Справа № 202/7927/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 грудня 2015 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та додаткових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 1996 року по 5 червня 2009 року. Мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. До досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання. В серпні 2015 року син вступив на економічний факультет Машинобудівного коледжу Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_4 на денну комерційну форму навчання. У зв'язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги, яку вона самостійно не в змозі надавати. Загальна вартість навчання за період з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року складає 18 000 грн. За навчання сина на першому курсі нею сплачено 5 000 грн. Посилаючись на положення ст. ст. 185, 199 СК України позивач просила стягнути з відповідача на її користь половину сплаченої суми за навчання сина в розмірі 2700 грн., а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу відповідача до закінчення сином навчання.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав свої письмові заперечення проти позову, в яких позов ОСОБА_1 визнав частково: в частині стягнення витрат по оплаті навчання сина за перший рік, а також в частині стягнення аліментів на утримання сина до закінчення ним навчання в розмірі 1/6 частини доходу, посилаючись на те, що пенсія є єдиним джерелом його доходу та на його утриманні знаходиться мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Просив справу розглянути в його відсутність.

Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 27 квітня 1996 року по 5 червня 2009 року.

Мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із матір'ю.

З матеріалів справи вбачається, що з 1 вересня 2015 року ОСОБА_3 навчається в Машинобудівному коледжі Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_4 за спеціальністю Економіка підприємства на денній формі навчання. Строк навчання до 30.06.2018 року. Вартість освітньої послуги 18 000 грн. Зазначене підтверджується копією довідки навчального закладу та копією договору на навчання.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання врегульовано у главі 16 Сімейного кодексу.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення двадцятитрьохрічного віку при умові, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст. 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд приймає до уваги можливість надання утримання другим із батьків, дружиною, чоловіком і повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з довідкою Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідач отримує пенсію в розмірі 3434,11 грн. щомісячно.

Отже суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання сина ОСОБА_3, суд враховує матеріальний стан сторін, всі інші обставини справи, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення цього позову - 5 жовтня 2015 року до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

Доводи відповідача про необхідність зменшення розміру аліментів на утримання сина до 1/6 частини його доходу у звязку зі знаходженням на його утриманні непрацездатної матері ОСОБА_5, суд до уваги не приймає, оскільки суду не надано доказів, що ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги та що така допомога надається їй відповідачем.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача половини витрат по оплаті навчання сина на І курсі в розмірі 2700 грн., то вони задоволенні не підлягають.

Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача половини понесених нею витрат по оплаті навчання сина, позивач як на правову підставу свого позову посилається на положення статті 185 СК України.

Разом із тим, зазначеною статтею встановлений обов'язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливим обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

За змістом цієї статті правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину поширюються на правовідносини щодо обов'язку батьків по утриманню неповнолітніх дітей, а тому правила цієї статті не можуть бути розповсюджені на правовідносини, які виникли між сторонами щодо утримання повнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Таким чином главою 16 Сімейного кодексу прямо не передбачено можливість стягнення додаткових витрат на утримання повнолітніх дочки/сина, які продовжують навчання, і так само не передбачено застосування статті 185 цього Кодексу до цих відносин.

Виходячи з наведеного, суд не приймає визнання відповідачем позову в цій частині. Питання щодо компенсації відповідачем витрат на навчання сина може бути вирішено в добровільному порядку за домовленістю сторін.

За таких обставин позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215, 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 5 жовтня 2015 року щомісячно до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко