Провадження №2/748/210/15
Єдиний унікальний № 748/338/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Криворученка Д.П., секретарі Сидор А.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Глібко В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Чернігівторф» про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.02.15 р. звернулась позовом до ДП «Чернігівторф» про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 1 травня 2014 року по 26 січня 2015 року у сумі 15676,20 грн, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона у період з 16 серпня 1988 року по 26 липня 2013 року працювала на посаді касира у філії «Смолинський торфозавод» ДП «Чернігівторф» і при звільненні за скороченням займаної посади, згідно п.1 ст.40 КЗпП України, з нею не було проведено повний розрахунок, зокрема не виплачено заборговану заробітну плату, компенсацію та вихідну допомогу на загальну суму 12347,09 грн. За рішенням суду указана заборгованість була стягнута, однак сторона відповідача її не погасила, внаслідок чого позивачу рішеннями суду від 12 грудня 2013 року, 10 квітня 2014 року та 19 травня 2014 року стягувався середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 29 липня 2013 року по 30 квітня 2014 року. Оскільки заборгованість не була погашена у період з 01 травня 2014 року по 26 січня 2015 року, то позивач посилаючись на приписи ст.117 КЗпП України та ПКМУ №100 від 08.02.1995 року, просить стягнути на її користь 15676,20 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з розрахунку 87,09 грн - середньоденна зарплата, 180 робочі дні затримки.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила вирішити спір згідно Закону, підтвердила ту обставину, що сама заборгованість по заробітній платі їй була повністю виплачена у червні 2014 року, залишається не виплаченою частина середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає, що розрахунок повинен бути зроблений лише з 1 травня 2014 року і до 24 червня 2014 року, дати коли ВДВС була перерахована позивачу заборгованість по заробітній платі.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов ОСОБА_1 є частково обґрунтованим і відповідно таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка перебувала у трудових відносинах з ДП «Чернігівторф» філія Смолинський торфозавод, звільнена з роботи 26 липня 2013 року у зв'язку із скороченням посади за п.1 ст.40 КЗпП України. /а.с.7-10/

Статтею ст.116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення.

Відповідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум, у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно судового наказу від 12 серпня 2013 року та рішення Чернігівського районного суду від 16 вересня 2013 року, які набрали чинності, було стягнуто з ДП «Чернігівторф» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі загалом у сумі 12347,09 грн.

Рішеннями Чернігівського районного суду від 12 грудня 2013 року, 10 квітня 2014 року, 19 травня 2014 року, які набрали чинності, було стягнуто з ДП «Чернігівторф» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 липня 2013 року по 30 квітня 2014 року у загальному розмірі 13640,37 грн.

З листа №701А/3 Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у Чернігівській області від 19 лютого 2015 року вбачається, що остаточно саме заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 була перерахована 24 червня 2014 року.

Отже, у судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 1 травня по 23 червня 2014 року включно, зважаючи на попередні рішення суду та день остаточного розрахунку, яким є 24 червня 2014 року.

Як вже зазначалось судом, позивач просить суд стягнути з відповідача, посилаючись на приписи ст.117 КЗпП України та ПКМУ №100 від 08.02.1995 року, 15676,20 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 1 травня 2014 року по 26 січня 2015 року, з розрахунку 87,09 грн - середньоденна зарплата, 180 робочі дні затримки.

Оскільки у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт затримки у розрахунку звільненому працівнику, то позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, лише на суму 3135,24 грн, з розрахунку 87,09 грн - середньоденна зарплата, 36 робочих днів - період затримки (87,09 х 36), що відповідає встановленим обставинам справи та приписам Постанови КМ України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Приймаючи рішення у даній справі суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові суду №6-144ц13 від 29 січня 2014 року, прийнятої за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України.

У світлі викладеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Оскільки при подачі позову до суду позивача звільнено від сплати судового збору, то у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись, ст.ст.116, 117, 232, 238 КЗпП України, ПКМУ №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», ст.ст.3, 10, 11, 31, 60, 61, 209, 212, 213-215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Чернігівторф» про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Чернігівторф» на користь ОСОБА_1 3135,24 грн, як середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 травня 2014 року по 23 червня 2014 року включно, відрахувавши із вказаної суми, при виконанні рішення суду, усі обов'язкові платежі.

Стягнути з Державного підприємства «Чернігівторф» на користь держави 243,60 грн судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Криворученко Д.П.