Справа № 310/7900/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Парій О.В.

при секретарі Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, третя особа виконуючий обовязки голови правління Публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи» ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: - скасувати наказ відповідача про його звільнення; - поновити його на роботі на посаді начальника відділу з питань безпеки та охорони відповідача; - стягнути з відповідача на його користь скередній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 серпня 2015 року по момент поновлення на роботі. Зазначив, що з 23 березня 2015 року прийнятий на роботу у ПАТ «АЗМОЛ» на посуду начальника відділу з питань безпеки та охорони підприємства. 09 липня 2015 року на підприємстві відбулася зміна керівника і головою правління був призначений ОСОБА_2, який неодноразово пропонував та наполягав на тому, щоб він написав заяву про звільнення, оскільки на цю посаду необхідно призначити іншу особу. Позивач вказує, що він постійно відмовлявся. 10 серпня 2015 року його в котрий раз викликали до кабінету голови правління та в пригрозливій формі наказали негайно написати заяву про звільнення. Не маючи вибору, він під натиском написав заяву про звільнення за згодою сторін з 10 серпня 2015 року. Після цього він перебував на робочому місці, але до кінця цього робочого дня його з наказом про звільнення не ознайомили, розрахунок не провели, трудову книжку не видали. Також вказує, що виходив на роботу 11, 12 та 13 серпня 2015 року. Впродовж цих днів ні копії наказу про звільнення, а ні трудову книжку йому не видали. 14 серпня 2015 року він також вийшов на роботу, відпрацював півдня та відчув, що захворів. В цей день написав заяву про те, що оскільки він працює вже четвертий день, то свою заяву про звільнення з 10 серпня 2015 року просить залишити без розгляду, після чого пішов на лікарняний. Коли подзвонив, щоб попередити про те, що він на лікарняному, його повідомили, що його звільнено з 10 серпня 2015 року і на роботу він може не виходити. На лікарняному перебував з 14 по 19 серпня 2015 року включно. Оскільки відповідач не звільнив його 10 серпня 2015 року, а він відкликав свою заяву та фактично працював до 19 серпня 2015 року (включаючи дні перебування на лікарняному), вважає звільнення незаконним і таким, що не відповідає нормам трудового законодавства.

В судовому засіданні представник позивача за дорученням ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала. Додатково до зазначеного в позовній заяві пояснила, що згоди відповідача на звільнення позивача 10, 11, 12, 13, 14 серпня 2015 року не було. В ці дні він виходив на роботу, з наказом про звільнення не ознайомлений, кінцевий розрахунок та трудову книжку не отримав. Про реквізити наказу про звільнення дізнався підчас судового розгляду цієї справи 08 жовтня 2015 року, трудову книжку не отримав до сих пір. Письмові докази, надані відповідачем, вважає не допустимими, оскільки не можливо визначити відповідність наданих копій оригіналам, які не надані.

Представник відповідача за дорученням ОСОБА_4 в судових засіданнях 08 жовтня 2015 року, 17 листопада 2015 року та 11 грудня 2015 року заявлені вимоги не визнала. Вважає, що звільнення проведено законно. Пояснила, що наказом від 10 серпня 2015 року № 29 позивача звільнено з заямайної посади за п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін на підставі поданої ним заяви. В звязку з тим, що наказ про звільнення був підписаний в кінці робочого дня, а ОСОБА_1 залишив територію підприємства о 16-30, ознайомити його з даним наказом у день звільнення виявилося неможливим. З 11 по 14 серпня 2015 року позивач на робочому місці був відсутнім, посадові обовязки не виконував. Відділом кадрів на його імя за місцем реєстрації направлено копію наказу про звільнення та повідомлення про необхідність отримати трудову книжку. Даний лист повернений за закінченням строку зберігання. Суду надано письмові заперечення. В судове засідання 22 грудня 2015 року відповідач представника не направив. Про час та місце розгляду справи повідомлений. До суду направлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Третя особа в судове засідання не зявився. Повідомлений. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Аналізуючи надані докази суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства,установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є угода сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 23 березня 2015 року обіймав посаду начальника відділу з питань безпеки та охорони підприємства Публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи». Зазначена обставина визнана сторонами в судовому засіданні, ними не оспорюється та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

10 серпня 2015 року ОСОБА_1 надав відповідачу заяву про звільнення з посади за угодою сторін з 10 серпня 2015 року. Заява зареєстрована відповідачем (вхідн. № 697 від 10.08.15р.).

Судом також встановлено, що 10 серпня 2015 року з наказом про звільнення ОСОБА_1 не ознайомлений, розрахунок з ним не проведений, трудову книжку йому не видано. Зазначені обставини визнані сторонами в судовому засіданні, ними не оспорюються та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

На наступні дні 11, 12, 13 та 14 серпня 2015 року ОСОБА_1 виходив на роботу та виконував свої посадові обовязки. Зазначені обставини підтверджуються показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Так, ОСОБА_5 показав, що ОСОБА_1 постійно пропонували написати заяву про звільнення та 10 серпня 2015 року він подав заяву про звільнення за угодою сторін. 11 серпня 2015 року ОСОБА_1 приходив на роботу та проводив розвід охоронців, а 12 та 13 серпня 2015 року він також був на роботі та передавав склад мобілізаційного резерву. 14 серпня 2015 року він виходив на роботу, просив зняти копію заяви про відкликання заяви про звільнення та сам відніс заяву керівництву.

Свідок ОСОБА_6 показав, що працював охоронцем та в той час виходив на роботу через сутки. Бачив ОСОБА_1 кожного дня вранці під час проведення розводу на пости один день, коли заступав на зміну, на другий день, коли змінювався. ОСОБА_1 заїжджав на територію на власному автомобілі через транспортну прохідну.

Свідок ОСОБА_7 показав, що працював охоронцем та ОСОБА_1 проводив розводи змін. З 11 по 14 серпня 2015 року ОСОБА_1 перебував на роботі та виконував обовязки. Дати памятає, оскільки іспитовий строк у нього закінчувався 18 серпня 2015 року, а ці події були за 4-7 днів до закінчення цього строку.

Судом також встановлено, що 14 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «АЗМОЛ» з заявою про залишення без розгляду його заяви про звільнення за угодою сторін від 10 серпня 2015 року. Зазначена заява отримана відповідачем 14 серпня 2015 року (вхідний № 713 від 14.08.15р.).

Також, 14 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до лікаря та з цього дня по 19 серпня 2015 року перебував на лікарняному. Зазначене підтверджується копією листка непрацездатності АГВ № 253538.

Відповідно до наданої відповідачем копії наказу від 10 серпня 2015 року № 29 ОСОБА_1 звільнений з посади начальника відділу з питань безпеки та охорони підприємства ПАТ «АЗМОЛ» з 10 серпня 2015 року за ст. 36 ч. 1 п. 1) КЗпП України за угодою сторін.

Копія наказу разом із супровідним листом 20 серпня 2015 року направлена на адресу ОСОБА_1. Згідно копії конверту та відомостей про пересилання поштового відправлення № 920 адресат кореспонденцію не отримав, конверт повернуто відправнику з зазначенням причини: «за закінченням терміну зберігання» та отримано ПАТ «АЗМОЛ» 05 жовтня 2015 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що після подання ОСОБА_1 заяви про звільнення за угодою сторін 10 серпня 2015 року згоди ПАТ «АЗМОЛ» на таке звільнення не надав. Так, в цей день з наказом про звільнення ОСОБА_1 не ознайомили, кінцевий розрахунок з ним не проведений, трудову книжку не видано. виданий не був. Після виходу на роботу 11 серпня 2015 року ОСОБА_1 також не ознайомили з наказом про звільнення, кінцевий розрахунок з ним не проведений, трудову книжку не видано.

Надані відповідачем роздруківки переліку працівників ПАТ «АЗМОЛ» з відмітками про час прибуття на роботу та час виходу за територію підприємства за 11, 12, 13 та 14 серпня 2015 року містять прізвище, імя та по батькові ОСОБА_8 (порядковий номер 31), що також свідчить про те, що відповідач вважав позивача таким, що є працівником підприємства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 за п. 1) ч. 1 ст. 36 КЗпП України проведено з порушенням норм діючого законодавства. Виходячи з цього, наказ про звільнення підлягає скасуванню та ОСОБА_1 належить поновити на займаній посаді з дня його звільнення.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 серпня 2015 року по 22 грудня 2015 року.

Відповідно до довідки про доходи від 28 жовтня 2015 року № 61/716 заробітна плата ОСОБА_1 за червень та липень 2015 року складала: червень 3278,39 грн., липень 3287,50 грн.. Середній заробіток за день становить 152,70 грн. ((3278,39грн. + 3287,50грн. = 6565,89грн.):(20р.дн. + 23р.дн. = 43 р.дн.) = 152,70грн./р.дн.). Таким чином, за період з 10 серпня 2015 року по 22 грудня 2015 року за 95 робочих днів з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток в розмірі 14506,50 грн. (152,70грн./р.дн. х 95р.дн. = 14506,50грн.).

Судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з даним позовом до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись, ст.ст. 3-6, 11, 57-62, 64, 88, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 21, 36 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, третя особа виконуючий обовязки голови правління Публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи» ОСОБА_2, - задовольнити.

Наказ виконуючого обовязки голови правління Публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи» ОСОБА_2 від 10 серпня 2015 року № 29 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу з питань безпеки та охорони підприємства Публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи» з 10 серпня 2015 року за п. 1) ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, - скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань безпеки та охорони підприємства Публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи» з 10 серпня 2015 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 серпня 2015 року по 22 грудня 2015 за 95 робочих днів в розмірі 14506 гривень 50 копійок, вирахувавши з цієї суми податки та обовязкові платежі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи» на користь держави судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення на роботі та в частині виплати середнього заробітку за один місяць в сумі 3282 гривні 95 копійок, вирахувавши з цієї суми податки та обовязкові платежі.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В.Парій