Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/944/15-ц

Провадження №2/377/376/15

29 грудня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О., за відсутності сторін та їх представників, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

УСТАНОВИВ:

15 серпня 2015 року ОСОБА_1 в особі свого представника за договором ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою стягнути суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 140853,49 грн., мотивуючи її тим, що з травня 2012 року відповідач ухиляється від сплати аліментів на дитину, внаслідок чого має заборгованість на суму 25951,66 грн., яка утворилася з його вини і тому відповідно до ст. 196 СК України повинен сплатити неустойку (пеню) у зазначеному розмірі, обчислену виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо, починаючи від дня порушення відповідачем свого обов'язку.

Сторони та їх представники були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися за наявності клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача і представника позивача. Відповідач та його представник за довіреністю до суду не з'явилися без повідомлення причин, що згідно правила ст. 77 ЦПК України вважається нез'явленням без поважних причин і не є перешкодою для розгляду справи за їх відсутності.

За цих обставин та наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів.

У зв'язку з нез'явленням в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами за правилами ст. 197 ЦПК України не здійснювалося.

Перевіривши наявні докази та визначивши відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи з'ясовано, що позивач і відповідач перебували між собою у шлюбі, який розірвано згідно актового запису № 117 від 3 листопада 2009 року (а.с.22).

Колишнє подружжя має дитину, - сина ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий запис про народження № 17 від 25 січня 2006 року (а.с.23).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 25.06.2015 р., складеної відділом ДВС Славутицького міського управління юстиції по виконавчому листу № 2-506/2009 від 25.09.2009 р., виданого Славутицьким міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі ? частини доходу, за період з 16.05.2012 р. по 25.06.2015 р. загальна сума заборгованості, що складається з щомісячних сум заборгованості, становить 25951,66 грн. (а.с.12-13).

Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення (ч. 1). Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ч. 2).

Згідно складеного представником позивача розрахунку ціни позову (суми неустойки за прострочення сплати аліментів) станом на 5 серпня 2015 року за даними довідки-розрахунку ВДВС Славутицького МУЮ неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів розрахована виходячи з розміру боргу за кожен місяць, ставки пені та кількості днів прострочення з обчисленням її загальної суми, яка становить 140853,49 грн. (а.с.7-11).

Суд погоджується з цим розрахунком, оскільки він складений відповідно до правової позиції, сформульованої у постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 р. у справі № 6-81-цс13 і є правильним.

Вирішуючи питання про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, суд виходить з того, що обов'язок доведення відсутності своєї вини покладається на відповідача.

В обґрунтування наявності його вини у несплаті аліментів представник позивача послалася у позовній заяві на те, що відповідач успішно займається юридичною практикою, однак аліменти не сплачує, крім періоду, коли він офіційно працевлаштувався у м. Києві, звідки звільнився одразу, як тільки державним виконавцем було направлено виконавчий лист за місцем роботи.

На підтвердження вини відповідача представник позивача надіслала до суду відомості з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з яких видно, що відповідач з 16.12.2015 р. є засновником і керівником ТОВ «АЙБІЕЙ ІНТУРАНС АГЕНСІ» з розміром його внеску до статутного фонду 1000000,00 грн..

Суд погоджується з цими доводами представника позивача, оскільки відповідачем і його представником вони не спростовані.

Обов'язок доведення наявності підстав для зменшення розміру неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами представника позивача і вважає правильним позов задовольнити повністю.

За правилами ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору на суму 1408,53 грн. відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 3, 4, 15, 109, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на суму 140 853,49 грн, судові витрати на суму 1408,53 грн., всього 142 262 гривні 2 копійки.

Рішення (заочне) може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга на рішення позивачем може бути подана протягом десяти днів після отримання його копії, а відповідачем - у той же строк з дня постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.С.Орел