Таким чином, заробітна плата з урахуванням складала 4953 грн.80 коп. На момент звільнення грошова допомога відповідно до ст..24 Закону України « Про наукову і науково-технічну діяльність» та Колективного договору йому не була виплачена. 25 лютого 2015 року він звернувся з заявою на ім'я ректора ПолтНТУ, в якій просив виплатити належну йому грошову допомогу. 23 травня 2015 року йому було направлено відповідь, в якій повідомили, що у зв'язку з відсутністю потреб у виплаті грошової допомоги при виході на пенсію в 2015 році в штатному розписі даних видатків не передбачено. Таким чином, відповідач не оспорює належні йому суми грошової допомоги, але відмовляється виплатити їх у встановлені ст..116 КЗпП України строки, а тому відповідач повинен відповідати і за ст.117 КЗпП України. Діями відповідача, яка полягають у невиплаті йому грошової допомоги , позивачу завдана моральна шкода. Позивач працював у відповідача більше 48 років, продовжував працювати і після виходу на пенсію. Він почуває себе приниженим тим фактом, що вимушений просити про те, що належить йому по закону. Також йому завдає страждань те, що він, пропрацювавши майже 60 років у цьому навчальному закладі вимушений звертатися до суду, щоб відстояти свої законні права. Позивач просить зобов'язати відповідача виплатити належну йому грошову допомогу у розмірі шести місячних посадових окладів з урахуванням надбавок і доплат, виплати йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Позивач надав суду заяву, в якій вточнив позовні вимоги та просив зобов'язати відповідача виплати йому грошову допомогу у розмірі шести місячних посадових окладів з урахуванням надбавок і доплат у сумі 29722 грн.80 коп., виплати йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, виходячи з вказаної в довідці про доходи середньомісячної заробітної плати 6270 грн.89 коп., відшкодувати моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити та вточнили, що просять виплатити грошову допомогу у зв'язку з виходом на пенсію у 2015 році.

Представник відповідача з позовом не погодився. Надав суду пояснення про те, що позивача у 2000 році було звільнено у зв'язку з виходом на пенсію на підставі Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Статтею 65 Закону України «Про Державний бюджет України на 2000 рік» встановлено, що у 2000 році видатки бюджетних установ і організацій на виплату премій та інших видів заохочень чи винагород, включаючи матеріальну допомогу ( крім надбавок і доплат за особливі умови служби, професійний ризик, кваліфікацію, роботу в умовах режимних обмежень) можуть здійснюватися лише за наявності економії фонду заробітної плати та грошового забезпечення. У 2000 році в університеті була відсутня економія фонду заробітної плати, а тому у 2000 році були відсутні підстави для виплати позивачу грошової допомоги у розмірі шести місячних посадових окладів. На даний час у позивача відсутні підстави вимагати стягнення грошової допомоги за звільненням у 2000 році у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Відсутні підстави і для виплати позивачу грошової допомоги у зв'язку з його звільненням у 2015 році, оскільки, якщо працівник звільняється з науково-педагогічної посади, на якій він працював за строковим трудовим договором після призначення наукової пенсії, грошова допомога відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» йому не виплачується.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі ксерокопії трудової книжки позивача ОСОБА_1 останній працював у відповідача : з 30 січня 76 року - викладачем кафедри архітектурного проектування з виконанням обов'язків завідуючого кафедрою, з 15 вересня 1980 року - виконуючим обов'язки доцента ті є ж кафедри, з 16 вересня 1981 року завідуючим кафедри, з 25 січня 1985 року - доцентом, 03 липня 2000 року звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію ( а.с.5-6).

Згідно з довідкою Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві ОСОБА_1 перебуває на обліку як пенсіонер за віком згідно Закону України «Про науку» з 11 липня 2000 року ( а.с.70).

У судовому засіданні позивач пояснив, що пенсія йому була призначена вже після його звільнення, а тому фактично він не звільнявся у зв'язку з виходом на пенсію у 2000 році.

Разом з тим, пенсіяя науковим (науково-педагогічним) працівникам відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» призначається із дня звернення за призначенням пенсії та за умов звільнення з посади наукового (науково- педагогічного) працівника, за винятком осіб, які працюють за строковим трудовим договором (контрактом), що укладений після досягнення пенсійного віку.

Згідно з положенням ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам - за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років; жінкам - за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років.

При виході на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника відповідно до цього Закону науковому (науково-педагогічному) працівнику видається грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу роботи на посадах, зазначених у Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затвердженому Кабінетом Міністрів України, не менше: для чоловіків - 12,5 року; для жінок - 10 років.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» у позивача виникло право на отримання грошової допомоги при виході на пенсію у 2000 році.

Згідно з наказом № 203-04 від 04 жовтня 2000 року ОСОБА_1 було прийняту на роботу з 04 жовтня 2000 року доцентом кафедри архітектури житлових і громадських будівель за строковим договором за угодою сторін на 2000/01 рік ( а.с.39).

16 лютого 2015 року позивач був звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

25 лютого 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату йому грошової допомоги у розмірі шести місячних зарплат відповідно до ст..24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», тому що при виході на пенсію 03 липня 2000 року йому було відмовлено у виплаті цієї допомоги ( а.с.9).

Проаналізувавши положення ст.24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" суд зазначає, що для надання грошової допомоги науковому працівнику повинні бути наявні у сукупності такі умови:

- вихід на пенсію , відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»;

- працівник має виходити (звільнятися) на наукову пенсію, яка призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам - за наявності стажу наукової роботи не менше 20 років;

- звільнення має бути проведене тільки з наукової посади. Перелік наукових (науково-педагогічних) посад визначено ст.22-1 та ст.22-2 Закону України «Про .наукову і науково-технічну діяльність», ст.48 Закону України «Про вищу освіту» тапостановою Кабінету Міністрів України від 04.03.04 №257;

- науковий працівник повинен мати стаж роботи на посадах, зазначених у Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІП-ІУ рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.04 №257, для чоловіків - 12,5 років.

Беручи до уваги, що для виплати грошової допомоги необхідно наявність вищевказаних умов у їх сукупності, позивача було звільнено у зв'язку з виходом на пенсію 03 липня 2000 року, пенсія згідно з Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність " йому була призначена з 11 липня 2000 року, а тому відсутні підстави для виплати позивачу грошової допомоги при його звільненні у 2015 році.

Оскільки відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині виплати позивачу грошової допомоги, то не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення заробітку за весь час затримки виплати грошової допомоги та стягнення моральної шкоди.

При подачі позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору, в задоволенні позову позивачу було відмовлено, а тому судові витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.24 Закону України «Про наукову та наукову-технічну діяльність», ст..ст. 10,11,60,212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка про стягнення грошової допомоги, виплату компенсації за час прострочення та відшкодування моральної шкоди за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Л.В.Кулешова