Справа № 404/6079/15-ц
Номер провадження 2/404/3414/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Просить визнати незаконним та скасувати наказ Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» № 404-05к від 20.07.2015 року про звільнення, поновити його на посаді головного експерта зі стягнення відділу стягнення (м. Кіровоград) управління проблемних кредитів Дніпропетровської обласної дирекції департаменту проблемних кредитів Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль». Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» на його користь середню заробітну плату, за час вимушеного прогулу з 21.07.2015 року по день поновлення на роботі, яка на день пред»явлення позовної заяви становить 6780,58 коп. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.02.2007 року він був прийнятий на роботу до Кіровоградської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» на посаду головного юрисконсульта відділу проблемних кредитів фізичних осіб . 10.10.2009 року його переведено на посаду головного юрисконсульта (напрямок судового та виконавчого провадження) Управління пізнього збору проблемної заборгованості роздрібних клієнтів Кіровоградської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_2 Аваль». 05.05.2010 року він був переведений на посаду головного юрисконсульта (напрямок роботи з проблемними кредитами корпоративного бізнесу (КБ) Управління по роботі з проблемними кредитами юридичних осіб Кіровоградської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_2 Аваль». 03.09.2012 року був переведений на посаду головного експерта зі стягнення відділу стягнення (м. Кіровоград) Управління проблемних кредитів Дніпропетровської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів ПАТ«ОСОБА_2 Аваль». 20.07.2015 року його звільнено з роботи у зв»язку зі скороченням чисельності та штату працівників, відповідно п. 1 ч. 1 ст.40 КЗпП України.

Розпорядженням Правління ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» № 42/9РП від 27.03.2015 року «Про внесення змін в організаційну структуру департаменту проблемних кредитів» в організаційну структуру банку внесено зміни, згідно яких скорочується штат та чисельність працівників відділу стягнення (м. Кривий Ріг) та відділу стягнення (м. Кіровоград) Управління проблемних кредитів Дніпропетровської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів.

За рахунок скорочених одиниць зазначених відділів до штатного розкладу відділу стягнення (м. Дніпропетровськ) Управління проблемних кредитів Дніпропетровської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів вводяться: - дві штатні одиниці головних експертів зі стягнення, з місцем розташування м. Кіровоград; - одна штатна одиниця головного експерта зі стягнення, з місцем розташування м. Кривий Ріг.

На виконання зазначеного розпорядження Правління був виданий наказ № 1293к від 07.05.2015 року «Про попередження про наступне звільнення за скорочення чисельності та штату працівників, з яким його було ознайомлено 08.05.2015 року.

За період часу, починаючи з дня його попередження про скорочення штату та чисельності працівників (08.05.2015 року) і до дня розірвання трудового договору (20.07.2015 року), у ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» існували вакантні посади (інша робота), які не були йому запропоновані роботодавцем всупереч вимогам ч. 3 ст. 492 КЗпП України, що свідчить про порушення ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» порядку вивільнення працівників.

Перелік та кількість вакансій посад, про наявність яких повідомлялось йому відповідачем ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» 08.05.2015 року, 16.06.2015 року та 20.07.2015 року не був повним. Вакантних посад у зазначені дати, а також за весь період його звільнення, у відповідача було значно більше, але всі наявні посади, як того вимагає Закон, йому запропоновано не було.

20.07.2015 року у відділі кадрів Кіровоградської обласної дирекції йому було надано пропозицію вакансій з переліком посад (з двох списків - на одному та чотирьох аркушах відповідно), наявних в АТ «ОСОБА_2 Аваль» станом на 20.07.2015 року.

Із запропонованого переліку посад він обрав та висловив свою згоду на переведення його для подальшої роботи в банку на такі посади, як: - головний експерт зі стягнення (м. Кіровоград) відділу стягнення (м. Дніпропетровськ); фахівець 1 категорії сектору № 3 відділу телефонних продажів та маркетингових досліджень; головний експерт Центрально-Уманського відділення (м. Умань); головний експерт Центрально-Смілянського відділення (м. Сміла) про що ним письмово було зазначено у переліку пропонованих вакансій. Але, оскільки, одна людина не може обіймати одночасно чотири посади, з метою визначення з обраних посад тієї, яка за умовами та рівнем оплати праці буде найбільш привабливою для нього, він попросив повідомити про умови праці та її оплати за посадами, які він обрав для переведення на них.

Проте, одразу ж після його ознайомлення з переліком пропонованих вакансій, поставлення підпису про ознайомлення з ними, працівник кадрів одразу ж вручив йому вже заздалегідь роздрукований наказ № 404-05к від 20.07.2015 року про його звільнення з роботи. Жодні його зауваження про те, що він надав згоду щодо переведення його на вакантні посади (іншу роботу), що він не відмовляється від переведення на іншу роботу, що його звільнення за даних обставин є незаконним, не мали жодної зворотної реакції.

У наслідок його незаконного звільнення з роботи він був безпідставно позбавлений права на роботу та заробіток, у зв'язку із чим був змушений докладати значних додаткових зусиль задля організації свого життя та життя його родини, що завдало йому моральної шкоди. Постійне хвилювання про те, як матеріально забезпечити себе та свою сім'ю, тримає його в постійній психологічній напрузі та знервованому стані. Докладені додаткові зусилля по щоденному пошуку роботи та епізодичні підробітки на низько кваліфікованій роботі задля матеріального забезпечення сім'ї, зусилля докладені ним для підтримки свого авторитету серед кола родичів та знайомих, як особи здатної утримувати на належному матеріальному рівні забезпечення родини, призвели його до нервового виснаження та депресивного стану. Для відновлення його психоемоційного стану, нормалізації стосунків в сім'ї, відновлення нормального сну він був змушений звертатись за лікарською допомогою та приймати медикаментозне лікування.

Наведене вище об'єктивно вказує на причинно-наслідковий зв'язок між його незаконними звільненням та завданою моральною шкодою, розумною мірою за завдання якої було б стягнення з відповідача на його користь грошових коштів в сумі 5 000,00 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Посилається на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Зазначив, що з 3 вересня 2012 року позивач працював на посаді головного експерта зі стягнення відділу стягнення (м. Кіровоград) Управління проблемних кредитів Дніпропетровської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів ПАТ «ОСОБА_2 Аваль». 27 березня 2015 року Правління Банку розпорядженням №42/9РП з метою оптимізації організаційної структури Департаменту проблемних кредитів, прийняло рішення про внесення змін в організаційну структуру зазначеного департаменту. Згідно п.1 Розпорядження Правління Банку вирішило виключити з організаційної структури Банку датою звільнення/переведення останнього працівника відділ стягнення (м. Кіровоград) Управління проблемних кредитів Дніпропетровської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів та скоротити штат та чисельність працівників структурних підрозділів, зазначених в п.1.1 Розпорядження (п.2 Розпорядження). Відповідно до п. 3 Розпорядження було вирішено «За рахунок скорочених одиниць структурних підрозділів, зазначених в п.1.1 цього Розпорядження Правління, ввести 01.04.2015 року до штатного розкладу Відділу стягнення (м. Дніпропетровськ) Управління проблемних кредитів Дніпропетровської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів: 2 штатні одиниці головних експертів зі стягнення з місцем розташування м. Кіровоград. Згідно п.5 Розпорядження Департаменту персоналу Банку доручено провести процедуру звільнення працівників структурних підрозділів, зазначених в п.1.1 Розпорядження, у зв'язку із змінами в організації виробництва, а саме: скорочення штату та чисельності працівників. На виконання Розпорядження 07.05.2015 року було видано наказ №1293к «Про попередження про наступне звільнення за скороченням чисельності штату працівників». 08.05.2015 року ОСОБА_1 було попереджено про можливе наступне звільнення. Після попередження позивача про можливе наступне звільнення йому, до моменту звільнення, пропонувалася вся наявна в Банку робота. Але позивач відмовився від запропонованої роботи. Таким чином, звільнення позивача на підставі п.1 ч. 1 ст.40 КЗпП України відбулось у точній відповідності до вимог діючого законодавства. Надав письмові заперечення (а.с. 46-47).

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 40 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Таке звільнення допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників, які є окремими видами змін в організації виробництва і праці.

Матеріали справи свідчать про те, що в ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» Правління банку розпорядженням № 42/9РП з метою оптимізації організаційної структури Департаменту проблемних кредитів, прийняло рішення про внесення змін в організаційну структуру зазначеного департаменту. Ця обставина може бути підставою для звільнення працівників даного структурного підрозділу згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України лише з підстав скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з такими змінами при умові дотримання власником вимог ч. 2 ст. 40, ст. ст. 42, 43, 49-2 КЗпП України.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України (далі - постанова ПВСУ) від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Судом встановлено, що розпорядженням правління АТ «ОСОБА_2 Аваль» № 42/9РП від 27.03.2015 р. «Про внесення змін в організаційну структуру Департаменту проблемних кредитів» з метою оптимізації організаційної структури Департаменту проблемних кредитів вирішено п. 1.1 виключити з організаційної структури Банку датою звільнення/переведення останнього працівника відділ стягнення (м. Кіровоград) Управління проблемних кредитів Дніпропетровської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів.

Відповідно п. 2 розпорядження - Скоротити штат та чисельність працівників структурних підрозділів, зазначених в п. 1.1. цього Розпорядження Правління, зазначених в штатному розкладі Банку

Відповідно п. 5 розпорядження Департаменту персоналу провести процедуру звільнення працівників структурних підрозділів, зазначених в п.1.1. цього Розпорядження Правління, у зв»язку із змінами в організації виробництва і праці, а саме: скорочення штату та чисельності працівників (п.1.ст. 40 КЗпП України), або переведення цих працівників за їх згодою на пропоновані посади у встановленому чинним законодавством України порядку відповідно до рішення Правління Банку/наказу (а.с.7).

Згідно наказу № 1293к від 07.05.2015 р. ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» «Про попередження про наступне звільнення за скороченням чисельності та штату працівників» попереджено працівників департаменту проблемних кредитів, вказаних у додатках 1-2 до цього наказу, про наступне звільнення у зв»язку із змінами в організації виробництва і праці, а саме: скорочення чисельності та штату працівників (п.1.ст. 40 КЗпП), через два місяця з дня ознайомлення з цим наказом.

Згідно п.2 2. наказу - Департамент персонал повинен пропонувати працівникам іншу роботу в Банку відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно п. 3 даного наказу У випадку згоди на переведення на іншу роботу, працівникам передати до департаменту персоналу заяву про переведення на обрану посаду, оформлену відповідно до вимог нормативних документів Банку. Не надання цієї заяви буде вважатися відмовою від переведення на іншу роботу в Банку (а.с.9).

Згідно наказу № 404-05к ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» від 20.07.2015 р. «Про звільнення з роботи ОСОБА_1М.» ОСОБА_1 головного експерта зі стягнення відділу стягнення (м. Кіровоград) управління проблемних кредитів Дніпропетровської обласної дирекції департаменту проблемних кредитів, звільнено з роботи 20.07.2015 р. у зв»язку зі скороченням чисельності або штату працівників, п.1 ст. 40 КЗпП України та виплатити вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку (а.с.14).

Норми ст. 49-2 КЗпП України зобов'язують роботодавця попередити працівника про наступне вивільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці не раніше ніж за два місяця та одночасно запропонувати працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

У першу чергу пропонується робота за відповідною спеціальністю, а якщо такої роботи немає, - інша робота (як вакантна посада, що відповідає кваліфікації працівника, так і вакантна посада, що передбачає виконання роботи більш низької кваліфікації або з нижчим рівнем оплати праці), яку працівник може виконувати з урахуванням стану здоров'я.

Оскільки переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором, то, пропонуючи таку роботу, роботодавець має зазначати у чому будуть полягати нові істотні умови праці (режим та розмір оплати праці тощо), інакше працівник не зможе адекватно оцінити зроблену роботодавцем пропозицію.

З такою пропозицією роботодавець повинен звертатися до працівника не лише при попередженні про наступне звільнення, але й протягом усього строку попередження, якщо на підприємстві з'являються нові вакансії (наприклад, при звільненні працівників інших категорій). При цьому можуть пропонуватися і виконання роботи за строковими трудовими договорами (наприклад, на час відпустки по догляду за дитиною іншого працівника), роботу на умовах неповного робочого часу тощо. Невиконання цього правила свідчить про неналежне виконання роботодавцем своїх обов'язків.

Із пояснень позивача, наданих в судовому засіданні, та матеріалів справи вбачається, що відповідачем позивачу пропонувались вільні посади (а.с. 10-13, 69-72).

20.07.2015 р. ОСОБА_1 із запропонованого переліку посад обрав та висловив свою згоду на переведення його для подальшої роботи в банку на посади головний експерт зі стягнення (м. Кіровоград) відділу стягнення (м. Дніпропетровськ) (а.с. 69 на звороті); фахівець 1 категорії сектору № 3 відділу телефонних продажів та маркетингових досліджень; головний експерт Центрально-Уманського відділення (м. Умань); головний експерт Центрально-Смілянського відділення (м. Сміла) (а.с. 72 на звороті) про що ним письмово було зазначено у переліку пропонованих вакансій. При цьому позивач попросив повідомити його про умови праці та її оплати за даними посадами.

Посилання представника відповідача на те, що позивач не написав окрему заяву на переведення на іншу роботу, чим порушив вимоги Наказу № 1293к від 07.05.2015 р., суд вважає безпідставними, оскільки позивач висловив свою згоду на переведення навіть у такий спосіб. Проте, на його заяву відповідач не відреагував, а звільнив ОСОБА_1 в цей же день.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що відповідачем порушений порядок вивільнення позивача.

Посилання позивача на те, що йому були запропоновані не всі вакантні посади не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. На підтвердження даної обставини позивачем надані копії скріншотів різних сайтів про наявність в ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» вакансій. Проте суд вважає, що скріншот не є допустимим доказом підтвердження фактичної наявності вакантних посад.

Враховуючи вищенаведене, суд виходить з того, що відповідач не виконав належним чином обов'язок щодо пропозиції працівнику, який вивільняється у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, іншу роботу на тому ж підприємстві, а отже наказ про звільнення позивача підлягає скасуванню, а сам він має бути поновлений на роботі.

За таких обставин слід вважати, що відповідач не виконав належним чином обов'язок щодо пропозиції працівнику, який вивільняється у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, іншу роботу на тому ж підприємстві, а отже наказ про звільнення позивача підлягає скасуванню, а сам він має бути поновлений на роботі.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно з п. 32 вище згаданої постанови ПВСУ випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року N 348).

З урахуванням наведеного сума середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу складає 28192,73 грн., виходячи з розрахунку: 79 робочих днів вимушеного прогулу з дня звільнення (20.07.2015 р.) по день ухвалення рішення (09.12.2015 р.) помножити на 356,87 грн. середньоденної заробітна плата.

Вимога щодо стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Статтю 237-1 КЗпП України передбачене відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує наявність порушення прав позивача у сфері трудових відносин, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя та, виходячи з вимог розумності і справедливості, вважає, що у відшкодування моральної шкоди з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в сумі 1000 грн.

З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір, що становить 1461,06 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 88, 209, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» № 404/05к від 20.07.2015 року про звільнення ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного експерта зі стягнення відділу стягнення (м. Кіровоград) управління проблемних кредитів Дніпропетровської обласної дирекції департаменту проблемних кредитів Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» з 21.07.2015 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» (, МФО 300335) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.07.2015 р. по 09.12.2015 р. в сумі 28192,73 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» (, МФО 300335) в дохід держави судовий збір в сумі 1461,60 грн.

Рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середньої заробітної плати в межах його середнього заробітку за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда