Справа № 266/3660/15-ц
Провадженя№ 2-о/266/82/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря Циганкової М.М., заявниці ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 р. заявниця звернулася до суду з даною заявою, зазначивши, що 04 вересня 2015 р. в м. Донецьк померла її мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заявниця отримала документи про смерть матері неналежного зразка, а саме так званої «ДНР». Після смерті матері заявниці необхідно реалізувати свої спадкові права, для чого треба отримати у органів РАЦС України свідоцтво про смерть. У звязку із цим просила встановити факт смерті матері в м. Донецьку вказаного числа.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 доводи заяви підтримала, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ у Донецькій області в судове засідання не зявився, письмово просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню на підставі наступних правових норм та встановлених обставин справи.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, суд вправі розглядати заяви про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено та підтверджується доказами, що заявниця ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2.

04 вересня 2015 року Центром медико-санітарної допомоги № 5 м. Донецька було видано лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2, померлої 04 вересня 2015 р. в м. Донецьку.

На підставі зазначеного документу було видано свідоцтво про смерть вказаної громадянки від 11 вересня 2015 року.

Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Місто Донецьк, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Від цього, лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, видані органами так званої «ДНР» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Також встановлено, що заявниця звернулася до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ у Донецькій області аби отримати свідоцтво про смерть матері, але їй у цьому було відмовлено з-за нелегитимності документів, що підтверджують смерть матері заявниці.

Тобто, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті виявилася неможливою.

Допитана судом у якості свідка заявниця ОСОБА_1 пояснила, що у звязку бойовими діями вона разом із сімєю та матірю в 2014 році виїхала з м. Донецьк, де постійно мешкали в Кіровському районі. Всі разом проживали в м. Маріуполі, як тимчасово переміщені особи. В вересні 2015 року заявниця із мамою приїхали в м. Донецьк аби пересвідчитися у цілості свого майна. 04 вересня 2015 року мама померла вдома у її присутності. За для поховання мами заявниця отримала документи про смерть мами в органах так званої «ДНР». Маму було поховано в м. Донецьк на кладовищі «Шахта № 29». Встановлення факту смерті заявниці необхідно для здійснення своїх спадкових прав. Але отримати свідоцтво про смерть мами заявниця не може у звязку із відсутністю легальних документів про смерть.

З фотокартки могили мами заявниці вбачається, що похована ОСОБА_2 Юхиміна. Роки життя: 28.04.1939 р. 04.09.2015 р.

Такми чином, оскільки доводи заявниці знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, то заява підлягає задоволенню, що надасть заявниці можливість реалізувати свої права, як спадкоємця.

Керуючись ст. 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Северний Бадайбінського району Іркутської області, громадянка України, померла 04 вересня 2015 року у Кіровському районі м. Донецька, Україна.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня його проголошення, а особою, у відсутність якої постановлено рішення у той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.