22-ц/775/944/2015(м)
Категорія 30 Головуючий у 1-й інстанції Пантелєєв Д.Г.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Мироненко І.П.

суддів Лісового О.О., Песоцької Л.І.

секретаря Собецької О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційні скарги ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 в особі його законного представника ОСОБА_4, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року позивач ОСОБА_4, діюча в своїх інтересах та як законний представник малолітнього позивача ОСОБА_3, звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 05 листопада 2012 року на нерегульованому пішохідному переході по вул.Червонофлотській в м.Маріуполі на її сина ОСОБА_3 був скоєний наїзд автомобілем ЗАЗ під керуванням ОСОБА_2, який, в порушення ПДР України, не надав дороги пішоходу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 було завдано тяжких тілесних ушкоджень. Внаслідок отриманих травм син відчував сильний фізичний біль, проходив і на даний час проходить тривале лікування, діагностику, реабілітацію у низці медичних закладів, від чого кардинально змінився його спосіб життя: він тривалий час був прикутий до ліжка, проходить численні хворобливі медичні процедури, навчається за окремою програмою, повністю відмовився від занять улюбленими справами, змінилися його інтереси і прагнення, не може спілкуватися з друзями. У звязку із цим став дратівливим, образливим, відчуває тривогу за майбутнє, що спричиняє йому моральні страждання.

З урахуванням уточнень, позивач просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної ОСОБА_3 784 264 грн., в з відповідача ОСОБА_5 «Страхова компанія «АХА Страхування», оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована, 5000 грн. Також просили відшкодувати судові витрати, збитки та витрати на правову допомогу.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 липня 2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування моральної шкоди 784 264 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 відшкодування збитків в розмірі 3800 грн., судові витрати в загальному розмірі 1229 грн. 40 коп., а всього в сумі 5029 грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 «Страхова компанія «АХА Страхування» в дохід держави судовий збір по 243 грн. 60 коп. з кожного.

Додатковим рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 серпня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 відшкодування збитків у вигляді витрат на оплату оголошення в засобах масової інформації в сумі 215 грн. 25 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення Приморського районного суду м.Маріуполя від 31 липня 2015 року змінити, зменшити стягнуту з нього в рахунок відшкодування моральної шкоди суму до 20 000 грн.

Рішення суду в частині відшкодування збитків та судових витрат відповідачем ОСОБА_2 не оскаржується.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 «Страхова компанія «АХА Страхування» вважає, що рішення суду першої інстанції про стягнення моральної шкоди у сумі 5000 грн. та судового збору 243 грн. 60 коп. ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 липня 2015 року в частині стягнення зі страхової компанії моральної шкоди в розмірі 5000 грн. та судового збору 243 грн. 60 коп.

Відповідно до положень ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу за відсутності представника відповідача ОСОБА_5 "Страхова компанія "АХА Страхування", який про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направленням факсу, в судове засідання не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи не надав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_6, заперечення позивача ОСОБА_4, її представника ОСОБА_7, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, встановлених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 05 листопада 2012 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул.Червонофлотскій у м.Маріуполі та порушив п.п. 1.7, 12.4, 12.9 "б", 18.1 Правил дорожнього руху України та вимог дорожніх знаків 5.35.1-5.35.2, у наслідок чого на нерегульованому пішохідному переході скоїв наїзд на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому було завдано тяжкі тілесні ушкодження.

Вироком Приморського районного суду м.Маріуполя від 14 липня 2014 року, який набрав законної сили ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України та п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію в 2014 році".

Згідно висновків комісійної судово-медичної експертизи № 182 від 15 травня 2014 року малолітньому ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лонної і сідничної кісток зліва зі зміщенням, центрального вивиху лівого стегна, розриву лонного і клубово-крижового зчленування зліва, садна ніжних кінцівок, забитої рани підборіддя, що ускладнилося травматичним шоком 1-2 ступеня, крововиливом з розвитком анемії, які згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи №182 від 06 березня 2014 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, так як без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом могли закінчитися смертю.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Володілець джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини володільця джерела підвищеної небезпеки у її заподіянні. На володільця підвищеної небезпеки не може бути покладено обов'язок з відшкодування такої шкоди лише в разі, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника ТЗ ЗАЗ, д.н. НОМЕР_2 застрахована у АТ "СК "АХА Страхування" на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серія АВ №3515712 від 22 червня 2012 року строком дії до 22 червня 2013 року.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.22.3 ст.22 вищезазначеного Закону, потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.п. 1,2 ч. 2 ст.23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст.23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше 5 відсотків ліміту, визначеного у п.9.3 ст.9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, проте її розмір визначив без врахування положень ч.3 ст.23 ЦК України, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах по відшкодування моральної (немайнової) шкоди", пославшись лише на висновок судово-психологічної експертизи, без наведення відповідного мотивування. Крім того, суд не в повній мірі виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч.1, п.п.1,2 ч.2, ч.ч. 3-5 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування, відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам розяснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на викладене та враховуючи характер, обсяг та тривалість страждань, яких зазнав позивач, можливості відновлення його немайнових втрат, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів визначає загальний розмір моральної шкоди в сумі 202 550 грн.

Доводи сторони позивача про те, що за положеннями ч.4 ст.1193 ЦК України, суд не має права зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої злочином, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки відповідно до ст.23 ЦК України саме суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, а висновок судово-психологічної експертизи, якою проведено можливий розрахунок моральної шкоди, є лише одним із доказів, який підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами по справі.

Також суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що зі страхової компанії підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 5000 грн., пославшись на положення ст.26-1 Закону України, згідно якої страховиком відшкодовується потерпілому, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків від суми страхової виплати за шкоду заподіяну здоров'ю, в редакції Закону України №5090-УІ від 05 липня 2012 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Проте, суд не врахував, що як зазначено у п.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону №5090-УІ, цей Закон набирає чинності через три місяці з дня його опублікування, крім п.п. 13-21 п.2 р.І цього Закону, які набирають чинності через шість місяців з дня опублікування цього Закону. Окрім того, відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №5090-УІ, норми цього Закону не застосовуються до договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цим Законом.

Офіційне опублікування Закону №5090-УІ відбулося у таких друкованих засобах масової інформації "Голос України", 04 серпня 2012 року, №142; "офіційний вісник України", 10 серпня 2012 року, №58; "Урядовий кур'єр", 22 серпня 2012 року, №151.

Отже, положення Закону №5090-УІ не можуть бути застосовані до даних правовідносин, оскільки на час укладення договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності 22 червня 2012 року не набули чинності.

Відповідно до п.9.3 ст.9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка була чинною на момент укладення Полісу та вчинення ДТП) обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становив 51 000 грн. на одного потерпілого.

Таким чином з відповідача ОСОБА_5 «СК «АХА Страхування» підлягає стягненню моральна шкода у розмірі, що не перевищує 5% від 51 000 грн., тобто 2550 грн.

Той факт, що у Полісі обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідача відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоровю потерпілих, встановлено в розмірі 100 000 грн., наведених висновків не спростовує, оскільки п.22.3 ст.22 Закону при розрахунку моральної шкоди кореспондує до розміру ліміту, визначеного у п.9.3 ст.9 Закону.

Розмір судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5 «СК «АХА Страхування», визначений судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на 01 січня 2015 року (1218 грн.). Цей розмір є мінімальним і у разі задоволення позовних вимог частково його зменшення законом не передбачено.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди, відповідно до положень п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підлягає зміні, із стягненням на користь позивача ОСОБА_3 моральної шкоди з відповідача ОСОБА_5 «СК «АХА Страхування» в сумі 2550 грн., з відповідача ОСОБА_2 в сумі 200 000 грн., у звязку із чим апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 липня 2015 року в частині стягнення моральної шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 000 (двісті тисяч) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: І.П. Мироненко

ОСОБА_8

ОСОБА_9