Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/1095/15 Головуючий у 1 інстанції Федорець С.В.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Кочеткової І.В.

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до відділу Держземагенства в Якимівському районі Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_5, Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, третя особа - Обслуговуючий кооператив "Любава" про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнював, до відділу Держземагенства в Якимівському районі Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_5, Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, третя особа - ОК "Любава" про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що на підставі свідоцтва про право власності від 17 грудня 2012 року № 566 йому належить 1/2 частина житлового будинку на території бази відпочинку "Любава", інша 1/2 частина перебуває у власності обслуговуючого кооперативу "Любава".

Частина пляжу площею 0,0812 га перед зазначеним будинком була передана у власність ОСОБА_3, який придбав цю земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 28 липня 2010 року у ОСОБА_5, якій, в свою чергу, земельна ділянка належала на підставі державного акту про право власності на землю серії ЯК №900553 від 27 червня 2010 року.

Посилаючись на те,що знаходження у власності ОСОБА_3 земельної ділянки, на якій він має намір здійснювати будівництво, є незаконним, а також на те , що фактично спірна земельна ділянка знаходиться в пляжній зоні на відстані менш, ніж 50 метрів від лінії моря, що порушує вимоги Земельного та Водного Кодексів України щодо режиму прибережної захисної смуги морів та морських заток, і унеможливлює перебування земельної ділянки, у власності держави або органів місцевого самоврядування, позивач просив суд скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯК № 900553, виданий 27 червня 2010 року відділом Держкомзему України в Якимівському районі, кадастровий номер :11:003:0172, на ім'я ОСОБА_5

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним та скасовано Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯК № 900553 виданий 27 червня 2010 року відділом Держкомзему України у Якимівському районі, кадастровий номер :11:003:0172 на ім'я ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Кирилівська селищна рада Якимівський район Запорізька область.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням ,що ґрунтується на всебічному,повному,об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.Суд оцінює належність,допустимість,достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно до вимог ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення,яким суд,виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення,ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин ,на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами,які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до вимог ст.. 214ч.1 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

Оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Із позовної заяви ОСОБА_4 вбачається,що, підставою його позовних вимог про визнання недійсним і скасування Державного акту про право власності на землю серії ЯК №900553 від 27 червня 2010 року, видного на ім."я ОСОБА_5,є порушення вимог Земельного та Водного Кодексів України щодо режиму прибережної захисної смуги морів та морських заток, неможливість для перебування земельної ділянки, розташованої в межах 100-метрової прибережної зони у приватній власності, і належність її до власності держави або органів місцевого самоврядування, а також незаконне володіння спірною земельною ділянкою ОСОБА_3, який на підставі договору купівлі-продажу зі ОСОБА_5 придбав на цю земельну ділянку право власності.

Судом встановлено і з матеріалів справи вбачається,що на підставі свідоцтва про право власності від 17.12.2012року №566 , 1/2 частина житлового будинку на території б/в "Любава" у с.Кирилівка Якимівського району Запорізької області належить позивачу ОСОБА_4

За договором купівлі-продажу земельної ділянки від 28.07.2010року,посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу відповідач ОСОБА_3 придбав земельну ділянку,що розташована на території Кирилівської селищної ради, площею0,0812га у відповідачки ОСОБА_5,якій ця ділянка належала на підставі договору купівлі-продажу №2900 від10.06.2010року і якій 27 червня 2010 року був виданий на цю земельну ділянку Якимівською райдержадміністрацією державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯК № 900553.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того,що спірна земельна ділянка знаходиться в межах прибережної 100-метрової зони,фактично перед будинком позивача, не може бути передана у власність фізичної особи, а відповідач не надав суду доказів у спростування цих обставин.

Зазначені висновки суду не відповідають здобутим у справі доказам,вимогам процесуального і матеріального закону.

У порушення вимог ст.ст.212,214 ЦПК України суд не з"ясував фактичні обставини справи,що мають для неї значення,характер правовідносин між сторонами,не надав належної оцінки доказам у справі,не мотивував свої висновки , внаслідок чого постановив незаконне і необгрунтоване рішення.

Згідно до вимог ч.1 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах,наданих їй договором або актом цивільного законодавства.

Згідно до вимог ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилаючись на своє право власності на 1/2 частку жилого будинку, позивач не зазначав про те,чи є у нього право власності або користування або інші права щодо спірної земельної ділянки, її розташування , чи порушується відповідачами у теперішній час його право приватної власності на жилий будинок чи земельну ділянку, зазначивши лише те,що земельна ділянка знаходиться в пляжній зоні і не може бути приватизована,оскільки повинна належати державі або місцевій громаді, а відповідач ОСОБА_3 незаконно нею володіє і має намір здійснювати будівництво.

Згідно до ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування" №280/97 від 21.05.1997р. сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Із матеріалів справи видно,що позивач не уповноважений місцевою територіальною громадою селища Кирилівка на звернення до суду із позовом про захист прав громади, проте суд не надавши оцінки цій обставині,задовольнив позов ОСОБА_4

У порушення вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України позивач не навів у позовній заяві і не надав суду доказів про те, чи є у позивача право вимоги до відповідачів, чи були порушені і які саме права позивача оспорюваним Державним актом на землю серії ЯК №900553 від 27 червня 2010 року, видного на ім."я ОСОБА_5, а суд першої інстанції, не встановивши ані факту знаходження земельної ділянки в межах зони узбережжя, ані факту порушення прав позивача оспорюваним державним актом , не здійснив висновків про те,які правовідносини між сторонами у справі склались, чи є у позивача право вимоги до Кирилівської селищної ради,ОСОБА_3,Держземагентства,ОСОБА_5 про визнання недійсним і скасування державного акту на право власності на земельну ділянку в інтересах місцевої громади,визнав Державний акт недійсним.

Між тим із матеріалів справи видно,що позивачу ОСОБА_4 належить на праві власності 1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.12.2012року(а.с.5)на підставі рішення виконавчого комітету Кирилівської селищної ради №566 від 04 грудня 2012 року(а.с.6),постановленого пізніше ,ніж був виданий оспорюваний державний акт ОСОБА_5

У відсутності будь-яких доказів і висновків суду щодо порушення прав позивача , неправомірності постановлення оспореного державного акту і повноважень позивача на представлення інтересів інших осіб, суд першої інстанції невмотивовано задовольнив його позовні вимоги.

Згідно до вимог ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З огляду на зазначене судова колегія приходить до висновку,що підстави для висновків про наявність законних прав позивача,що підлягають захисту у даній справі , відсутні, позові вимоги є недоведеними і у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 належить відмовити, у зв"язку із чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2014 року у цій справі скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до відділу Держземагенства в Якимівському районі Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_5, Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, третя особа - Обслуговуючий кооператив "Любава" про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: