Справа № 372/3596/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Проць Т. В. ,

при секретарі Бенчук О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,,-

ВСТАНОВИВ :

Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» звернулось до суду з даним позовом в обґрунтування якого зазначило, що 01.12.2012 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір № 120340351 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. ОСОБА_2 поручилась за виконання останнім умов договору. Позивач умови договору з свого боку виконав, а відповідач ОСОБА_1 умови договору не виконує і станом на 26.08.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 23163 грн. 94 коп. ОСОБА_3 просить солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за невиконання договірних зобовязань та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, в поданому суду клопотанні просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні заявлені до вказаного відповідача позовні вимоги не визнали та пояснили, що відповідачі між собою наглядно знайомі. ОСОБА_2 дійсно поручилась за належне виконання ОСОБА_1 зобовязань за договором лізингу. Оскільки сума договору була незначна, з відповідачем вони більше не зустрічалися, вважала, що останній виплатив суму за договором. Позивач прострочив право вимоги до неї як поручителя, договір поруки вважається припиненим.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, пповідомлений належним чином. Заяв, клопотань суду не подав.

Суд, вислухавши відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.10.2012 року між ЗАТ „Лізинг інформаційних технологій та ОСОБА_1 укладено договір № 120340351 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме: шини автомобільної Sava Perfecta 175/70 R13 82T. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 1889 грн.

05.10.2015 року з метою забезпечення належного виконання зобовязань ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 та позивач уклали договір поруки №120340351.

Передача обладнання ОСОБА_1 підтверджується Актом приймання-передачі майна №120340351 від 05.10.2012 року.

Даний договір укладався на строк протягом якого відповідач ОСОБА_1 зобовязувався сплачувати платежі на загальну суму 1889 грн., у відповідному порядку по два платежа рівними частинами по 629 грн. 67 коп. щомісячно до 20-числа кожного місяця.

Зі свого боку позивач у повному обсязі виконав свої договірні обовязки, оскільки поставив вказане обладнання відповідачу належним чином та відповідної комплектації вказане в акті прийому-передачі майна №120340351 від 05.10.2012 року.

Згідно Структури грошових нарахувань та надходжень № від 08 серпня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 згідно договору оперативного лізингу сплачено 629 грн. 67 коп. Заборгованість відповідача на день подання позову не погашена і становить 23163 грн. 94 коп. і складається з 1259 грн. 33 коп. компенсації вартості наданого обладнання; 21814 грн. 13 коп. плати за прострочення щомісячних платежів та 90 грн. 48 коп. компенсації понесених витрат, повязаних з отриманням виконання зобовязання.

Таким чином, у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем, на підставі п. 3.1, 5.4.2 договору, виникли зобовязання щодо сплати орендних платежів

Відповідно до ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таким чином, у Відповідача перед Позивачем, на підставі п. 3.1.,4.1.Договору та норм цивільного законодавства, виникли зобовязання щодо сплати платежів, а у позивача перед відповідачем, після сплати останнім повної суми вартості товару, виникає обовязок передачі у власність обладнання.

Відповідач укладаючи Договір з ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» взяв на себе обовязок, передбачений п.3.1. та п. 5.4.2. Договору, здійснювати своєчасну та повну оплату за отримане обладнання в строк до 20 числа поточного місяця. Не виконання стороною умов Договору тягне за собою відповідальність визначену п. 14.2. Правил отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг у системі LeaseIT, які є невідємною частиною Договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як визначено у п. 1 та п. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 807 ЦК України, предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд вважає, що позов до ОСОБА_1 заявлений правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам договору не сплачує передбачені ним платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обовязків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Разом з тим ч.4 ст.559 ЦК України передбачено випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя.

З роздруківки по особовому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що останню оплату по договору він здійснив у жовтні 2012 року.

З вимогами про стягнення солідарно заборгованості з боржника та поручителя ОСОБА_3 «Лізинг інформаційних технологій» звернулося до суду у серпні 2015 року. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом з порушенням шестимісячного строку, з урахуванням останнього платежу позичальника жовтень 2012 року, фактично вже після припинення поруки, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог до поручителя слід відмовити.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача.

Керуючись ст.15, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства „Лізинг інформаційних технологій заборгованість в сумі 23163 (двадцять три тисячі сто шістдесят три) грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_3