Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/279/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Поліщук В. В.Спори, що виникають із сімейних правовідносин
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

25.02.2015 Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

Суддів - Черненко В.В., Чорнобривець О.С.

секретар - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4, від імені яких діє їх представник ОСОБА_5, на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу та стягнення солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 76245 грн., -

ВСТАНОВИЛА :

16.08.2013 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_4, та як зазначено у рішенні суду першої інстанції, остаточно просив встановити факт проживання ним однією сім'єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з серпня 2006 року по жовтень 2011 року та стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - 76245 грн. витрат, понесених на облаштування будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03.12.2014 року позов задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з серпня 2006 року по жовтень 2011 року.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 76245 грн. , понесених ним на ремонт і облаштування будинку АДРЕСА_1 та стягнення судових витрат - відмовлено.

ОСОБА_2 у апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з відповідачів солідарно на його користь 76245 грн. та судових витрат - змінити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Визнати жилий будинок АДРЕСА_1 майном суттєво зміненим у своїй вартості за рахунок витрачених грошових коштів в період спільного проживання одною сім'єю з ОСОБА_3 спільною сумісною власністю, визнати право на Ѕ спірного майна, стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 76245 грн. вартості належної Ѕ частини спірного майна, стягнути витрати по оплаті судового збору та проведення експертизи, визнати недійсним договір дарування посвідчений 22.02.2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 № 196, привести сторони в первісний стан.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від імені яких подав їх представник ОСОБА_5, зазначено, що частково задоволений позов ОСОБА_2 порушує норми процесуального і матеріального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю та закрити провадження по справі.

Сторони у судове засідання не з'явилися , належним чином повідомлені . ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи без його участі , свою апеляційну скаргу підтримав , у задоволенні скарги відповідачів просить відмовити. ОСОБА_5 подав клопотання про відкладення розгляду справи , або оголошення перерви. Колегія суддів не визнала причини, зазначені у клопотанні такими, що перешкоджають розглядові справи. Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню , а апеляційна скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4, від імені яких діє їх представник ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно п.1,4 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, з підстав передбачених ст. 308 ЦПК України та постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду, з підстав , передбачених ст. 310 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 проживав в зареєстрованому шлюбі з громадянкою ОСОБА_7 з 12.08.1989 року, 10.02.2006 року шлюб було розірвано (а.с. 133 том 1).

З серпня 2006 року по жовтень 2011 року ОСОБА_2 проживав одною сім'єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, з якою вів спільне господарство, був прописаний у будинку, який належав їй на праві приватної власності по АДРЕСА_1. Це підтверджено поясненнями сторін та допитаних у суді свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_2 двічі змінював позовні вимоги.

Просив встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з серпня 2006 року по жовтень 2011року в будинку АДРЕСА_1 його та ОСОБА_3, солідарно стягнути понесені ним грошові витрати на ремонт і облаштування цього будинку за вказаний період в сумі 89000 грн. з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.126-130 том 1).

За клопотанням ОСОБА_2, ухвалою Гайворонського суду Кіровоградської області від 08.04.2014 року було призначено будівельно-технічну експертизу (а.с.193-194), яку проведено та надано до суду висновок експерта № 1-06/2014 від 13.06.2014 року (а.с. 216-246).

Пізніше, просив встановити факт проживання його з ОСОБА_3 єдиною сім'єю без реєстрації шлюбу з серпня 2006 року по жовтень 2011 року, стягнути понесені ним на ремонт і облаштування будинку АДРЕСА_1 витрати в сумі 76245 грн. з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на його користь солідарно (а.с. 71-73 том 2).

Мотивував тим, що проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 та її сином, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. В ремонт та добудову будинку, який належав на праві приватної власності ОСОБА_3 вкладав свої кошти, тому просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 половину ринкової вартості будинку - 764245 грн., оскільки 20.02.2012 року ОСОБА_3 подарувала будинок ОСОБА_4 (а.с. 71-73 том 2).

В судовому засіданні відповідачі позов не визнали.

Виходячи з встановлених обставин справи, суд першої інстанції з посиланням на ст.ст. 57, 59, 62, 74 СК України, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

При цьому суд зазначив , що згідно ст. 256 ЦПК України позов підлягає задоволенню вимога ОСОБА_2 про визнання факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_12 без реєстрації шлюбу, оскільки це дає йому право згідно ст. 74 СК України вирішити майновий спір. Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_2 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 половину ринкової вартості будинку - 764245 грн , суд зазначив, що спірний будинок не визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя , тому позивач при поданні відповідних доказів має право на відшкодування з ОСОБА_12 затрат, які він поніс на ремонт і перебудову будинку , але не половину його ринкової вартості. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог , а у частині задоволених вимог вважає, що такий висновок зроблено з порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стосовно того, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 26.02.2013 року , яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу, колегія суддів вважає обгрунтованими. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається із змісту рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 26.02.2013 року, яке набрало законної сили, та змісту позовних вимог по даній справі , спір виник між тими ж самими особами, з тих самих підстав, про той самий предмет та стосується періоду , який не виходить за дату 24.10.2011 року. ( т.1 ас. 4-7, т.2 ас. 57-58) Згідно п.2 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі , якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами , про той самий предмет і з тих самих підстав. За таких обставин, рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі в цій частині. Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є безпідставними. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 колегія суддів вважає необгрунтованими виходячи з наступного. Відповідно до ст. 11 ЦП України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції розглянув позовні вимоги ОСОБА_2, які останній на протязі розгляду справи у суді змінював кілька разів. В судовому рішенні розглянуті вимоги ОСОБА_2: про визнання спільного проживання та стягнення витрат солідарно з відповідачів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції.

Визнати будинок АДРЕСА_1 майном суттєво зміненим у своїй вартості за рахунок витрачених грошових коштів на ремонт і добудову в період спільного проживання з ОСОБА_3 одною сім'єю без реєстрації шлюбу. Визнати це майно спільною сумісною власністю, визнати за ним право власності на Ѕ частину спірного майна, та стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно грошові кошти у сумі 76245 грн. вартості належної йому Ѕ частини майна, стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору та за проведення експертизи. Крім того визнати недійсним договір дарування посвідчений 22.02.2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 по реєстру № 196, привести сторони у первісний стан.

Зазначені вимоги не були предметом розгляду у суді першої інстанції, тому під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції на підставі ч.1 ст. 303 ЦПК України.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 не змінював позовних вимог , спростовується змістом оскаржуваного рішення , відповідно до якого суд першої інстанції розглядав вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу та стягнення витрат солідарно з відповідачів.

Інші позовні вимоги суд першої інстанції не розглядав , не досліджував обставин , не робив будь-яких правових висновків. Зазначена обставина не перешкоджає зверненню позивача до суду з позовними вимогами , які суд першої інстанції не розглядав. Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_2 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 половину ринкової вартості будинку - 764245 грн , суд правильно зазначив, що спірний будинок не визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя , оскільки дійшов висновку , що позивач змінив позовні вимоги і остаточно не просив визнати спірний будинок об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Інші доводи апеляційної скарги також є необґрунтованими та виходять за межі встановлених судом першої інстанції обставин справи .

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції у частині задоволених вимог ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі в цій частині. У іншій частині рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування у цій частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції відсутні.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 205, ст. 303, п.1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 310, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 від імені яких діє ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03.12.2014 року у частині встановлення факту проживання однією сім?єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з серпня 2006 року по жовтень 2011 року - скасувати і провадження у справі у цій частині - закрити.

В решті рішення залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя:

Судді: