АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2777/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» відповідно до чинного законодавства України був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.

У свою чергу, 15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором.

Згідно вищезазначених угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2304/0508/55-013 від 21.05.2008 року, що було укладено між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_6, на користь ПАТ «Альфа-Банк».

Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним кредитним договором належить ПАТ «Альфа-Банк».

21.05.2008 року ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_6 уклали кредитний договір № 2304/0508/55-013.

Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобовязується надати ОСОБА_6 кредит в сумі 84000 доларів США, а ОСОБА_6 зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Відповідно до умов договору, ОСОБА_6 зобовязується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, надав ОСОБА_6 кредит у сумі 84000,00 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_6

У порушення умов кредитного договору, ОСОБА_6, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10.03.2015 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 61991,22 доларів США, що за курсом НБУ на 10.03.2015 року складає - 1347423,18 грн., за відсотками - 1743,64 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 37899,25 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом.

У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому була нарахована неустойка.

На 10.03.2015 року розмір неустойки становить: пеня - 113,92 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 2476,13 грн.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 07.05.2012 року ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_7 уклали договір поруки № 2304/0508/55-013-Р-1.

Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_7 як поручитель поручається за виконання ОСОБА_6 обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Відповідно до умов договору поруки, відповідачі відповідають перед позивачем за порушення обовязків за договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.

На підставі наведеного позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором у розмірі 1387798,56 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2015 року в задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, ПАТ "Альфа-Банк" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в порядку статті 303 ЦПК України, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі наданих доказів.

Згідно з положеннями ст. 11 ЦК України права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, які не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

За ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк», суд виходив з того, що позивач всупереч ст. 60 ЦПК України не підтвердив належними та допустимими доказами позовні вимоги.

Однак, з такими висновками суду погодитися не можна.

Встановлено, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.

В свою чергу, 15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором.

Згідно вищезазначених угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2304/0508/55-013 від 21.05.2008 року, що було укладено між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_6, на користь ПАТ «Альфа-Банк».

Відповідно до ч. 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом, а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним кредитним договором належить ПАТ «Альфа-Банк».

21.05.2008 року ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_6 уклали кредитний договір № 2304/0508/55-013.

Відповідно до п. 1.1 умов вказаного договору банк надав відповідачу грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 84000 доларів США на строк по 21 грудня 2017 року, а ОСОБА_6, в свою чергу, зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 07.05.2012 року ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_7 уклали договір поруки № 2304/0508/55-013-Р-1.

Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_7 як поручитель поручається за виконання ОСОБА_6 обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Відповідно до умов договору поруки, відповідачі відповідають перед позивачем за порушення обовязків за договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.

ОСОБА_6 належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, порушив графік погашення кредиту. Станом на 10.03.2015 р. відповідач має заборгованість :

за кредитом 61991, 22 доларів США, що за курсом НБУ на 10.03.2015 року становить 1347423, 18 грн.

за відсотками 1743, 64 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 37899, 25 грн.

У звязку з порушенням боржником своїх зобовязань зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та положень кредитного договору, кредитором нараховано неустойку. Станом на 10.03.2015 року розмір неустойки становить :

пеня 113, 92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 2476,13 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, у відповідності з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших умов, які зазвичай висуваються.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується погасити кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути займодавцю позику (грошові кошти в тій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, тієї ж кількості, того ж роду та якості, які були передані йому займодавцем) в строк і в порядку, встановленому договором.

Ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Правильність розрахунку заборгованості, зробленої позивачем, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не спростували належними та допустимими доказами.

16.03.2015 року на адреси боржника та поручителя, ПАТ «Альфа-Банк» направило вимогу про дострокове повернення кредиту, що підтверджується реєстром рекомендованих поштових відправлень № 181 та квитанцією відділення звязку від 18.03.2015 року (а.с. 40).

Зазначена вимога залишена без задоволення відповідачами.

Враховуючи, що відповідач не виконав умов кредитного договору, наявні правові підстави для дострокового стягнення з боржника та поручителя в солідарному порядку кредитних коштів. Таке право Банку передбачене частиною 2 статті 1050 ЦК України і умовами кредитного договору.

Враховуючи положення ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, колегія суддів вважає обгрунтованими вимоги, заявлені ПАТ «Альфа-Банк» та приходить до висновку про їх задоволення.

До апеляційної скарги апелянтом надано належним чином завірені документи кредитної справи, які є ідентичними, що надані до суду першої інстанції. В ході розгляду справи судом першої інстанції, достеменних доказів про відсутність кредитних зобовязань відповідачами надано не було. Не добуто таких доказів і в ході апеляційного розгляду справи. Дійсність підпису в кредитному договорі та договорі поруки відповідачами не оспорюється.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Обовязок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а відтак рішення суду не може залишатись в силі.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Таким чином, вимоги Банку щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, відсотків, пені є підставними, ґрунтуються на вимогах закону та відповідають матеріалам справи.

Сторони за кредитним договором повністю узгодили умови кредитного договору, а тому вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі.

З огляду на викладене, оскільки суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням і неправильним застосування норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і дають підстави для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2015 року у даній справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 2304/0508/55-013 від 21.05.2008 року в сумі 1387798 грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судові витрати по 3836 грн. 30 коп. з кожного

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :