Справа № 758/7928/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ларіонової Н. М. ,

при секретарі - Ткаченко І. І.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У липні2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 15 вересня 2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися з 19 травня 2015 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року за клопотанням відповідача сторонам надавався строк для примирення.

Позивачка у судовому засіданні після строку на примирення позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягала, вважає, що сім'ю зберегти не можливо.

Відповідач в судовому засіданні після строку на примирення не заперечував проти розірвання шлюбу, пояснюючи, що ними були прийняті заходи для примирення, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, позивачка категорично заперечує з ним спілкуватися.

Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав.

Згідно із вимогами ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є громадянкою Російської Федерації, яка, відповідно до ст.410 ч.2 ЦПК України має процесуальні права та обов'язки нарівні з фізичними особами України.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 вересня 2001 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Свердловського ГУЮ Луганської області, актовий запис № 360, що підтверджено свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 від 15.09.2001 р.

Від подружніх відносин сторони мають малолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюбні відносини між сторонами припинені з 19 травня 2015 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного.

На час розгляду справи син мешкає з відповідачем, дочка мешкає з позивачкою. Спору про місце проживання дітей у сторін на час розгляду не має.

Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи не має.

Судом приймалися заходи до збереження сім'ї сторін у справі, але в судовому засіданні достовірно встановлено, що наданий для примирення сторін строк результатів не дав та не привів до відновлення шлюбних відносин, позивач категорично заперечує проти перебування у шлюбі з відповідачем, вказуючи, що на теперішній час вже перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком.

Відповідно до ст.58 ч.1 Конституції України, ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Визнання позову відповідачем відповідає закону.

Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до ВДРАЦС Подільського РУЮ у м.Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому запису про шлюб від 15.09.2001 р. № 360, складеному відділом РАЦС Свердловського ГУЮ Луганської області.

На підставі викладеного, ст.58 Конституції України, ст.ст.24, 105 ч.3, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 174, 208-209, 212, 213, 214-215, 410, 414 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, громадянка Російської Федерації, зареєстрований 15 вересня 2001 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 360, що мають двох малолітніх дітей.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 15.09.2001 р. № 360, складеному відділом реєстрації актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова