Справа № 460/1043/15 Головуючий у 1 інстанції: Варениця В.С.
Провадження № 22-ц/783/7762/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Бермеса І.В.

секретар: Симець В.І.,

за участі відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 5 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору,-

в с т а н о в и л а :

рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року позов задоволено. Спадковий договір, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та посвідчений 06 травня 2006 року приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, реєстровий №2332 розірвано. Вирішено питання судових витрат.

Дане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким ОСОБА_4 відмовити у задоволенні позову. Вважає рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не взято до уваги показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Також, судом не обґрунтовано з яких підстав не взято до уваги квитанції про оплату за спожиту електроенергію. Крім цього, зазначає, що суд не мав жодних правових підстав наводити у рішенні припущення про те, що кошти, які відповідач надавав ОСОБА_4 могли бути платою за користування приміщенням гаражу. Також, судом не вказано, якою правовою нормою передбачено, що законною підставою для розірвання спадкового договору може бути припущення суду про те, що неприязні стосунки, які на даний час склалися між сторонами, фактично унеможливлюють виконання умов спадкового договору. Зазначає, що підставою звернення до суду про розірвання спадкового договору є відмова відповідача внести зміни до спадкового договору та включити до такого сина позивача, а не неналежне виконання умов спадкового договору.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та його представника на підтримання апеляційної скарги, позивача в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає та підстав для скасування оскаржуваного рішення суду немає.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції задовольняючи позов та розриваючи спадковий договір укладений між сторонами, виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 неналежно виконував розпорядження позивача ОСОБА_4 по укладеному спадковому договору, належними та допустимими доказами відповідач не довів виконання своїх обовязків по укладеному договору.

Колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам закону, доводи ж апеляційної скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось 6.05.2006 року між сторонами було укладено спадковий договір, що був посвідчений нотаріально та зареєстрований у реєстрі №2332 (Договір а.с. 5).

Серед ряду умов договору позивачем ОСОБА_4 було покладено на відповідача ОСОБА_2 обовязки, які він повинен виконати, а саме 1. до її смерті: надавати щомісячно їй матеріальне утримання в сумі 10 грн.; забезпечувати її продуктами харчування; 2. після смерті: поховати її на кладовищі у с.Старичі Яворівського району Львівської області згідно обрядами православної церкви (п. 6 Договору).

Відповідач ОСОБА_2 ж в свою чергу зобовязувався виконати всі обовязки, покладені на нього позивачем ОСОБА_4 цим договором (п. 7 Договору).

З матеріалів справи вбачається, вірно встановлено судом першої інстанції, чого не спростовано і відповідачем, що останній двох із згаданих обовязків, які він повинен був виконувати при житті позивача у відповідності до умов договору не виконував.

Так, відповідач не надавав щомісячного утримання позивачу у розмірі 10 грн., що повинно було надаватись регулярно щомісячно та загальним розміром на час розгляду справи у розмірі 1050 грн.

Долучені до матеріалів справи чотири фіскальні чеки про здійснення у період розгляду справи з липня по жовтень 2015 року чотирьох грошових переказів на загальну суму 486 грн. (а.с. 23-25, 32) вказаного не спростовують та крім цього даних про отримання таких грошових переказів немає.

Аналогічно відсутні належні та допустимі докази про забезпечення відповідачем позивача продуктами харчування.

Пояснення свідків, що були допитані судом про належне виконання відповідачем умов договору про це не свідчать, оскільки не є деталізовані, що стосується надання щомісячно коштів та забезпечення продуктами харчування, не є послідовними та невзаємоповязані між собою та поясненнями відповідача, зважаючи, також, і на тривалий період, протягом якого повинен був виконуватись договір. Крім цього, такі пояснення без надання відповідних документальних доказів (чеків, платіжних доручень, грошових переказів) на підтвердження виконання відповідачем обовязків за договором та звірки з такими, не слід вважати належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження виконання тих чи інших умов договору відповідачем. Тому такі покази на підтвердження заперечень відповідача стосовно позову вірно не взято судом до уваги.

Що стосується доводів відповідача про оплату ним за позивача комунальних послуг та забезпечення її дровами, то здійснення таких дій не слід тлумачити як виконання умов даного договору, оскільки у такому вказаних обовязків відповідача передбачено не було та такі дії вказаним договором не охоплюються, вчинені відповідачем за власною волею та свідчать про виникнення між сторонами інших правовідносин. Тому такі доводи вірно не перевірялись судом та не були взяті до уваги при вирішенні даного спору в межах його предмету.

У випадку порушення, невизнання чи оспорення його прав чи інтересів при виникненні інших правовідносин між сторонами відповідач ОСОБА_2 не позбавлений права звернутись до суду за захистом таких.

Решта доводів апеляційної скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують та такі слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити.

Рішення ж суду як таке, що відповідає обставинам справи та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 5 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: В.Я. Бакус

ОСОБА_8