АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2104/15 Справа № 184/3645/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Томаш В. І. Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі - Самокиші О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за договором оренди домовлодіння,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягення заборгованості за договором оренди домоволодіння, в якому просили стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за договором оренди від 08 серпня 2013 року в сумі 84800 грн., штраф в сумі 26375 грн., а всього 111175 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1111 грн. 75 коп., посилаючись на те, що відповідач не виконує умови вказаного договору, у зв'язку з чим і виникла вказана заборгованість.

Рішенням Оджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що доводи, які викладені в позовній заяві є голослівними, безпідставними та недоведеними і спростовуються стабільними поясненнями відповідача та третьої особи, наданими ними письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності, а також з того, що відповідач користувався житловим будинком АДРЕСА_1 лише два місяці з моменту укладення договору оренди проте, у вказаному житловому будинку було відключено водо та газопостачання за наявні борги попереднього користувача вказаного житлового будинку і умови подальшого користування житловим будинком відповідачем були неможливі, відповідач належним чином повідомив Банк про виниклу ситуацію та в добровільному порядку виселився зі вказаного житлового будинку відповідно до умов п. 5.2 укладеного договору оренди..

Проте з такими висновками погодитися не можна, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 08 серпня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено тристоронній Договір оренди домоволодіння, згідно якого відповідачу ОСОБА_3 було надано в оренду домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 468,1 кв.м., на строк до 08 серпня 2014 року зі сплатою, відповідно до п.2.2 цього Договору, орендної плати у розмірі 8150 грн. за кожен місяць, окрім другого місяця, за яким орендна плата становить 16300 грн.(а.с. 10)

Відповідно до п.6.1 вказаного Договору передача Орендодавцем та прийняття Орендарем об'єкта нерухомості у оренду засвідчується актом здачі-приймання Об'єкта нерухомості у оренду в присутності Кредитора. Обов'язок по складанню акта здачі-приймання Об'єкта нерухомості у оренду покладається на сторону, яка передає Об'єкт нерухомості іншій стороні договору. Орендар/Орендодавець/Кредитор зобов'язаний здійснити огляд Об'єкта нерухомості під час підписання акту здачі-приймання, а п. 5.2 цього Договору пердбачено, зокрема, що в разі вибуття Орендаря з об'єкту нерухомості письмово повідомити Орендодавця та Кредитора в термін 10 днів.

Пунктом 7.3 Договору оренди передбачено, що у випадку порушення строку по сплаті платежів, зазначених у п. 2.2 цього договору, Орендар сплачує Орендодавцеві штраф у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Крім того судом встановлено, що згідно акту здачі-приймання від 08 серпня 2013 року, який було підписано трьома сторонами відповідач ОСОБА_3 прийняв спіриний будинок, з якого вбачається, що у результаті огляду та перевірки сторони дійшли згоди, що домоволодіння передане в належному стані, придатне для використання за призначенням (а.с. 15).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач після укладення вказаного Договору оренди та підписання акту здачі-приймання вселився у спірний будинок разом із сім'єю та проживши в ньому всього два місяці самовільно покинув це приміщення, сплативши оренду плату лише за один місяць, у зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті орендної плати.

А як вбачається із розрахунку заборгованості, складеного позивачем, відповідач має заборгованість в сумі 111175 грн., яка складається із заборгованості по орендній платі в сумі 84800 грн. та штрафу в розмірі 26375 грн. за період 15 вересня 2013 року по 15 липня 2014 року (а.с. 4)

Крім того відповідач про своє виселення із вказаного приміщення письмово не повідомив Орендодавця та Кредитора, а також не передав спірне домоволодіння за актом здачі-приймання, як це передбачено договором оренди, чим порушив умови Договору оренди.

Доводи відповідача та його представника про те, що він письмово повідомив Банк про своє виселення із вказаного вище домоволодіння оскільки було відключено водо та газопостачання за наявні борги попереднього користувача вказаного житлового будинку і умови подальшого користування житловим будинком відповідачем були неможливі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки доказів, що підтверджують ці обставинами, в порушенні вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, ні відповідачем, а ні його представником в судовому засіданні надано не було.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що висновки суду першої інстанції, як на підставу відмови в задоволенні позову на стабільні пояснення відповідача та третьої особи є необгрунтованими, оскільки без письмових доказів, ці пояснення не можуть бути підставою для підтвердження тих чи інших обставин.

За таких обставин позовні вимоги є обгрунтованими та такими, підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач ОСОБА_3 порушив умови Договору оренди, допустив прострочку платежів по орендній платі, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1111 грн. 75 коп., що підтверджується квитанцією за №PROM7BHY3H від 17 жовтня 2014 року (а.с.1), а тому ці судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за договором оренди домовлодіння задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" () заборгованість за договором оренди домоволодіння №08/13 від 08 серпня 2013 року в сумі 111175 грн., яка складається із суми заборгованості по орендній платі в сумі 84800 грн., штраф в сумі 26375 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" () судовий збір в сумі 1111 грн. 75 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді