Справа № 333/6890/15-ц
Провадження № 2/333/3053/15
24 листопада 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Варнавської Л.О.,
при секретарі Некрашевич Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду
м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Комунаровець №5» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на утримання будинку та прибудинкової території, витрат від інфляційних процесів, -
ЖБК Комунаровець-5 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на утримання будинку та прибудинкової території, витрат від інфляційних процесів у сумі 16 656,93 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1. Також ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є споживачами послуг наданих, ЖБК «Комунаровецб № 5» на підставі договору № 501128 «Про купівлю-продаж теплової енергії та гарячої води» з Концерном «Міські теплові мережі», а також постачання холодної води та обслуговування стоків на підставі договору № 245, укладеним з КП «Водоканал». Відповідачі не здійснюють оплату за надані послуги, неодноразово були попереджені про наявну заборгованість, тому станом на 01.09.2015 року сума боргу складає 11 830 грн. 02 коп. Також, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення 4 472,01 грн., а також 3 % річних від простроченої суми 354,90 грн. У зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за надані послуги у розмірі 16 656,93 гривень та судові витрати.
В судове засідання представник позивача не зявилась, про день, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, просить позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили, жодних доказів або заперечень по суті позову не надали.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
У квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані та проживаю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується довідкою виданою головою правління ЖБК Комунаровець-5 ОСОБА_3 (а.с. 4)
Заборгованість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за надані послуги станом на 01.09.2015 року складає 11 830 грн. 02 коп., що підтверджено випискою з особового рахунку ЖБК «Комунаровець № 5» (а.с. 16).
Статтею 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 року встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у встановлені договором або законом строки.
Стаття 151 ЖК України покладає обов'язок на громадян, які мають в приватній власності жилий будинок, квартиру, забезпечувати утримання свого житла, проводити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.
При цьому, ст. 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється за рахунок коштів власників згідно діючих Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинковими територіями.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 13 Конституції України, ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує.
Стаття 527 ЦК України вказує, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з п.п. 1,5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року (в редакції постанови КМУ № 45 від 24.01.2006 року), власник квартири зобов'язаний, зокрема укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором.
Необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін.
Утримання будинку та прибудинкової території, проводиться з метою збереження та належного безпечного функціонування житла (освітлення сходових клітин, прибирання прибудинокової території, дератизацію, дезінфекцію підвалів, обслуговування димовентиляційних каналів, підготовку будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період, адміністративні витрати) які відповідачі несуть незалежно від того проживають чи ні в будинку чи квартирі всі мешканці, користуються вони цими послугами чи ні.
Таким чином, згідно наведених норм закону споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Також, споживач не може самостійно, на власний розсуд, визначати суму оплати за житлово-комунальні послуги.
Утримання будинків і прибудинкових територій це є господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.
Таким чином, оплату послуг з утримання будинків і прибудинкових територій зобов'язані здійснювати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир, та нежилих приміщень.
У відповідності до п. 17 Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкової територією, затвердженими Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир зобов'язані щомісячно вносити плату за обслуговування та ремонт будинку.
Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 560, передбачено, що розмір тарифів (нормативних витрат, пов'язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій) визначається згідно з Типовим переліком послуг та по кожному будинку окремо, залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій.
Ці витрати не залежать від того, чи проживає особа у квартирі (власник або наймач), чи ні. Це витрати на утримання будинку та прибудинкової території.
Відповідачі, як споживачі житлово-комунальних послуг, від отримання таких послуг в установленому законом порядку не відмовлялися, а тому зобовязані своєчасно оплачувати отримані комунальні послуги, та платежі за утримання будинку та прибудинкової території, які проводяться з метою збереження та належного безпечного функціонування житла (освітлення сходових клітин, прибирання прибудинкової території, дератизацію, дезінсекцію підвалів, обслуговування димовентиляційних каналів, підготовку будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період, адміністративні витрати, тощо) і які відповідачі несуть незалежно від того, являються вони співвласниками квартири, її наймачем або членами сім'ї наймача у строки, встановлені договором або законом.
Отже, суд вважає за необхідне стягнути із відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги на загальну суму 16 656,93 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 151, 179 ЖК України, ст.ст. 256, 257, 264, 319, 527 ЦК України, суд, -
Позов Житлово-будівельного кооперативу «Комунаровець №5» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на утримання будинку та прибудинкової території, витрат від інфляційних процесів задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Л.О. Варнавська