Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2015 Справа №607/3578/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Субчак Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, АТ «ПРОСТО-страхування» про стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, -

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2, АТ «ПРОСТО-страхування», про стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що,як встановлено постановою Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2014 року у справі 607/14594/14-п, громадянин ОСОБА_2 24 серпня 2014 року близько 21 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вулиць Збаразька-Бродівська в м. Тернополі, був неуважний та виконуючи поворот ліворуч на вул. Бродівську, не дав дорогу автомобілю Рено, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з даним автомобілем, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 (б), 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України. Зазначеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн. Як зазначено у висновку від 26 серпня 2014 року, підписаному інспектором з оформлення ДТП ВДАІ з обслуговування м. Тернополя підпорядкованого УДАІ УМВС України в Тернопільській області ст. лейтенантом міліції ОСОБА_4 та погодженому начальником ВДАІ з обслуговування м. Тернополя, підпорядкованого УДАІ УМВС України в Тернопільській області майором міліції Пацалюк ІО А., виїздом на місце пригоди встановлено, що водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2107, державний номерний знак, ВО 0253 АА, не дав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем марки «РЕНО», державний номерний знак, ВО 1177 ВА під керуванням гр. ОСОБА_3 в результаті чого автомобілі та рекламоносій отримали механічні пошкодження. Пошкодження рекламної конструкції типу «Сіті Лайт» внаслідок спричиненої ОСОБА_2 ДТП, підтверджується також довідкою ВДАІ з обслуговування м.Тернополя підпорядкованого УДАІ УМВС України в Тернопільській області. Право власності на пошкоджену рекламну конструкцію типу «Сіті Лайт» та право на її розміщення підтверджуються: договором купівлі-продажу рекламних конструкцій від 17 травня 2010 року; дозволом №174/08-08 від 31 жовтня 2008 року на розміщення зовнішньої реклами (з відміткою про внесення змін; рішенням №174/08-08зм від 01 липня 2010 року Адміністративно-технічної інспекції Тернопільської міської ради щодо обґрунтування для внесення змін у Дозвіл на розміщення зовнішньої реклами №174/08-08; Договором про внесення змін до договору №174/08 від 01 квітня 2012 року на тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває в комунальній власності від 30 листопада 2012 року та додатком №1 до нього. Автомобіль ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1, яким кермував водій ОСОБА_2 був забезпечений його власником, про що свідчить поліс №АІ 6115128 від 29 листопада 2013 року АТ «ПРОСТО-страхування», однак страховиком на звернення СПД ФО ОСОБА_1 надано лист-відповідь №04780 від 04 лютого 2015 року про відмову у визнанні випадку та виплаті страхового відшкодування, що стало причиною його звернення до суду за захистом свого порушеного права. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з АТ «ПРОСТО-страхування» на користь СПД ФО ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки у сумі 23 170,00 грн. Також позивач покликається на те, що пошкодження належного йому майна спричинило зайві переживання, нервозність, безсоння, що вплинуло на його загальний стан, стосунки у сімї та звичний ритм життя. Йому довелося витрачати додатковий час на врегулювання негативних наслідків ДТП. У звязку із зазначеним, враховуючи вимоги розумності та справедливості, розмір завданої моральної шкоди СПД ФО ОСОБА_1 оцінює у сумі 500,00 грн., яку просить стягнути із ОСОБА_2 в його користь. Судові витрати по розгляду даної справи покласти на відповідачів.

Представник позивача ОСОБА_5 заявлені позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових обґрунтуваннях до неї, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені до нього позовні вимоги визнав частково, на суму 300,00 грн. При цьому зазначив, що він не пригадує, чи під час дорожньо-транспортної пригоди була пошкоджена конструкція «Сіті Лайт». До адміністративної відповідальності він притягувався та визнавався винним у тому, що його транспортним засобом було пошкоджено автомобіль Рено, у спричиненні шкоди іншому майну його вина не встановлена.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 вважає, що заявлений позов до задоволення не підлягає, бо немає вартості пошкодженого майна, тобто не визначено розмір шкоди, який є підставою для стягнення завданих збитків.

Представник відповідача АТ «ПРОСТО-страхування», в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову. Крім цього, просить суд судові засідання по даній справі проводити без представника АТ «ПРОСТО-страхування».

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 №152472, виданого 23 січня 2008 року Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, ОСОБА_1 03 жовтня 2002 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем.

Згідно договору купівлі-продажу рекламних конструкцій від 17 травня 2010 року СПД ФО ОСОБА_7 (Продавець) продав, а СПД ФО ОСОБА_1 (Покупець) купив належні Продавцеві рекламні конструкції типу біг-борд в кількості 1 шт. по вул.Будного та сіті-лайти в кількості 4 шт. по вул. 15 Квітня; 3 шт. по вул. Ст.Бандери; 3 шт. по вул.Бродівській; 1 шт. по вул.Збаразькій; 2 шт. по вул.Дружби; 1 шт. по вул.Б.Хмельницького; 8 шт. по вул.Крушельницькій; 8 шт. по вул. Коновальця.

Як слідує із дозволу №174/08-08 на розміщення зовнішньої реклами, виданого 31 жовтня 2008 року на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 05 липня 2008 року №5/11/6 СПД ФО ОСОБА_7 надано дозвіл на розташування рекламного засобу за адресою: м.Тернопіль,вул.Бродівська.01 липня 2010 року Адміністративно-технічною інспекцією Тернопільської міської ради внесено зміни у дозвіл №174/08-08 на розміщення зовнішньої реклами, виданий 31 жовтня 2008 року на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 05 липня 2008 року №5/11/6, викладено у наступній редакції: «Дозвіл на розміщення зовнішньої реклами №174/08-08, виданий «31» жовтня 2008 року субєкту підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_1 з 01 липня 2010 року».

30 листопада 2012 року укладено договір про внесення змін до договору №174/08 від 01 квітня 2012 року на тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває в комунальній власності від 30 листопада 2012 року, яким визначено редакцію Додатку №1 до Договору №174/08, що набирає чинності з 01 грудня 2012 року. В специфікації вказаного додатку зазначено про те, що ФОП ОСОБА_1 є власником рекламних засобів, згідно наведеного переліку, в тому числі 1-го сіті-лайту по вул.Збаразькій в м.Тернополі.

Згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2014 року (справі 607/14594/14-п), гр. ОСОБА_2 24 серпня 2014 року близько 21 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вулиць Збаразька-Бродівська в м. Тернополі, був неуважний та виконуючи поворот ліворуч на вул. Бродівську, не дав дорогу автомобілю Рено, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням гр. ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з даним автомобілем, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 (б), 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн.

15 вересня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області виправлено описку у постанові Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, виклавши перший абзац мотивувальної частини постанови в наступній редакції: Громадянин ОСОБА_8 24.08.2014 року близько 21 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись на перехресті вулиць Збаразька-Бродівська в м.Тернополі був неуважний та виконуючи поворот ліворуч на вулицю Бродівську не дав дорогу автомобілю Рено д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням гр. ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з даним автомобілем, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 (б), 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України. Крім цього автомобіль Рено д.н.з. НОМЕР_2, якого при ударі під час ДТП відкинуло вправо, допустив наїзд на перешкоду, а саме рекламну конструкцію типу Сіті Лайт, пошкодивши її.

В силу ч.1 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст.61 ЦПК України).

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи автомобіль ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1, яким на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди керувавЗагородний В.В. був застрахований його власником, про що свідчить поліс №АІ 6115128 від 29 листопада 2013 року АТ «ПРОСТО-страхування».

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Відповідно до п.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст.1192 ЦК України).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон),страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Підпунктом 33.1.4. п.33.1. ст.33 Закону передбачено обовязок водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, у разі настання такої пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

В судовому засіданні встановлено, що 29 грудня 2014 року позивач звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» з повідомленням про подію та заявив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26 серпня 2014 року, було пошкоджено його майно, а саме рекламну конструкцію Сіті-лайту по вул.Збаразькій в м.Тернополі.

05 січня 2015 року аварійним комісаром, призначеним АТ «ПРОСТО страхування», який прибув на місце огляду, було встановлена відсутність будь-яких пошкоджень рекламної конструкції Сіті-лайту та будь-яких залишків, що могли свідчити про наявність пошкоджень, сама ж рекламна конструкція знаходилась в технічно справному стані. За результатами виїзду аварійного комісару на місце події був складений Акт №1 від 05 січня 2015 року огляду за підписом представника страхової компанії ОСОБА_9

За вказаних обставин, на звернення позивача про виплату страхового відшкодування АТ «ПРОСТО-страхування» надано лист-відповідь №04-780 від 04 лютого 2015 року про відмову у визнанні страхового випадку страховим та виплаті страхового відшкодування. В своєму листі страховик посилається на те, що потерпілою особою порушено п.37.1 Закону, відповідно до якого підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою собою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обовязків, визначених Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Суд вважає, що дана страховиком відмова є правомірною, оскільки у повідомленні про подію, що має ознаки страхового випадку позивач вказав тільки місце події за адресою: м.Тернопіль, вул.Збаразька, де згідно договору розміщено рекламну конструкцію типу «Сіті-лайт». Однак аварійним комісаром, призначеним АТ «ПРОСТО страхування», який прибув на місце огляду, було встановлено відсутність будь-яких пошкоджень вказаної конструкції. Представник позивача вказані обставини визнав, зазначивши, що пошкоджена конструкція була замінена ФОП ОСОБА_1 аналогічною новою, оскільки він би поніс збитки у значно більшому розмірі, що повязано зі сплатою земельного податку за користування землею під рекламною конструкцією. Також останній повідомив, що пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди рекламоносій є в наявності та потребує ремонту, затрати на проведення якого складають суму в розмірі 23170,00 грн., проте не вказав місцезнаходження пошкодженого майна, не повідомив його також АТ «ПРОСТО страхування» для можливого визначення представником страховика причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Такі дії позивача суперечать вимогам ст.33 Закону, в силу якої учасники дорожньо-транспортної пригоди зобовязані зберегти транспортний засіб чи пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, доки їх не огляне призначений страховиком аварійний комісар або експерт. Страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобовязані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їм обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа (п.33-1.1 Закону).

Крім того, змістом ст.31 Закону передбачено, що розмір шкоди, повязаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Таким чином, калькуляційна вартість демонтажу, ремонту та монтажу «сіті-лайту» станом на 26 лютого 2015 року не є належним та допустимим доказом завданої ФОП ОСОБА_1 матеріальної шкоди, оскільки, як слідує з вказаної вище норми Закону ФОП ОСОБА_10 не є аварійним комісаром, оцінювачем або експертом, тобто субєктом, який має необхідний обсяг повноважень на визначення розміру шкоди.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що позивачем не доведено, що вартість виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої рекламної конструкції становить суму 23170,00 грн., а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 до АТ «ПРОСТО-страхування», про стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Вирішуючи позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суд враховує, що згідно з ч.2 ст.23 ЦК України право на таке відшкодування мають лише фізичні особи.

Статус фізичної особи - підприємця - це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ч.1 ст.128 ГК України громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст.58 цього Кодексу.

Статтею 51 ЦК України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно - правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Таким чином, суд вважає, що ФОП ОСОБА_1 не вправі заявляти вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки у виниклих правовідносинах він діяв не як фізична особа, а як субєкт господарювання, який в процесі зайняття підприємницькою діяльністю розмістив рекламо носій з метою отримання прибутку. Наведене дає підстави вважати, що часткове визнання позову ОСОБА_2, в частині відшкодування ним позивачу 300,00 грн. завданої моральної шкоди суперечить вимогам матеріального закону та нормам процесуального права, а тому не приймається судом.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 16, 60, 61, 119, 120, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, АТ «ПРОСТО-страхування», про стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська