Справа № 415/4914/13-ц
Провадження № 2/415/3/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.15 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

при секретарі - Мягкій І.В., Добуграй В.К.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ частки житлового будинку, надвірних будівель та поділ спадкового майна в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Лисичанського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ частки житлового будинку, надвірних будівель та поділ спадкового майна в натурі.

Після уточнення позовних вимог позивач в обґрунтування позову посилалась на те, що згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 15.02.2013 року їй належить ? частка спадкового майна її тітки ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, яка становить ? частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та ? частки іншого майна, а саме: диван, 2 крісла, журнальний стіл, стіл обідній, великий сервант, маленький сервант, 6 стільців, 6 старинних ікон з зображенням: Ісуса Христа, Матір Божа, Микола Угодник, Свята Трійця, Архістратига Михаіла та Св. Пантелеймона. Інша ? частка майна належить ОСОБА_3. За даними технічного паспорта, виданого ЛКП «БТІ», будинок складається з 2-х частин, які мають окремі входи. Перша частина будинку складається з кухні, спальні та загальної кімнати, друга частина - складається з кухні і загальної кімнати. Спадкове майно після смерті тітки ОСОБА_4 між позивачем та відповідачем не розділено в натурі, і позивач не може користуватись належною їй часткою майна. Від поділу спадщини за мировою угодою відповідач відмовляється. Відповідач володіє усім спадковим майном, вселила до будинку родичку, та чинить різні перешкоди. Крім того відповідач неправомірно користується земельною ділянкою, закріпленою за спадковою часткою будівлі. Згідно з технічним паспортом на житловий будинок позивач вважає за необхідне поділити майно наступним чином: відповідачу надати ? частини будинку, яка складається з двох кімнат - кухні і загальної кімнати, позивачу надати ? частину будинку, яка складається з трьох кімнат - кухні, спальні і загальної кімнати. Майно, яке знаходиться у будинку розділити наступним чином: відповідачу надати - 3 ікони (Матір Божа, Свята Трійця, Св. Пантелеймона), диван, 2 крісла, великий сервант, 3 стільця, стіл, позивачу надати - 3 ікони (Ісуса Христа, Миколая угодника, Архістратига Михаіла), маленький сервант, 3 стільця, журнальний стіл.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги уточнила та, просила суд встановити порядок користування будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, виділивши їй в користування кімнату 1-1, площею 10.60 та кімнату 1-5, площею 14.20, кухню 1-2, площею 7.40, веранду І, площею 8.20.

Представник позивача ОСОБА_2, у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Вислухавши позивача, відповідача, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з актовим записом про шлюб № 214 від 15 березня 1957 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб, що також підтверджується довідкою Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби № 862/02-02-02-32 від 24.06.2014 року.

Згідно з інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 05.05.2014 року, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Луганська обл., АДРЕСА_1, належить ОСОБА_10.

Згідно з інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 05.05.2014 року, відомості про належність ОСОБА_1 прав власності на нерухоме майно відсутні.

Згідно з довідкою про належність нерухомого майна № 222 від 14.05.2014 року, виданої Лисичанським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_10 на підставі дубліката договору дарування від 07.02.1962 року в реєстрі за № 572 посвідченого Верхнянською ДНК, дублікат виданий 15.09.2011 року. Право власності на нерухоме майно до 2004 року у місті Лисичанськ, Новодружеську, Привіллі за ОСОБА_3 не зареєстровано.

Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 15.02.2013 року за ОСОБА_1 визнано право власності на ? частку спадкового майна, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Луганська обл., АДРЕСА_1, та іншого майна, що знаходиться в будинку, в порядку спадкування після тітки ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.11.2014 року, ? частина житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Луганська обл., АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1 на підставі рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 15.02.2013 року.

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок АДРЕСА_1, зареєстрованого за № 3853, будинок складається з веранд загальною площею 8.20 кв.м. та 7.60 кв.м., з кухнонь загальною площею 7.40.кв.м. та 14.0 кв.м., з житлових кімнат загальною площею 10.60 кв.м., 17.0 кв.м. та 14.20 кв.м.

Визначаючи порядок користування, суд доходить висновку про можливість виділення сторонам в користування окремих жилих кімнат, а тому суд вважає, що виділення в користуванні ОСОБА_1 підлягає кімната 1-1, площею 10.60 кв.м. та кімната 1-5, площею 14.20 кв.м., кухня 1-2, площею 7.40 кв.м. та веранда І, площею 8.20 кв.м., оскільки у такому випадку співвідношення жилої площі, яка припадає на кожного користувача буде найбільш приближеною до співвідношення іх часток у праві власності на будинок.

За таких обставин, суд вважає що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ частки житлового будинку, надвірних будівель та поділ спадкового майна в натурі підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 355, 356, 358, 364 ЦК України, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ частки житлового будинку, надвірних будівель та поділ спадкового майна в натурі, задовольнити.

Встановити порядок користування будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_1 кімнату 1-1, площею 10.60 кв.м. та кімнату 1-5, площею 14.20 кв.м., кухню 1-2, площею 7.40 кв.м., веранду І, площею 8.20 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Харківської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти з днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА