Справа № 496/4707/15-ц
Провадження № 2/496/2126/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

при секретарі Горлевому Д.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Тирас» про стягнення компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди - ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію за невикористану відпустку, виплатити середню заробітну плату в період між датою звільнення і судовим розглядом та стягнути з відповідача моральну компенсацію за неналежну заробітну плату. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що працював на підприємстві ТОВ «Тирас» з 29 серпня 2008 року по 05 березня 2015 року, був звільнений з роботи за власною ініціативою. На протязі 7 років звертався до керівництва ТОВ «Тирас» з вимогою надати щорічну відпустку, на що керівництво відмовляло. На день звільнення позивачу була нарахована, але не виплачена компенсація за невикористану відпустку. У звязку з чим, позивач змушений був звернутись з вказаним позовом до суду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити в його задоволенні у звязку з необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки встановлено, що ОСОБА_3 01.07.2011 року переведено в ТОВ «Тирас» на посаду енергетика по обслуговуванню високовольтного обладнання та звільнений за власною ініціативою (а.с.7, 27).

Згідно наказу підприємства «Тирас» №30-к від 01.06.2011 року, встановлено, що ОСОБА_3 прийнятий з 01.06.2011 року на посаду енергетика з випробувальним терміном на 1 місяць (а.с.26).

Отже твердження позивача, що він працював на підприємстві з 2008 року спростовуються записом у трудовій книзі та вищевказаним наказом.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків передбачених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відкриваючи провадження у справі суд попередив сторони про те, що відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки»та ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки

Як визначив законодавець компенсація за невикористану відпустку - це грошові виплати, встановлені з метою відшкодування працівникові витрат, пов'язаних з виконанням ними трудових та інших передбачених законом та іншими нормативно-правовими актами і колективним договором обов'язків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

В силу ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Статтею 83 КЗпП України визначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки позивачкою не надано жодних доказів, що несвоєчасною виплатою компенсації за невикористану щорічну відпустку їй завдано моральних страждань, що призвело до розладу нормальних життєвих зв'язків, виникнення необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачем не було доведено провину ТОВ «Тирас» щодо невиплати грошових коштів за невикористану відпустку також не надано суду доказів того, що йому заподіяна моральна шкода.

Також не надано жодного доказу, що позивач звертався до керівництва підприємства з заявами про надання щорічної відпустки.

З огляду на вище зазначене у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог, таким чином суд вважає необхідним відмовити у задоволені позовних вимог у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 3, 47 КЗпП України, ст.ст. 11, 58-61, 212 -215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Тирас» про стягнення компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Галич О.П.

14 грудня 2015 року