У Х В А Л А

Справа № 183/7911/15 № 2-з/183/135/15

28 грудня 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

судді - Юр'євої Т.І.,

секретаря Гончарової С.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в сумі 1 192 000,00 грн.

Ухвалою суду від 28 грудня 2015 року було відкрито провадження по зазначеній справі.

Позивачем ОСОБА_1 подана заява про накладення арешту, в якому він вказує, що за договором позики передав відповідачам 01 вересня 2013 року грошові кошти у розмірі 50 000,00 доларів США, що підтверджується письмовою розпискою, зі строком повернення коштів 01.09.2015 року. З метою гарантування реальної можливості захистити свої справа заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачам на праві приватної власності, в цілях забезпечення його позову про стягнення боргу за договором позики. Заявник просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.01.1998 року, і на квартиру АДРЕСА_2, яка належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 30.08.2000 року та Договору дарування від 18.09.2000 року. До набрання чинності рішення суду у справі заборонити будь-яким особам, у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вищевказаних квартир, які належать відповідачам на праві приватної власності. А також винести окрему ухвалу та заборонити відчужувати автотранспортний засіб FORD TRANSIT- фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1999 року випуску, який належить відповідачу ОСОБА_3.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову та згідно до ч. 3 цієї ж статті забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, одним із способів забезпечення позову є накладення арешту на рухоме та нерухоме майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заявник просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.01.1998 року, і на квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 30.08.2000 року та Договору дарування від 18.09.2000 року. Також просить заборонити відповідачам та будь-яким особам, у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вищевказаних квартир, які належать відповідачам на праві приватної власності. А також просить заборонити відчужувати автотранспортний засіб FORD TRANSIT- фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1999 року випуску, який належить відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд зазначає, що між сторонами дійсно виник спір та з урахуванням суми заборгованості існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, майно, на яке заявник просить накласти захід забезпечення позову, щодо якого позивач просить накласти арешт належить відповідачам на праві приватної власності, та види забезпечення позову відповідають позовним вимогам. Також судом з'ясовано обсяг позовних вимог та те, що сума, в межах якої позивач просить накласти арешт відповідає сумі позову. З поданих доказів не вбачається створення перешкод господарській діяльності іншим юридичним особам або фізичним особам, порушення інтересів інших осіб у випадку забезпечення позову.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_1 України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду).

Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів для задоволення заяви про накладення арешту, та заборони вчиняти буд-які дії відносно п.п.1,2 заяви про забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладанням арешту на нерухоме майно, що належить відповідачам і знаходиться у них у власності. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосовувати кілька видів забезпечення позову.

При цьому суд враховує, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд вважає накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.01.1998 року, та на квартиру АДРЕСА_2, яка належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 30.08.2000 року та Договору дарування від 18.09.2000 року. До набрання чинності рішення суду у справі заборонити будь-яким особам, у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вищевказаних квартир, які належать відповідачам на праві приватної власності, з метою забезпечення позову.

У частині заяви щодо заборони відчужувати автотранспортний засіб FORD TRANSIT- фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1999 року випуску, який належить відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності, суд вважає за необхідне відмовити заявнику в задоволенні заяви, так як вважає її необґрунтованою, оскільки суду не надано відомостей стосовно вартості автомобіля FORD TRANSIT- фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1999 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_3, тим самим позбавляючи суд можливості визначити відповідність, співрозмірність виду і розміру забезпечення позову з позовними вимогами, так як позовні вимоги випливають із зобовязальних правовідносин. Заявник не надав жодних доказів, які б свідчили про можливість відчуження відповідачем зазначеного автомобіля.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) про забезпечення позову , - задовольнити частково.

Накласти арешт в межах суми 1 192 000,00 грн. на квартиру АДРЕСА_1, яка належить відповідачу ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.01.1998 року за реєстровим № 68-1, та на квартиру АДРЕСА_2, яка належить відповідачу ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на підставі свідоцтва про право власності від 30.08.2000 року та Договору дарування від 18.09.2000 року. До набрання чинності рішення суду у справі заборонити будь-яким особам, у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вищевказаних квартир, які належать відповідачам на праві приватної власності, з метою забезпечення позову.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) про забезпечення позову щодо заборони відчужувати автотранспортний засіб FORD TRANSIT- фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1999 року випуску, який належить відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності, - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її негайне виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її постановлення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.І. Юр'єва