Справа № 589/269/15-ц
Провадження № 2/589/275/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді СІнгур В.О., секретар Михайленко К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовною заявою до суду, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за Кредитним договором б/н від 12.11.2007 року у розмірі 12152,29грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 12.11.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач, станом на 30.11.2014 року, має заборгованість у розмірі 15389,42грн.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, просив розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з»явилися, просили суд розглядати справу за їх відсутності.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

У судовому засіданні було встановлено, що 12.11.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір б/н, на підставі особистої заяви останньої (а.с.11), згідно з умовами якого остання отримала від позивача кредитну картку із встановленим лімітом грошових коштів у розмірі 8000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, випустивши та надавши відповідачці кредитну картку із встановленим кредитним лімітом у сумі 8000грн., яку відповідач отримала.

Відповідно до п. п. 3.2-3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Відповідач використала надані їй кредитні кошти, проте, у порушення умов договору, вона не виконує свої зобов'язання належним чином та не повертає використані нею кредитні кошти з відсотками позивача.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гри. + 5% від суми позову. В позові вказано, що відповідно до умов кредитного договору відповідач станом на 30.11.2014 року має заборгованість - 15389,42 грн., яка складається з наступного: 7229,93грн. - заборгованість за кредитом;-17244,81грн.;-заборгованість по процентам за користування кредитом;- 2012,10 грн.- заборгованість з комісії за користування кредитом. Від суми заборгованості віднімається сума у розмірі 11097,42., яка була стягнута за рішенням Шосткинського міськрайонного суду від 26.12.2011року, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг :- 500,00 грн.- штраф (фіксована частина);- 554,00грн.;- штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 12152,29 грн.

Представник відповідача в письмовому запереченні просив застосувати строки позовної давності до позовних вимог позивача та відмовити йому в задоволенні його позову у зв'язку з пропуском строків звернення до суду з даними вимогами.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В порядку ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відповідно до ст. 267 ч. 4 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи зміст норми ст. 267 ЦК України, суд вважає, що до поважних підстав пропуску строку слід відносити лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з відповідним позовом.Проте, згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, укладений між сторонами кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання сторонами. Якщо протягом цього терміну ні одна із сторін договору не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №б/н, Банк надав грошові кошти відповідачу у розмірі 8000,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «Приват Банк» у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що підтверджується статутом п.1.1., який додано до матеріалів позовної заяви.

Зазначений кредитний договір складається із заяви позичальника, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було видано кредитну картку, а також Умов і Правил надання банківських послуг. Однак представником позивача не надано суду доказів про особисте підписання відповідачем Умов і правил надання банківських послуг, хоча позивач зазначає, що ознайомив відповідача з цими Умовами кредитування і з ними відповідач погодилася.

Відповідно до п.3.1.1 Умов і правил надання банківських послуг строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного в ній місяця.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачу нової платіжної картки після спливу дії старої банк не видавав і доказів з цього приводу суду не надав, а з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що утворилася в зв'язку з неналежним виконанням умов договору кредиту щодо повернення позичальником кредиту та сплати процентів за користування грошовими коштами, звернувся до суду в січні 2015 року. Що стосується посилання позивача на досягнуту при укладенні з відповідачем договору кредиту домовленість щодо пролонгації договору, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до наданих банком Правил користування платіжною карткою продовження договірних відносин має підтверджуватися шляхом надання позичальнику картки з новим терміном дії (п.3.1.3). Представник відповідача в письмовому запереченні заявив про застосування до спірних правовідносин позовної давності. Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених в постанові, прийнятій 19 березня 2014 року за результатом розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України (справа №6-14цс14), які є обов'язковими для суду при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою частиною кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Враховуючи, вищевикладені обставини, а також те, що інша картка позичальнику не видавалася, останій платіж відповідачем був здійснений 29.09.2010року та після винесення Шосткинським міськрайоннм судом рішення від 26.12.2011року про стягнення заборгованості відповідач також не сплачувала кошти, суд вважає, що звернувшись до суду з позовом в січні 2015 року, позивач пропустив встановлену ст.257 ЦК України загальну позовну даність у три роки, на застосувані якої наполягає відповідач, а тому відповідно до положень ч.4 ст.267 ЦК України суд відмовляє у задоволенні позовних вимог..

Керуючись ст. ст. 11-15, 60, 213, 214, 215, ЦПК України, ст. ст.ст.257, 264, 526, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області В.О.Сінгур