Справа № 445/1496/15 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 22-ц/783/6397/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів Ніткевича А.В.,Павлишина О.Ф.

секретар Бохонко Е.Р.,

З участю: представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 18 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ВДВС Золочівського РУЮ про визнання права власності та зняття арешту на майно, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 18 серпня 2015 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 11 серпня 2015 року про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна - автобус MERSEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_1, автобус SETRA S312HD д.н.з. ВС 98919 СМ, житловий будинок по вул. Львівській,53 с.Плугів Золочівського району та земельну ділянку площею 0,1418 га-кадастровий номер :03:005:0007, на якій даний будинок розташований скасовано.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_3 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Зокрема стверджує, що суд порушив вимоги ч.5 ст.154 ЦПК України, оскільки його не було викликано в судове засіднання чим позбавлено можливості висловити свою правову позицію з приводу цього питання. Крім цього, суд не врахував, що відповідно до ч.4 ст.154 ЦПК України, право на подання заяви про скасування заходів забезпечення позову має особа, щодо якої вжиті заходи забезпечення позову, а відтак ОСОБА_4 не мала права на подання такої заяви, оскільки заходи забезпечення позову вжиті відносно ВДВС Золочівського РУЮ, а не відносно ОСОБА_4 Вважає безпідставним твердження суду, що ухвалою від 11 серпня 2015 року зупинено виконання судового рішення, яке набрало законної сили оскільки така насправді є абсолютно законною і не зупиняє виконання рішення, а лише зупиняє завідомо незаконні дії державного виконавця щодо арешту та примусової реалізації майна, яке йому належить, хоча він не є боржником у виконавчому провадженні. Прость ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування ухвали Золочівського районного суду Львівської області від 11 серпня 2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом у Відділі державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №44/673/14-ц про стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 32 000доларів США.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції ОСОБА_6 від 01.07.2015 року відкрито виконавче провадження (а.с.24).

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції ОСОБА_6від 01.07.2015року накладено арешт на автобус MERSEDES-BENZ, модель 350D, 1998р.в., д.н.з. НОМЕР_2, кузов №NMB5031; автобус SETRA S312HD, днз. ВС8919СМ, шасі WKK0227; житловий будинок в с.Плугів Золочівського району Львівської області, належний на праві власності ОСОБА_7; земельну ділянку для обслуговування житлового будинку в с.Плугів Золочівського району Львівської області, кадастровий номер :03:005:0007, що належить боржнику ОСОБА_5 Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_5 лише в межах суми боргу (а.с.4-5).

Звертаючись з позовом про визнання права власності та зняття арешту на майно в порядку ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», позивач ОСОБА_3 зазначав, що майно на яке накладено арешт є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набуте під час шлюбу, а відтак наклавши арешт на все майно, державним виконавцем порушені його права, а тому в порядку забезпечення позову просив зупинити продаж арештованого майна.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 11 серпня 2015 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено та вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна.

Скасовуючи заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 11 серпня 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпеченння позову вжиті ухвалою Золочівського районного суду застосовані неправомірно, оскільки зупинили виконання рішення суду, яке набрало законної сили, що є недопустим.

Однак з таким висновком суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно зі ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1 статті), у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 статті).

Скасовуючи заходи забезпечення позову, суд не врахував,того, що позов забезпечено в порядку п.5 ч.1 ст.152 ЦПК України, яким передбачено, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, а тому висновок суду про те, що вжиті заходи забезпечення позову зупинили виконання рішення є помилковим, оскільки в даному випадку застосований спеціальний вид забезпечення позову в межах справи про визнання права власності та зняття арешту на майно.

Крім цього, судом порушений процесуальний порядок вирішення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Однак в порушення вимог вказаної норми закону, судом не надіслано повідомлення сторонам про розгляд такої заяви та така розглянута в день її надходження до суду без належного повідомлення сторін про розгляд такої.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд під час постановлення оскаржуваної ухвали допустився порушень норм процесуального права, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для її скасування з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову..

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.2, 314 ч.1 п.6, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 18 серпня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_4 у задоволенні її заяви про скасування ухвали Золочівського районного суду Львівської області від 11 серпня 2015року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.Р.Мікуш

Судді: А.В.Ніткевич

ОСОБА_8