Справа № 192/1896/15-ц
Провадження № 2/192/662/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2015 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді Щербини Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Сербіної Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 04 травня 2001 року по 09 липня 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в період якого у них народилася спільна дитина син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На обґрунтування позову посилається на те, що на даний час проживає окремо з відповідачем, дитина проживає з нею та знаходиться на її утримання, а домовленості щодо сплати аліментів між нею та батьком дитини не досягнуто, оскілки останній ухиляється від виконання свого обовязку утримувати сина.

Позивач зазначає, що відповідач працює в ТОВ «Капарол» де отримує заробітну плату в середньому у розмірі 5 000 гривень на місяць, а тому відповідно до вимог ст. 183 СК України просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача щомісячно, оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» на одну особу віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум встановлений на рівні 1 455 гривень.

Позивач ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.13), у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву, за якою просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.80).

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, згідно повідомлення про вручення судової повістки про виклик до суду (а.с.17), у судове засідання не зявився, заявою просив розглянути справу за його відсутності. Крім того, надав до суду заяву, згідно якої визнав позов частково в розмірі 1/6 частини від його щомісячного заробітку, зазначивши, що має також на утриманні ще одну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також має зобовязання зі сплати кредиту, що просив врахувати при визначенні розміру аліментів (а.с.20-78).

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 24 листопада 2015 року, актовий запис № 38 (а.с.6) шлюб між сторонами розірвано, а батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є: мати ОСОБА_1, батько ОСОБА_2 (а.с.5).

Судом встановлено, що спільний син сторін проживає разом з позивачкою, що вбачається з довідки про склад сімї від 19 листопада 2015 року та перебуває на її утриманні, що також вбачається з довідки Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.7,8).

В судовому засіданні встановлено, що будь-якої домовленості щодо розміру щомісячного утримання сина між сторонами не досягнуто, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працевлаштований апаратником приготування замісів на ТОВ «Капарол» (а.с.79), де отримує заробітну плату, має на утриманні доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22), що підтверджується копіями чеків про сплату на її утримання в добровільному порядку грошових коштів. Також судом враховується наявність у відповідача кредитних зобовязань (а.с.43-78), стан здоровя як відповідача, так і дитини, її вік та потреби і тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/6 частини щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, а відповідач частково визнав позов в такому розмірі, про що зазначив у своїй заяві (а.с.81), що приблизно дорівнює половині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік».

Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дитини, так і відносно відповідача, сторонами не надано, а інших утриманців, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України відповідач не має.

Крім цього, у звязку із частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-182,184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 листопада 2015 року до досягнення дитиною повноліття, відмовивши в задоволенні решти позову.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 16 грудня 2015 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина