АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/4772/15 Головуючий 1 інстанції Єрмак Н.В.
Справа № 643/242/15-ц Доповідач Яцина В.Б.
Категорія: договірна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

13 січня 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором на відкриття карткового рахунку, видачу кредитної картки та їх обслуговування від 28.05.2008 року в розмірі 109123,93 грн., у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань по поверненню кредиту за зазначеним договором. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача сплачені за подання позовної заяви судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив застосувати строк позовної давності до виниклих правовідносин, який сплив на день звернення до суду, оскільки строк дії картки закінчився у 2009 році, нової картки відповідач не отримував, заборгованість складається із прострочених платежів поза межами трирічного строку позовної давності, у звязку з чим просив відмовити в позові з цих підстав.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 21 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням ПАТ ВТБ Банк в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» у розмірі 109 123,93 грн. задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» судовий збір в розмірі 545,62 грн., посилаючись на рішення суду незаконне, необґрунтоване,судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права.Апелянтом вказано, що ним не було пропущений строк позовної давності, оскільки останній платіж відповідача за картковим боргом відбувся не 15.08.2008р., як помилково встановив суд, а 28.04.2011 року, що свідчить про пролонгацію дії картки ще на два роки, при цьому суд не взяв до уваги, що цей договір не припинений. Банк також визнав, що строк дії картки в договорі визначний у 2 роки.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом безспірно встановлено що, між сторонами 28.05.2008 року було укладено договір про відкриття карткового рахунку, видачу кредитної картки та їх обслуговування № 140470, згідно п.1.1. якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № 8676, випустив та надав йому платіжну картку, здійснював її обслуговування. Позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на суму 25000 грн., а відповідач зобовязаний сплачувати банку проценти за користування кредитною лінією за ставками, визначеними Тарифами.

Разом з цим, відповідачем було порушено умови договору, внаслідок чого станом на 21.08.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 109123,93 грн. Ці обставини підтверджуються розрахунком суми заборгованості, наданим позивачем.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитедавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В порушення зазначених норм закону, умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

В судовому засіданні представник відповідача заявив про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-134цс14 від 01.10.2014 року відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності ( ст. 257 ЦК України ) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України ), а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до п.п. 2.2, 2.5 Договору термін дії кредитної картки становить 2 роки і цю обставину апелянт не оспорює. З розписки щодо отримання кредитної картки відповідача та безпосередньо кредитної картки строк її діє встановлений до 05.2009 року. Позивач всупереч положенням ст. 60 ЦПК України не надав до суду доказів на підтвердження видачі відповідачу нової картки з новим терміном дії, відповідно до п.3.2 Правил користування картрахунком та кредитною карткою ВАТ «ВТБ Банк», та використання коштів відповідачем поза межами вказаного строку дії отриманої ним картки.

При цьому суд помилково вважав встановленим, що останнє погашення кредиту відбулося 15.08.2008 року. Доводи скарги про останній платіж по сплаті заборгованості за договором кредиту 28.04.2011 року, а не 15.08.2008 року, як помилково встановив суд, підтверджуються наявною в матеріалах справи банківською випискою по рахунку відповідача, на що районний суд не звернув уваги і не надав цим фактам відповідної оцінки (а.с. 19, 21).

Виходячи з наведеного, при апеляційному розгляді в межах доводів апеляційної скарги слід вважати встановленим, що останні платіж по погашенню заборгованості за договором кредиту був здійснений відповідачем 28.04.2011 року, внаслідок чого відповідно до правил ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності перервався.

Однак, з огляду на те, що цей позов Банком був поданий до суду 13.01.2015 року, тобто після спливу трьох років від вказаної дати, відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України районний суд законно і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, а помилка у встановлені початку перебігу трирічного строку позовної давності на законність рішення не вплинула.

Колегія суддів відхиляє доводи скарги про те, що позовна давність до спірних правовідносин не застосовується, оскільки кредитний договір не припинив свою дію відповідно до п. 7.2 Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 7). Строк дії картки сплив у травні 2009 року (а.с.54) і нової картки відповідач не отримав, тому районний суд обґрунтовано застосував правову позицію, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року по справі № 6-14цс14, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою при застосуванні судом вказаної норми права.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Оскільки позивач не довів, що відповідач після травня 2009 року отримав інші картки, які використовував за умовами договору кредиту, переривання спливу позовної давності не змінило висновки районного суду, з огляду на те, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, тому з передбачених ст. 308 ЦПК України підстав, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» - відхилити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: