ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1416/13-ц
Провадження № 2/210/77/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"20" листопада 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чайкіної О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Куксенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за: первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Саксаганської районної у місті ради про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання часток у спільній сумісній власності, розподіл майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до суду з вищеназваним позовом, який неодноразово уточнювала. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з відповідачем ОСОБА_3 перебувала з 15 листопада 1997 року, у зареєстрованому шлюбі , від шлюбу вони мають двох малолітніх доньок - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З липня 2012 року сторони разом не мешкають, і, відповідно не ведуть спільне господарство. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2012 року, шлюб між сторонами розірвано. Однак, за період шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було придбано ряд рухомого та не рухомого майна за кошти сімейного бюджету, котре сторони у добровільному порядку не розділили. Тому, посилаючись на положення ст. 60-71 СК України, положення ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" в останній редакції позовних вимог від 22 грудня 2014 року (Т.2, а.с. 67-69), просила суд: 1) визнати майно, придбане за період шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільною сумісною власністю подружжя; 2) розділити майно, спільно придбане за період шлюбу, визнавши за ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_1 та залишити у її користуванні нерухоме майно квартиру за № 35 у будинку № 10 по вулиці Революційна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області; 3) в порядку поділу майна залишити у користуванні ОСОБА_3 нерухоме майно квартиру за № 22 у будинку № 5 по вулиці Тесленко в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та гараж за адресою по вулиці Тесленко в місті Кривому Розі; 4) залишити у користуванні ОСОБА_3, в інтересах дітей, рухоме майно: пральну машинку, холодильник, пилосос фірми Сатурн, кухонний посуд фірми iCook Family Prestige набор «Семейный престиж», кухонний гарнітур, м»який куточок, витяжку, шафу-купе, спальний гарнітур, м»який диван, меблі для ванної кімнати «Мойдодир», кондиціонер, газову плиту, телевізор на кухні, телевізор-плазму, вбудовану шафу в кімнаті, укомплектований компютер, домашній кінотеатр, автономне опалення, систему очистки води eSpring, бойлер; 5) розділити суму знятого депозиту в розмірі 3510225,77грн. по ? частки грошового вкладу, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію ? частки грошового вкладу у розмірі 1 755 112,89грн.

Відповідач, ОСОБА_3, звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу при купівлі майна подружжя, мотивуючи зустрічний позов тим, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2012 задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 суму боргу в розмірі 200 000 грн. за борговою розпискою на придбання спірної квартири, яка знаходиться за адресою м. Кривий Ріг, вул. Тесленко б. 5 кв. 22. Оскільки боргові зобов'язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав договір позики, що випливає з положень ст. 65 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 150000,00грн. (Т. 1, а.с. 63-64). Зустрічний позов прийнято до провадження та обєднано з первісним позовом для сумісного розгляду (Т. 1 , а.с. 76).

В ході судового розгляду первісний позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7, кожен окремо, підтримували позовні вимог за первісним позовом, просили їх задовольнити. Вказували на те, що майно придбано за кошти подружжя, тому має бути поділено між сторонами у справі. Крім того, оскільки ОСОБА_3 мав грошові кошти на депозитних рахунках, які були сформовані за рахунок спільних коштів, однак у подальшому були зняті одноособово відповідачем, тому на користь ОСОБА_2 слід стягнути грошові кошти у розмірі ? від розміру депозиту. Проти зустрічного позову заперечували, оскільки ОСОБА_2 не визнає тієї обставини, що її колишній чоловік отримав грошові кошти в борг для купівлі квартири, крім того у подружжя на той момент були грошові кошти, достатні для придбання квартири. Крім того, вона не надавала своєї згоди на отримання у борг грошових коштів від ОСОБА_6

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_8 позовні вимоги визнали частково. Зазначали, що спірне майно із переліку, наведеного в первісному позові ОСОБА_2, дійсно було придбано у шлюбі. Разом з тим вказували, що первісний позивач не працювала, свого доходу не мала, тому більшість майна, на яке вона претендує було придбано за кошти ОСОБА_3 Крім того, ОСОБА_2 залишила відповідача з двома дітьми, яких він самостійно виховує, тому при поділі нерухомого та рухомого майна потрібно враховувати інтереси малолітніх дітей, які фактично проживають з відповідачем. Також квартира по вул. Тесленка була придбана й за кошти, отримані в борг, тому просили задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3.

У подальшому, сторони у справі дійшли згоди щодо поділу спільного майна, та подали заяви про розгляд справи у їх відсутність з урахуванням їх домовленості щодо поділу майна.

Так, позивач ОСОБА_2 у своїй заяві від 30 вересня 2015 року, вх. № 14997, просила суд задовольнити її позовні вимоги частково, а саме: залишити у її користуванні нерухоме майно квартиру за № 35 у будинку № 10 по вулиці Революційна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області; залишити у користуванні ОСОБА_3 нерухоме майно квартиру за № 22 у будинку № 5 по вулиці Тесленко в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, та залишити за ним все інше майно.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про часткове визнання позову, з урахуванням домовленості з ОСОБА_2 щодо поділу спірного майна (вх.. № 14995), згідно якої ОСОБА_3 просить суд залишити за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно квартиру за № 35 у будинку № 10 по вулиці Революційна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а за ОСОБА_3 все інше майно. Крім того, ОСОБА_3 просив суд залишити без розгляду його зустрічний позов.

Ухвалою суду зустрічний позов ОСОБА_3 залишений без розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Враховуючи те, що рішення у справі щодо поділу майна подружжя може вплинути на права спільних дітей подружжя, а їх інтереси можуть бути порушенні, судом до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Орган опіки та піклування Саксаганської районної у місті ради (Т.1, а.с. 75).

Від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору органу опіки та піклування в Саксаганському районі м. Кривого Рогу надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, але з урахуванням заперечень проти позову ОСОБА_2 в частині поділу майна подружжя, в яких третя особа просить суд при поділі майна врахувати: що з відповідачем у справі ОСОБА_3 за рішенням суду постійно проживає двоє малолітніх дітей ОСОБА_4, 25 липня 200р.н. та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, діти перебувають на утриманні батька ОСОБА_2 не проживає постійно у місті ОСОБА_1 (Т.2, а.с. 35-36, 77, 76).

Суд, враховуючи подані сторонами у справі заяви щодо розгляду справи за їх відсутності, часткове визнання первісного позову, домовленості щодо поділу нерухомого майна, приходить до висновку про розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши у сукупності усі надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з урахуванням встановлених фактичних обставин, правовідносин, що склались між сторонами, та норм права, що їм кореспондують.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, про що Дзержинським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області в Книзі реєстрації шлюбів 15 листопада 1997року зроблено відповідний актовий запис за № 592 (Т.1, а.с. 8). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2012 року у справі № 435/9601/12 шлюб між сторонами у справі розірвано (Т.1, а.с. 10).

Від шлюбу сторони у справі мають двох доньок неповнолітню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І КИ за № 097651 від 07.09.2000року, та малолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І КИ за № 271605 від 08.07.2004 року (Т.1, а.с. 9).

За період шлюбу сторонами у справі придбано нерухоме та рухоме майно: - однокімнатна квартира №35 по вул. Революційній у будинку №10 у м. Кривому Розі, власником якої на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09 грудня 2005 року приватним нотаріусом Криворізького міського округу ОСОБА_9 являється позивач ОСОБА_2 (Т. 1, а.с. 11-14); транспортний засіб Hyunday Accent, 2008р.в., д.н.з. НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_4, колір світло-синій, свідоцтво про реєстрацію АЕС179220 від 23 липня 2008року, власник ОСОБА_3 (Т.1, а.с. 61, 140, 163-165); трьохкімнатна квартира за №22 у будинку № 5 по вул. Тесленко у м. Кривому Розі, яка на підставі договору купівлі-продажу ВСЕ № 379533 від 28 жовтня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського округу ОСОБА_10 належить ОСОБА_3 (Т.1, а.с. 139, Т. 2, а.с. 27, 85, 86), кухонний куток «Зевс» (корп. ОСОБА_8, група 4 (Т.1, а.с. 169), куток «Юпітер» Кантри (Т. 1, а.с. 170), тощо.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 за період шлюбу укладав депозитні договори з ПАТ «КБ «ПриватБанк» (Т.2, а.с. 182, 204-209). довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на відповідача дійсно були відкриті рахунки, по яким виплачено кошти: договір SAMDN4781, дата відкриття 06.02.2004р.н, стан закритий, залишок грошових коштів - 0; договір SAMDN396, дата відкриття 07.02.2005р.н, стан закритий, залишок грошових коштів - 0; договір SAMDN7842, дата відкриття 08.02.2007р.н, стан закритий, залишок грошових коштів 0; договір SAMDN3081, дата відкриття 11.03.2005р.н, стан закритий, залишок грошових коштів 0; договір SAMDN2755, дата відкриття 07.02.2005р.н, стан закритий, залишок грошових коштів - 0; договір SAMDN6264, дата відкриття 09.02.2006р.н, стан закритий, залишок грошових коштів 0; договір SAMDN7431, дата відкриття 08.02.2007р.н, стан закритий, залишок грошових коштів 0; договір SAMDN6298, дата відкриття 06.11.2012р.н, стан закритий, залишок грошових коштів 0. Також за повідомленням ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 у період з 2005 року по 2012 року мав депозити, які закриті, залишок грошових коштів відсутній, зокрема: депозит від 11 березня 2005 року на суму 200 000,00грн., дата закриття 14 березня 2006 року; депозит від 07 лютого 2005 року на суму 300 000,00грн., дата закриття 07 лютого 2007 року; депозит від 14 березня 2006 року на суму 250 000,00грн., дата закриття 14 березня 2008 року; депозит від 12 лютого 2009 року на суму 26 851,32ЄВРО., дата закриття 24 липня 2012 року; депозит від 18 березня 2008 року на суму 250 000,00грн., дата закриття 12 лютого 2009 року; депозит від 09 лютого 2006 року на суму 50 000,00грн., дата закриття 12 лютого 2007 року; депозит від 12 лютого 2009 року на суму 131 441,90 ЄВРО., дата закриття 24 липня 2012 року; депозит від 12 лютого 2009 року на суму 11 632,25 ЄВРО, дата закриття 24 липня 2012 року; депозит від 08 лютого 2007 року на суму 53 694,99грн., дата закриття 11 лютого 2008 року; депозит від 08 лютого 2007 року на суму 250 000,00грн., дата закриття 12 лютого 2009 року; депозит від 18 березня 2008 року на суму 1 196 914,71грн., дата закриття 12 лютого 2009 року; депозит від 28 вересня 2007 року на суму 100 000,00грн., дата закриття 12 лютого 2009 року (Т.1, а.с. 84-109, 148).

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України) відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 70 СК України у разі поділу майна частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором; за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно з п. п. 22, 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно звітів про оцінку майна, складених КП ДОР «Криворізьке БТІ», вартість нерухомого майна однокімнатної квартири по вулиці Революційна становить 107200,00грн.; а вартість трикімнатної квартири по вулиці Тесленко 374800,00грн. (Т. 1, а.с. 240-251; Т.2, а.с. 1- 21).

Як вбачається з наданих до суду заяв, позивач та відповідач досягли згоди щодо вартості нерухомого майна квартир по вулиці Революційна та по вулиці Тесленко у м. Кривому Розі. Також, позивач та відповідач дійшли згоди, що за позивачем залишається квартира №35 по вул. Революційній у будинку №10 у м. Кривому Розі, а за відповідачем квартира за №22 у будинку № 5 по вул. Тесленко у м. Кривому Розі та усе інше майно.

Суд, враховуючи визнання позову відповідача в частині залишення у власності та користування ОСОБА_2 однокімнатної квартири, положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема позивача, приходить до висновку про задоволення позовних вимог згідно досягнутої домовленості.

Крім того, враховуючи що згідно з рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання двох дітей по 500грн. на кожну дитину, проживання неповнолітньої ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_5 разом з батьком відповідачем ОСОБА_3 (Т.1., а.с. 66-70), думку органу опіки та піклування щодо необхідності врахування інтересів дітей при поділі майна, домовленість позивача та відповідача щодо поділу квартир відповідає положенням ч.1 та ч. 3 ст. 70 СК України та інтересам дітей подружжя.

В частині поділу рухомих речей, а саме що знаходиться в квартирі за № 22 у будинку № 5 по вулиці Тесленко в м. Кривому Розі Дніпропетровської області: пральна машинка, холодильник, пилосос фірми Сатурн, кухонний посуд фірми iCook Family Prestige набор «Семейный престиж», кухонний гарнітур, м»який куточок, витяжка, шафа-купе, спальний гарнітур, м»який диван, меблі для ванної кімнати «Мойдодир», кондиціонер, газову плиту, телевізор на кухні, телевізор-плазму, вбудовану шафу в кімнаті, укомплектований комп»ютер, домашній кінотеатр, автономне опалення, систему очистки води eSpring, бойлер, відносно яких сторони досягли згоди щодо залишення їх у користування відповідача ОСОБА_3 в інтересах дітей, суд враховує наступне.

За змістом ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Частиною 2 ст. 183 ЦК України визначено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони досягли згоди щодо залишення цих речей відповідачу, оскільки з ним проживають діти, та вони знаходяться в квартирі, що залишається у власності ОСОБА_3 Така домовленість не суперечить інтересам позивача, та відповідає положенням ч. 3 ст. 70 СК України.

Щодо вимог про розподіл гаражу, суд відмовляє у їх задоволенні з наступних підстав.

Згідно роз'яснень, які містяться п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Як вбачається з матеріалів справи гараж по вулиці Тесленка, на який посилається позивач, не зареєстрований в БТІ, в реєстрі нерухомого майна відсутні будь-які відомості щодо реєстрації за ОСОБА_3 іншого нерухомого майна окрім квартири по вулиці Тесленка у м. Кривому Розі, у тому числі й гаражу.

Таким чином, в ході судового розгляду не здобуто належних та допустимих доказів того, що такий гараж взагалі існує, оскільки відсутні будь-які відомості про його розташування, та відсутні будь-які правовстановлюючі документи на такий обєкт нерухомого майна.

Виходячи з викладеного, суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимог щодо поділу гаражу з підстав його недоведеності.

В частині вимог щодо стягнення коштів за депозитними договорами, суд виходить з наступного. Відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Як вбачається з матеріалів справи, дійсно за час шлюбу ОСОБА_3 відкривав та закривав в установі ПАТ КБ «ПриватБанк» депозити в гривні та в ЄВРО. Також судом встановлено, що грошові кошти на депозитних рахунках була використана, а депозитні рахунки закриті, про що свідчать довідки та виписки з рахунків, витребуваних судом за клопотанням сторін у справі, зокрема: депозит від 11 березня 2005 року на суму 200 000,00грн., дата закриття 14 березня 2006 року; депозит від 07 лютого 2005 року на суму 300 000,00грн., дата закриття 07 лютого 2007 року; депозит від 14 березня 2006 року на суму 250 000,00грн., дата закриття 14 березня 2008 року; депозит від 12 лютого 2009 року на суму 26 851,32ЄВРО., дата закриття 24 липня 2012 року; депозит від 18 березня 2008 року на суму 250 000,00грн., дата закриття 12 лютого 2009 року; депозит від 09 лютого 2006 року на суму 50 000,00грн., дата закриття 12 лютого 2007 року; депозит від 12 лютого 2009 року на суму 131 441,90 ЄВРО., дата закриття 24 липня 2012 року; депозит від 12 лютого 2009 року на суму 11 632,25 ЄВРО, дата закриття 24 липня 2012 року; депозит від 08 лютого 2007 року на суму 53 694,99грн., дата закриття 11 лютого 2008 року; депозит від 08 лютого 2007 року на суму 250 000,00грн., дата закриття 12 лютого 2009 року; депозит від 18 березня 2008 року на суму 1 196 914,71грн., дата закриття 12 лютого 2009 року; депозит від 28 вересня 2007 року на суму 100 000,00грн., дата закриття 12 лютого 2009 року (Т.1, а.с. 84-109, 148).

Як встановлено судом, шлюб між сторонами розірвано 21 листопада 2012 року. Крім того, судом встановлено, що основу сімейного бюджету складали доходи ОСОБА_3, грошовий вклад ОСОБА_2 в сімейний бюджет, є незначним, що підтверджується довідками про доходи, податковими деклараціями, звітами, довідками про отримання пенсій (Т.1, а.с. 171-181, 188, 190, 191-202).

В ході судового розгляду встановлено, що грошові кошти, які перебували на депозитних рахунках були зняті за час спільного життя подружжя, що підтверджено банківськими виписками та відомостями про стан рахунків, наданими ПАТ КБ "ПриватБанк". Належних та допустимих доказів в підтвердження того, що ОСОБА_3 використав їх на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав їх, судом не здобуто, враховуючи й ту обставину, що в період зняття з депозитних рахунків грошових коштів подружжя придбало рухоме майно, утримувало дітей, спільно проживало.

З урахуванням викладеного, підстав для стягнення ? частки грошових коштів, що були на депозитних рахунках за період шлюбу у розмірі 1 755 112,89грн., та задоволення позову в цій частині не вбачається. Тому в цій частині суд у позові відмовляє з підстав недоведеності.

Оскільки позов задовольняється частково, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 63, 68, 69, 70, 71 СК України, ст. 368, 372 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Саксаганської районної у місті ради про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання часток у спільній сумісній власності, розподіл майна подружжя задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя залишити у власності та користуванні ОСОБА_2 (31.07.1979р.н., р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5) нерухоме майно квартиру за № 35 у будинку № 10 по вулиці Революційна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області загальною площею 35,5кв.м., житловою площею 18,1кв.м.

В порядку поділу спільного майна подружжя залишити у власності та користуванні ОСОБА_3 (12.03.1973р.н., р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6) нерухоме майно квартиру за № 22 у будинку № 5 по вулиці Тесленко в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, загальною площею 75,6кв.м., житловою площею 51,2кв.м.

В порядку поділу спільного майна подружжя залишити у власності та користуванні ОСОБА_3 (12.03.1973р.н., р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6), в інтересах дітей, рухоме майно, що знаходиться в квартирі за № 22 у будинку № 5 по вулиці Тесленко в м. Кривому Розі Дніпропетровської області,: пральну машинку, холодильник, пилосос фірми Сатурн, кухонний посуд фірми iCook Family Prestige набор «Семейный престиж», кухонний гарнітур, м»який куточок, витяжку, шафу-купе, спальний гарнітур, м»який диван, меблі для ванної кімнати «Мойдодир», кондиціонер, газову плиту, телевізор на кухні, телевізор-плазму, вбудовану шафу в кімнаті, укомплектований комп»ютер, домашній кінотеатр, автономне опалення, систему очистки води eSpring, бойлер.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення буде складання 25 листопада 2015 року.

Суддя: О. В. Чайкіна