Справа № 642/2314/15
Провадження № 2/642/837/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Грінчук О.П.,

за участі: секретаря Радько В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2

представника 3-ї особи ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, 3-я особа ПАТ КБ «Приватбанк» про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину майна,

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки та просить поділити будинок, що знаходиться в м. Харкові, по вул. Довгалевського, 47 придбаний під час сумісного проживання в шлюбі та визнати право власності на сумісне майно подружжя, а саме по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями між ним та відповідачкою. Крім цього, просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 15.05.2002 р. серія АЕК № 002775, вказуючи що 22.03.1986р. між ним та відповідачкою був укладений шлюб. 15.05.2002р. будучи у шлюбі вони придбали спірний будинок та зареєстрували на відповідачку. Під час реєстрації технічних документів у КП «ХМБТІ» позивач не звернув уваги на те, що власником цього житлового будинку з надвірними будівлями була записана його дружина (відповідачка) та на той час не надав цьому значення. Гроші на придбання спірного будинку взяли з спільного сімейного бюджету. 27.11.2007р. припинили шлюбні відносини та розлучилися. На даний час відповідачка має намір продати спірний будинок, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 20.08.2015р. до участі в справі у якості 3-ї особи було залучено представника ПАТ КБ «Приватбанк».

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Відповідачка проти задоволення позову не заперечувала.

Представник 3-ї особи, заперечував проти задоволення позову, вказуючи, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою у справі 07.05.2008р. було укладено кредитний договір. Так, в рамках вказаного договору банк надав ОСОБА_2 кредит у вигляді строкового кредиту 40000,00 доларів США. У забезпечення виконання вказаного договору між Банком та ОСОБА_2 укладений договір іпотеки № 422 від 07.05.2008р. та на даний час звернуто стягнення на предмет іпотеки, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає враховуючи наступне.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 15.05.2002 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_2 купила житловий будинок № 47 з надвірними будівлями, що розташований в м. Харкові по вул. Довгалевського (а.с. 9).

Як вбачається з кредитного договору № 56/А-08 від 07 травня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір на суму 40000 (сорок тисяч) доларів, які остання зобов'язалася повернути в строк до 03.05.2018 року.

Згідно договору іпотеки № 196225 від 07.05.2008 року, реєстраційний номер 422, ОСОБА_2 та представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» уклали договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок, загальною площею 69,80 кв. м., житловою площею 45,70 кв. м., який розташований за адресою: м. Харків, вул. Довгалевського, 47.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2009 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 56/А-08 від 07 травня 2008 року в розмірі 43198,94 доларів США було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку та житловий будинок, загальною площею 69, 80 кв.м., житловою площею 45,70 кв.м., який розташований за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Довгалевського, 47, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»; виселено ОСОБА_2, зареєстровану та проживаючу в будинку, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Довгалевського, 47 зі зняттям з реєстраційного обліку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, враховуючи, що рішенням Ленінського районного суду від 08 грудня 2009 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 56/А-08 від 07 травня 2008 року в розмірі 43198,94 доларів США було звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Довгалевського, 47, яке набуло законної сили, а тому відсутній предмет спору.

Крім цього, вирішуючи питання про визнання договору купівлі-продажу не дійсним, суд приходить до висновку, що представником позивача не надано доказів та в судовому засіданні не доведено підстави недійсності договору купівлі продажу житлового будинку від 15.05.2002р. серія АЕК № 002775.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на виконання вимог ст. 60 ЦПК України позивач належним чином не довів факту порушення його цивільного права, невизнання або оспорювання, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10,60,83,88,209,212,213,223 ЦПК України, ст. 1224 ЦК України, -

вирішив:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити в повному обємі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Ленінський районний суд м. Харкова.

Головуючий: