Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/6965/14-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 30 Доповідач Шевчук А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Шевчук А.М.,

суддів: Заполовського В.Й., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання: Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхового Товариства з додатковою відповідальністю» Глобус» та ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, майнової та моральної шкоди

за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4, представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхового Товариства з додатковою відповідальністю» Глобус»

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхового Товариства з додатковою відповідальністю» Глобус» (далі ТДВ «СТДВ «Глобус») та ОСОБА_3 Просив стягнути на свою користь з ТДВ «СТДВ «Глобус» 50 000 грн. страхового відшкодування, а з ОСОБА_3 - 13 467 грн. заподіяної матеріальної шкоди, 650 грн. витрат за складання висновку експерта щодо визначення матеріального збитку, 3 090 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП та у відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. Окрім того, позивач просив стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу в сумі 2 000 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 21 червня 2013 року на 27 кілометрі автодороги Житомир-Чернівці з вини водія ОСОБА_3, який керував автомобілем РЕUGЕОТ, державний номер НОМЕР_1, з причепом КНОТТ, реєстраційний номер НОМЕР_2, причіп роз'єднався з причіпного пристрою і здійснив зіткнення з автомобілем RENAULТ Сlіо, державний номер НОМЕР_3, який рухався в зустрічному напрямку під його (позивача) керуванням. Внаслідок даної ДТП був пошкоджений автомобіль RENAULТ Сlіо. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 відносно автомобіля застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», а відносно причепа - в ТДВ «СТДВ «Глобус».

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 подав до суду позов в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до ТДВ «СТДВ «Глобус» та ОСОБА_3 Просив стягнути на свою користь з ТДВ «СТДВ «Глобус» 50 000 грн. страхового відшкодування, а з ОСОБА_3 13 467 грн. заподіяної матеріальної шкоди, 3 090 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП, а також 2 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Самостійні вимоги щодо предмета спору обґрунтовував тим, що він є власником автомобіля RENAULТ Сlіо, державний номерний знак НОМЕР_3, а позивач ОСОБА_1 керував автомобілем на підставі довіреності. Збитки заподіяні власнику.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ТДВ «СТДВ «Глобус» 50 000 грн. страхового відшкодування та 2 000 грн. витрат на правову допомогу. У задоволенні решти вимог ОСОБА_1, а також у задоволенні самостійних вимог третьої особи ОСОБА_2 - відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу. Просить рішення в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд безпідставно відмовив йому у відшкодуванні моральної шкоди, адже, через ДПТ він зазнав душевних страждань, бо керував автомобілем, який пошкоджений з вини ОСОБА_3 Суд не обґрунтував відмови у задоволенні решти його вимог.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким самостійні вимоги третьої особи щодо предмета спору задовольнити в повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що в силу керування транспортним засобом не виникають, не змінюються і не припиняються цивільні права та обовязки, а тому керування транспортним засобом, як дія особи, не є правочином. Видача довіреності не може розглядатися як титул для набуття права власності на автомобіль. ОСОБА_1 володів чужим транспортним засобом на законних підставах та керував автомобілем на підставі довіреності, тому збитки фактично завдані ОСОБА_2, як власнику автомобіля.

Із рішенням суду першої інстанції не погодилося й ТДВ «СТДВ «Глобус». Також подало апеляційну скаргу. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та, зокрема, доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що, якщо ДТП сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у зєднанні між собою, то виплата страхового відшкодування повинна здійснюватися страховиком, який уклав договір страхування щодо тягача, а не причепа, тому цивільно-правову відповідальність повинно нести ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», яким було забезпечено відповідальність тягача. Суд незаконно стягнув 50 000 грн. страхового відшкодування, оскільки висновок експертного автотоварознавчого дослідження не містить відомостей про залишкову вартість автомобіля RENAULТ Сlіо, державний номер НОМЕР_3, а судова автотоварознавча експертиза не проводилася. Окрім того, судом не враховано, що страхове відшкодування повинно зменшуватися на суму франшизи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст.61 ЦПК України).

Так, постановою Романівського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2013 року встановлено, 21 червня 2013 року ОСОБА_3 на 27 кілометрі автодороги «Житомир-Чернівці» керував автомобілем марки «РЕUGЕОТ», державний номерний знак НОМЕР_1, з причепом марки «КНОТТ», державний номерний знак НОМЕР_2, який розєднався з причіпного пристрою і здійснив зіткнення з автомобілем марки «RENAULТ», державний номерний знак НОМЕР_3, який рухався в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_1 (а.с.4).

Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнано ОСОБА_3

Відповідно до абзацу другого частини 36.3 статті 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у зєднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.

Між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 був укладений договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ9667403, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «РЕUGЕОТ», державний номерний знак НОМЕР_1 (у даному випадку тягач).

Однак, автомобіль марки «RENAULТ» отримав механічні пошкодження внаслідок зіткнення з причепом, який на момент ДТП не перебував у зєднанні з автомобілем ««РЕUGЕОТ», а рухався самостійно, а тому колегія суддів приходить до висновку, що виплату страхового відшкодування повинна здійснювати страхова компанія, в якій на момент настання дорожньо-транспортної пригоди був застрахований причіп.

Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14 червня 2013 року №АС/3186206 причіп марки «КНОТТ», державний номерний знак НОМЕР_2, є забезпеченим транспортним засобом у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю» Глобус» (а.с.57).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до полісу ліміт майнової відповідальності склав 50 000 грн., а франшиза 510 грн.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 13 листопада 2015 року №48 автомобіль марки «RENAULТ», державний номерний знак НОМЕР_3, є фізично знищеним внаслідок його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21 червня 2013 року (а.с.254-264).

Відповідно до частини 30.2 статті 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 05 липня 2012 року №5090-VI, тобто редакція закону чинного на момент ДТП (21 червня 2013 року), якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Як убачається з висновку вищевказаної судової експертизи вартість автомобіля марки «RENAULТ» на момент ДТП становила 42 445 грн. 20 коп., а вартість даного транспортного засобу після ДТП може становити 7 289 грн. 62 коп.

Таким чином, майновий збиток, завданий автомобілю марки «RENAULТ», склав 34 645 грн. 58 коп. (42 445,20 грн. (вартість автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди) 7 289,62 грн. (вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди) 510 (франшиза) = 34 645,58 грн.).

Визначаючись із розміром відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, колегія суддів апеляційного суду керується чинною редакцією статті 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка діє з 2012 року та є чинною на час ДТП. Оскільки конструкція ст.30 вищевказаного спеціального закону не передбачає привязки до згоди власника із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, то колегія суддів відступає від розяснень, наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абзацах третьому та четвертому пункту 15 постанови від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АМС 080602, виданого 09 грудня 2008 року Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області, власником автомобіля марки «RENAULТ», державний номерний знак НОМЕР_3, є ОСОБА_2 (а.с.18). Довіреністю від 17 вересня 2011 року ОСОБА_1 уповноважений розпоряджатися (продавати, страхувати), експлуатувати, вчиняти правочини щодо користування автомобілем марки «RENAULТ», державний номерний знак НОМЕР_3, що належить ОСОБА_2В (а.с.16.17).

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду стягує з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхового Товариства з додатковою відповідальністю» Глобус», тобто з страхової компанії, в якій на момент настання дорожньо-транспортної пригоди був застрахований причіп, на користь ОСОБА_2, тобто власника знищеного транспортного засобу, 34 645,20 грн. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, а у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення страхового відшкодування відмовляє.

Поняття «франшизи» міститься у ст.9 Закону України «Про страхування» і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Оскільки відповідно до ст.12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування зменшено на суму франшизи, то 510 грн. належить компенсувати власнику пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 за рахунок страхувальника або особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, тобто винуватця дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3

Відповідно до статей 28,29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник понесені витрати на евакуацію автомобіля марки «RENAULТ» до стоянки та за послуги стоянки у сумі 3 090 грн., що підтверджується нарядом-замовленням, рахунком та квитанцією (а.с.20-21). Хоча письмові докази видані на ім'я ОСОБА_2, але його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що документи виписані на власника автомобіля, але фактичні витрати на евакуацію та стоянку автомобіля поніс ОСОБА_1 та не заперечив, щоб дані витрати були стягнуті на користь особи, яка керувала автомобілем марки «RENAULТ» на законних підставах. За таких обставин, належить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхового Товариства з додатковою відповідальністю» Глобус» на користь ОСОБА_1 3 090 грн. витрат, повязаних з евакуацією пошкодженого транспортного засобу до поміщення на стоянку, та послуг стоянки, а у задоволенні таких вимог ОСОБА_2 відмовити. Розміру ліміту відповідальності вистачає для такого відшкодування.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Виходячи зі змісту ст.ст.23,1167 ЦК України та загальних підстав цивільно-правової відповідальності, моральна шкода є похідним наслідок вчинення іншого правопорушення, а при вирішенні питання про її відшкодування підлягають зясуванню наявність шкоди, протиправність діяння (бездіяльності), наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням, вина того, хто завдав шкоду.

На момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 керував автомобілем, який було пошкоджено внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3, чим завдано ОСОБА_1 душевних страждань. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, у відшкодування моральної шкоди слід стягнути на користь останнього з винуватця ДТП 3 000 грн. (п.9 постанови Пленуму Верхового Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Колегія суддів відмовляє ОСОБА_2 у стягненні на його користь з винуватця ДТП моральної шкоди у сумі 2 000 грн., яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку із знищенням його майна, оскільки присудженням на його користь, заподіяної матеріальної шкоди, така компенсована.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8,59 Конституції України.

Відповідно до квитанції від 13 травня 2014 року №1-05/14 ОСОБА_1 поніс витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката ОСОБА_4, у сумі 2 000 грн. (а.с.22-24,26-27). Зазначені витрати документально підтверджені та доведені. Так, за складання позовної заяви, запитів та надання консультацій сума витрат на правову допомогу становить 1 000 грн., а за представництво в суді 1 000 грн.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено Законом України від 20 грудня 2011 року №4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах та адміністративних справах», відповідно до п.2 ч.3 ст.79, ст.ст.84,88 ЦПК України стягуються за участь адвоката у судових засіданнях при розгляді справи (14 жовтня 2014 року, 24 червня 2015 року, 19 серпня 2015 року, 07 жовтня 2015 року та 23 грудня 2015 року) та за вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у даній справі (складання позовної заяви, надання консультацій тощо) (1378 грн. х 40% = 551,20 грн.; 551,20 грн. х 6 год.30 хв. = 3 582,80 грн.; 3 582,80 грн. х 60% :100% = 2 149,68 грн.). Таким чином, 2 000 грн. витрат на правову допомогу не перевищує граничного розміру компенсації, а тому стягується на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3

Відповідно до розяснень, наданих у п.45 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» після закінчення розгляду справи витрати, повязані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 88 ЦПК України.

Відповідно до квитанції від 14 листопада 2015 року ОСОБА_1 поніс витрати на оплату судової автотоварознавчої експертизи, що призначалася ухвалою апеляційного суду, у сумі 1 400 грн. (квитанція приєднана до матеріалів справи). Оскільки матеріальна шкода не перевищила ліміту відповідальності страховика та стягується з останнього, то понесені на проведення судової експертизи відповідні витрати відшкодовуються ОСОБА_1 на рахунок Товариства з додатковою відповідальністю «Страхового Товариства з додатковою відповідальністю» Глобус».

Колегія суддів відмовляє у стягненні на користь ОСОБА_1 650 грн. за висновок експертного автотоварознавчого дослідження №3740 від 14 травня 2014 року, оскільки дані кошти не є судовими витрати у розумінні ст.ст.79,86 ЦПК України (а.с.110).

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.309 ЦПК України, колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, яким самостійні вимоги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та позов ОСОБА_1 задовольняє частково.

Оскільки суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення, то відповідно до ст.88 ЦПК України змінює розподіл судового збору. При зверненні до суду позивач та третя особа з самостійними вимогами судовий збір не сплачували. За таких обставин, колегія суддів стягує судовий збір в дохід держави: з страхової компанії -377,36 грн., а з ОСОБА_3 -243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313-314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхового Товариства з додатковою відповідальністю» Глобус» задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхового Товариства з додатковою відповідальністю» Глобус» на користь ОСОБА_2 34 645 грн. 58 коп. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

У задоволенні решти вимог представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 відмовити.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 2 000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхового Товариства з додатковою відповідальністю» Глобус» на користь ОСОБА_1 3 090 грн. витрат, повязаних із евакуацією пошкодженого транспортного засобу, та 1 400 грн. витрат за проведення судової експертизи.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхового Товариства з додатковою відповідальністю» Глобус» 377 грн. 36 коп. судового збору в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: