Дата документу 19.02.2015
ЄУ № 420/1535/14-ц
Провадження №2/420/265/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
19 лютого 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі головуючого судді Потапенко Р.Р.
при секретарі Войтенко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, пені та інфляційних витрат,
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24.09.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір про іпотечний кредит №563-024/ФК-08, а також 13.07.2009 року - Додатковий договір № 1 до вказаного договору про іпотечний кредит, за умовами якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 214500,00 грн. строком з 13.07.2009 року по 12.09.2023 року включно зі сплатою 16,5% річних. 02.09.2009 року між Державною іпотечною установою та банком був укладений Договір відступлення права вимоги №144/09, згідно якого банк передав позивачу всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит, Іпотечним договором. Відповідач порушує умови Договору про іпотечний кредит, у звязку з чим станом на 18.11.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 157795,88 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, у чинність ч. 9 ст. 74 ЦПК України про час та місце судового засідання повідомлений належним чином через оголошення у пресі, заяв про розгляд справи без його участі суду не надав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Перевіряючи обставини у справі, судом встановлено, що 24.09.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» (далі банк) та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір про іпотечний кредит № 563-024/ФК-08, а також 13.07.2009 року був укладений Додатковий договір № 1 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 563-024/ФК-08 від 24.09.2008 року, за умовами якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 214500,00 грн. строком з 13.07.2009 року до 12.09.2023 року зі сплатою 16,5 % річних.
02 вересня 2009 року між Державною іпотечною установою та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено Договір відступлення права вимоги № 144/09, згідно якого банк передав Державній іпотечній установі всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит № 563-024/ФК-08.
Відповідно до п. 2.4 Договору про іпотечний кредит, відповідач зобовязався щомісячно до 13 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі не менше 1261,76 грн., та здійснити остаточне погашення не пізніше 12.09.2023 року.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Як встановлено в ході судового розгляду відповідачем порушені умови взятого на себе зобовязання, оскільки з травня 2014 року він не сплачує платежі по кредиту.
Згідно п. 6.1 Договору по іпотечний кредит, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань за цим договором, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством та цим договором.
Пунктом 5.3.3 Договору про іпотечний кредит передбачено, що у разі порушення цього договору відповідач зобовязаний на вимогу кредитора повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитним коштами, штрафних санкцій.
Відповідно до п. 6.2 Договору про іпотечний кредит, за порушення взятих на себе зобовязань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, відповідач зобовязується сплатити на користь позивача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи встановлене в судовому засіданні порушення відповідачем зобовязань за Договором про іпотечний кредит, зважаючи на те, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
У чинність ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 223-233 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, пені та інфляційних витрат задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: