Справа № 444/1785/15-ц
Провадження № 2/444/886/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Мариняк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липницької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту належності правовстановлюючих документів, мотивуючи позовні вимоги тим, що він народився 13 травня 1952 року в селі Липник тодішнього Магерівського, а тепер Жовківського району. Вказав, що його мати, ОСОБА_2 (Онисіївна) не була заміжня, а народила його поза шлюбом і тому він був у неї єдиною дитиною. Зазначив, що він тривалий час проживав з матірю в селі Липник, але ще в часи існування Радянського Союзу виїхав в ОСОБА_3 Білорусь, де поселився і проживає до цього часу як громадянин цієї держави. Зауважив, що будинковолодіння в селі Липник, вул. Гайові №95 Жовківського району зареєстроване на праві особистої власності на ОСОБА_2. Вказав, що за час свого життя мама 07 серпня 2002 року склала заповіт на все своє майно на імя позивача. Зазначив, що 28 липня 2006 року ОСОБА_4 (ОСОБА_5) померла. Після смерті матері відкрилась спадщина на належне її майно, до якого відноситься будинковолодіння, що знаходиться в селі Липник, вул. Гайові, 95. Зауважив, що він є єдиним спадкоємцем за Заповітом і фактично прийняв спадщину. Вказав, що доглядати за будинковолодінням після смерті матері він доручив своїй сусідці по господарстві в селі Липник, ОСОБА_6. Крім цього я, його діти або дружина ОСОБА_7 щороку приїжджали в село Липник, де перебували по декілька місяців та проводили поточні ремонти житлового будинку, господарських будівель, споруд і доглядали за ними. Зазначив, що вчасно оформити спадщину він не мав можливості в першу чергу за станом свого здоровя, потім із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів, які так і не знайшлися до цього часу, із-за чого нотаріальна контора відмовили йому в оформленні спадщини, а також проживання за межами України. Зауважив, що крім цього не у всіх документах однаково значиться мама по-батькові, у свідоцтві про його народження його мама значиться по батькові ОСОБА_5. Так само по-батькові мама значиться у свідоцтвах про право власності на нерухомість. Вказав, що натомість у Заповіті і свідоцтві про смерть мама значиться по-батькові Онисіївна. Зауважив, що в дійсності як він памятає, що мама по батькові була ОСОБА_5, а тому слід встановити факт приналежності правовстановлюючих документів, зокрема Свідоцтва про смерть та Заповіту, в яких мама значиться ОСОБА_4, належать ОСОБА_2. Позивач просив встановити факт приналежності Свідоцтва про смерть ОСОБА_8 1-СГ № 397032 від 25.06.2015 року та Заповіту від 07 серпня 2002 року, в яких зазначено ОСОБА_4, належить ОСОБА_2, а також визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться в селі Липник, вул. Гайові, 95 Жовківського району, вартістю 64917 грн. в порядку спадковості по заповіту.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не зявилися хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, однак ними надіслано заяви про відсутність заперечень проти позовних вимог і розгляд справи у відсутності їх представника.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази.

З свідоцтва про народження серії ЯГ № 210173 вбачається, що матірю ОСОБА_1 є ОСОБА_2.

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.05.2006 року вбачається, що будинок за адресою с. Липник, вул. Гайові, 95, належить ОСОБА_2.

З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10857220 від 06.06.2006 року вбачається, що будинок за адресою с. Липник, вул. Гайові, 95, належить ОСОБА_2.

З копії заповіту від 07.08.2002 року вбачається, що ОСОБА_4 все своє майно заповіла сину ОСОБА_1.

З свідоцтва про смерть серії І-СГ № 397032 вбачається, що ОСОБА_9 померла 28.07.2006 року.

З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 95 по вул. Гайові в с. Липник вбачається, що його загальна площа 62,9 кв.м., вартість 64917 грн.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.08.2015 року вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в с. Липник, вул. Гайові, 95, після смерті матері позивача ОСОБА_9, померлої 28.07.2006 року, позивачу відмовлено у звязку із тим, що заявником не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно.

З копії паспорта громадянина ОСОБА_3 Білорусь вбачається, що паспорт АВ № 1102642 на імя Pidlipny Ryhor, ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано 05.11.2002 року.

З листа Рава-Руської державної нотаріальної контори від 25.08.2015 року № 355/01-16 вбачається, що заява про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_9, яка померла 28.07.2006 року, подана сином померлої ОСОБА_1, інші спадкоємці померлої в Рава-Руську державну нотаріальну контору не звертались.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, зясувавши дійсні обставини справи, судом встановлено наступне.

Спадщина після померлої ОСОБА_9 відкрилась 28.07.2006 року, тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог

Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Співставляючи заповіт від 07.08.2002 року, зареєстрований у реєстрі за № 482, свідоцтво про смерть від 25.06.2015 року серія І-СГ № 397032 суд приходить до переконання, що позовну вимогу про встановлення факту приналежності свідоцтва про смерть ОСОБА_8 1-СГ № 397032 від 25.06.2015 року та Заповіту від 07 серпня 2002 року, в яких зазначено ОСОБА_4, належать ОСОБА_2, слід задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Загальна площа садибного (індивідуального) житлового будинку № 95 по вул. Гайові в с. Липник 62,9 кв.м., вартість 64917 грн., що стверджується копією технічного паспорта.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги заповіт від 07.08.2002 рок, з копії якого вбачається, що ОСОБА_4 все своє майно заповіла сину ОСОБА_1. Також суд бере до уваги лист Рава-Руської державної нотаріальної контори від 25.08.2015 року № 355/01-16, з якого вбачається, що заява про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_9, яка померла 28.07.2006 року, подана сином померлої ОСОБА_1, інші спадкоємці померлої в Рава-Руську державну нотаріальну контору не звертались.

Згідно частин 1,2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

З копії паспорта громадянина ОСОБА_3 Білорусь вбачається, що паспорт АВ № 1102642 на імя Pidlipny Ryhor, ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано 05.11.2002 року, тобто до дня смерті спадкодавця 28.07.2006 року. Тому суд сприймає як поважну причину пропуску звернення до нотаріальної контори, а саме через відїзд позивача до ОСОБА_3 Білорусь.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Постановою Рава-Руської державної нотаріальної контори від 10.08.2015 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не подано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно (житловий будинок № 95 по вул. Гайові в с. Липник).

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За таких обставин позовну вимогу про визнання за позивачем права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться в селі Липник, вул. Гайові, 95 Жовківського району Львівської області, слід задовольнити повністю.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для повного задоволення позовних вимог.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Керуючись ст.ст. 16, 1220, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт того, що свідоцтво про смерть ОСОБА_8 1-СГ № 397032 від 25.06.2015 року та заповіт від 07 серпня 2002 року, в яких зазначено ОСОБА_4, належать ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться в селі Липник, вул. Гайові, 95 Жовківського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Оприск З. Л.