233 № 233/3282/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

при секретарі Поварніциній А.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

05 червня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06 травня 2014 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з нього було стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання двох спільних дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 27 березня 2014 року до повноліття доньки ОСОБА_4, тобто до 22.09.2014 року, а в подальшому в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до повноліття доньки ОСОБА_5, тобто до 18.05.2025 року. 22 вересня 2014 року доньці ОСОБА_4 виповнилося 18 років і з нього стали утримувати 1/4 його доходу на утримання молодшої доньки. Так як старша донька ОСОБА_4 стала навчатися у професійному училищі, рішенням суду від 20.11.2014 року з нього були стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 03 жовтня 2014 року і до закінчення навчання, або до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови продовження нею навчання. Зазначив, що присудження аліментів на старшу доньку ОСОБА_4 суттєво вплинуло на його матеріальний стан і тому він вимушений звернутись до суду про зменшення аліментів на свою молодшу доньку ОСОБА_5, або відновити розмір виплат на двох доньок. Вважає, що його матеріальний стан змінився настільки, що не вистачає коштів на існування. З урахуванням його заробітку, за мінусом податків та відрахувань, він отримує на руки 2653,94 грн. Крім того, перебуваючи у шлюбі із відповідачкою, який досі не розірваний, він в інтересах родини оформив на себе кредит в сумі 30000 грн. і змушений до 11.02.2017 року сплачувати банку щомісяця 1440 грн., крім того повинен сплачувати комунальні послуги, що складає близько 750 грн. Тому просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2014 року на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зменшивши їх до 1/6 розміру від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення навчання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у Костянтинівському вищому професійному училищі, або до досягнення нею двадцяти трьох років за умови продовження нею навчання.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на наведені у ньому доводи.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі і просила в їх задоволенні відмовити. Зазначила, що ті обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову, не можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів на утримання їх спільних дітей. Вважає, що матеріальний стан позивача і на теперішній час дозволяє йому виплачувати аліменти у встановленому рішенням суду розмірі. Також зазначила, що з позивачем вони припинили спільне проживання ще у січні 2014 року, а шлюб не розірвали лише із-за відсутності в неї коштів. Наявність споживчого кредиту не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки кредит позивач отримав вже після фактичного припинення спільного проживання і витрачений не в інтересах родини. Просила суд звернути увагу на те, що їх старша донька ОСОБА_4 є інвалідом дитинства 2-ї групи із захворюванням центральної нервової системи і потребує значно більших витрат на лікування. Враховуючи викладене, просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані сторонами докази по справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що на час винесення цього рішення сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 травня 2014 року з позивача ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання двох спільних дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 27 березня 2014 року до повноліття доньки ОСОБА_4, тобто до 22.09.2014 року, а в подальшому в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до повноліття доньки ОСОБА_5, тобто до 18.05.2025 року (а.с. 8). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2014 року, з позивача ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 03 жовтня 2014 року і до закінчення навчання, або до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови продовження нею навчання. (а.с. 11). Тобто позов до позивача було подано 03 жовтня 2014 року. ОСОБА_4, яка народилася 22 вересня 1996 року є інвалідом другої групи з дитинства із захворюванням центральної нервової системи, що підтверджено висновком МСЕК серії 10 ААБ, № 424412 (а.с. 33), навчається в Костянтинівському вищому професійному училищі на денній формі навчання з 01 вересня 2014 року по 24 травня 2016 року (а.с. 32).

Позивач ОСОБА_1 по теперішній час працює на посаді плавильника металу і сплавів ТОВ «Костянтинівський завод металургійного обладнання» та його заробіток за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року складає 28381,55 грн., що підтверджується довідкою про заробітну плату від 27.05.2015 р., тобто його середньомісячний заробіток складає більше 3000 грн. (а.с. 12).

Відповідно до ст.ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини і зобовязані утримувати дитину до повноліття.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При вирішенні даного спору суд керується ст. 10 ЦПК України у відповідності з вимогами якої цивільне судочинство здійснюється на засадах загальності сторін. Судом сторонам були розяснені вимоги ст. 10 ч.4 ЦПК України щодо змагальності судового процесу. Відповідно до вимог статті 27 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивач не заперечував, що шлюбні відносини та спільне проживання з відповідачкою припинились на початку 2014 року, сторони проживають окремо, що підтверджується адресами сторін, зазначеними у позовній заяві (а.с. 3). Позивачем та його представником не надано суду доказів на використання споживчого кредиту, який він отримав 11 лютого 2014 року у ПАТ «ВТБ БАНК» м. Київ, - в інтересах сімї, тим більш, що цей договір був укладений позивачем до подання відповідачкою ОСОБА_3 позову про стягнення аліментів на навчання. Тобто відповідні зобовязання позивача за кредитним договором вже існували на час ухвалення вищевказаного рішення суду від 20 листопада 2014 року, а тому їх наявність не свідчить про зміну матеріального стану позивача (а.с. 13-15). Крім того, згідно довідки про заробітну плату позивача від 27 травня 2015 року, його дохід не зменшився, а навпаки, збільшився, що також суперечить твердженням позивача та його представника про зміну його матеріального стану (а.с. 12).

За таких підстав суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 5, 6, 10, 60, 79, 81, 85, 88, 107, 179, 208, 209, 213, 215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 26 серпня 2015 року, у повному обсязі рішення виготовлене 31 серпня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Костянтинівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі відсутності сторони у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя