"16" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючої судді Гончарука В.П.
з секретарем Красновою І.В,,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.07.2015 року розмірі 37 105,57 грн.
Свої вимоги мотивував тим, що 08.08.2014 року з відповідачем був укладений кредитний договір № 490922428, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 30 695, 56 грн. Позивач свої зобов'язання по даному кредитному договору виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість, яка складає: прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 30 206,78 грн., прострочену заборгованість за відсотками у розмірі 4 698,78 грн., штраф у розмірі 2 200,00 грн., а всього 37 105,57 грн.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
08.08.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 490922428, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 30 695, 56 грн.
Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У зв"язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість, яка складає: прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 30 206,78 грн., прострочену заборгованість за відсотками у розмірі 4 698,78 грн., штраф у розмірі 2 200,00 грн., а всього 37 105,57 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.
Суд приймає до уваги вищевказаний розрахунок заборгованості, оскільки в спростування заявлених вимог з боку відповідача не надано будь-яких доказів, в тому числі фінансових документів на підтвердження сплати кредиту та проведених розрахунків, які б відповідач вважав вірними і на доведеність пояснень про відсутність заборгованості та невідповідності ціни позову фактичним обставинам.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
25 серпня 2015 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про повернення кредиту, у зв'язку з не виконанням останнього своїх зобов'язань за за кредитним договором № 490922428 від 08 серпня 2014 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), тому у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошеві кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
За ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом або пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю.
Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 371 грн. 06 коп.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 224-228,233, 294 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя