справа №619/4516/15-ц
провадження №2/619/1998/15
28 грудня 2015 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участюсекретаря судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах Дергачівської райдержадміністрації Харківської області до ОСОБА_3, Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, третя особа відділ Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області, про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування та державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання відсутності права користування земельною ділянкою, витребування земельної ділянки, -
У судове засідання представник Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. На адресу останнього відомого зареєстрованого місця проживання відповідача судом було направлено судову повістку про виклик до суду та копії відповідних документів, яка УДППЗ «Укрпошта» була повернута до суду за закінченням терміну зберігання.
Згідно п.99 «Правил надання послуг поштового зв'язку», затверджених Постановою КМ України від 5 березня 2009 р. №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
Пунктом 110 цих Правил передбачено, що у разі коли адресат не з'явився за одержанням реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення про надходження зазначеного поштового відправлення, поштового переказу, йому під розписку вручається повторне повідомлення (крім повторних повідомлень про надходження рекомендованих поштових відправлень). Повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресованих до запитання та на абонементну скриньку, вкладаються відповідно до картотеки "До запитання" та до абонементної скриньки адресата.
Відповідно до п.117 зазначених Правил, поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.
Згідно ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач викликалася в суд через оголошення у пресі. Згідно інформації, опублікованої в газеті «Урядовий курєр» №239 від 22 грудня 2015 року, відповідач була повідомлена про дату та час розгляду справи, але у судове засідання не зявився.
У судове засідання представник позивача та прокурор прокуратури Дергачівського району Харківської області ОСОБА_5 не зявився, прокурор подав до суду заяву, в якій просив задовольнити позов з підстав, які зазначені у позовні заяві, та справу розглядати у його відсутність.
У судове засідання представник третьої особи: відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Так як до суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, відповідно до ч.3 ст.36 ЦПК України справа розглядається без участі зазначеної третьої особи.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися. Враховуючи положення ч.4 ст.169 ЦПК України, відповідно до якої суд не враховує поважність/неповажність явки відповідача до суду, тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці відповідача, а також враховуючи принцип диспозитивності, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами, суд не зясовує причини неявки відповідача та відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України постановляє заочне рішення.
Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.
Рішенням ХХХХІХ сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради від 05.12.2008 «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд ОСОБА_3 в селі Черкаська Лозова вул. Горького, 77», ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд, площею 0,2315 га, яка знаходиться в селі Черкаська Лозова вул. Горького №77.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №466239, ОСОБА_6 на підставі рішення ХХХІХ сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 05 грудня 2008 року, належить земельна ділянка площею 0,2315 га, кадастровий номер :00:000:1672, земельна ділянка розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Черкаська Лозова вул. Горького №77.

Згідно листа відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області №20.18-10-03-309/о-15 від 21.09.2015 року, земельна ділянка кадастровий номер :00:000:1672, яка розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Черкаська Лозова вул. Горького №77, в період з 01.01.2008 року по 01.01.2010 року знаходилася за межами населених пунктів.

Згідно листа відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області №20.18-10-07-184/о-15 від 29.09.2015 року, земельна ділянка кадастровий номер :00:000:1672, яка розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Черкаська Лозова вул. Горького №77, розташована за межами населених пунктів, в кварталі перспективної забудови с. Руська Лозова.

Згідно листа Державної інспекції сільського господарства в Харківській області №03.01-28/3711 від 20.10.2015 року, передача у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :00:000:1672 Черкасько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області здійснено в перевищення повноважень, передбачених ст.12 та п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції на час передачі земельної ділянки у власність).

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних мотивів.

Щодо вимоги про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 116 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Отже, указаним положенням визначено правові підстави набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Такими підставами є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 118 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Відповідно до ч.ч.6,7,8,9 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія). Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк. Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки є необхідною передумовою виникнення права власності на земельну ділянку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право власності має абсолютний характер та є непорушним.

Забезпечуючи усім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

Рівність умов захисту прав власності на землю випливає з норм ст.ст. 21, 55 Конституції України та ст.152 ЗК України.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно зі ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до п.12 Розділу Х Перехідних положень ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці другому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

В звязку з тим, що земельна ділянка площею 0,2315га, кадастровий номер :00:000:1672, яка розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Черкаська Лозова вул. Горького №77, розташована за межами населеного пункту, то повноваженнями щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою відповідно до чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства повинна була здійснювати Дергачівська райдержадміністрація Харківської області, а не Черкасько-Лозівська сільська рада Дергачівського району Харківської області.

Згідно ч.1 ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п.10 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, суд дійшов до висновку про визнання недійсним рішення ХХХХІХ сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради від 05.12.2008 «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд ОСОБА_3 в селі Черкаська Лозова вул. Горького, 77».

Щодо вимоги про визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.3607 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд України у постанові №6-93цс13 від 23 жовтня 2013 року зазначив, що державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України.

Так як суд визнає недійсним рішення ХХХХІХ сесії V скликання Черкасько- Лозівської сільської ради від 05.12.2008 «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд ОСОБА_3 в селі Черкаська Лозова вул. Горького, 77», то з урахуванням правових позицій, викладених у постанові Верховного Суду України №6-93цс13 від 23 жовтня 2013 року, суд визнає недійсним державний акт від 11.01.2010 серії ЯЖ №4662395 на право власності на земельну ділянку площею 0,2315 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд ОСОБА_3 в с. Черкаська Лозова вул. Горького №77, який був виданий на підставі зазначеного рішення.

Щодо вимоги про визнання відсутності права користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких, проводиться поновлення (визнання ) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Власник порушеного права, як правило, може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Спосіб захисту порушеного права, частіше всього, прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Оскільки визнання відсутності у особи права користування нерухомим майном не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту цивільних прав, то суд відмовляє у задоволенні цієї вимоги.

Щодо вимоги про витребування земельної ділянки.

Згідно ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.3 ст.388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Спірна земельна ділянка вибула з володіння держави, не з її волі, оскільки компетентним органом у встановленому законом порядку рішення про зміну цільового призначення землі, зайнятої лісом, не приймалося.

Верховний Суд України у постанові №6-34 цс11 від 26 вересня 2011 року зазначив, що у разі встановлення незаконності вибуття земельних ділянок із державної власності та визнання державних актів на право власності на земельні ділянки недійсними у звязку з тим, що згідно зі статтями 60, 61 ЗК України не могли надаватися для зазначеного в державних актах цільового призначення, позов про їх витребування з чужого незаконного володіння підлягає задоволенню відповідно до положень статей 387, 388 ЦК України.

Таким чином, суд дійшов до висновку про витребування з володіння ОСОБА_3 на користь держави спірної земельної ділянки.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 224-226, 233 ЦПК України, суд -

ухвалив

Позов прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах Дергачівської райдержадміністрації Харківської області задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення ХХХХІХ сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради від 05.12.2008 «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд ОСОБА_3 в селі Черкаська Лозова вул. Горького, 77».

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №4662395 на право власності на земельну ділянку площею 0,2315 га, кадастровий номер :00:000:1672, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд ОСОБА_3 в с. Черкаська Лозова вул. Горького №77.

Витребувати з володіння ОСОБА_3 на користь держави земельну ділянку площею 0,2315 га, кадастровий номер :00:000:1672, яка розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Черкаська Лозова вул. Горького №77.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя Є. А. Болибок