РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

·

26 лютого 2015 року м. Мукачево Справа №303/914/15-ц

2о/303/44/15

номер рядка стат. звіту - 9

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Кость В.В.

при секретарі Прокоп Г.М.

розглянувши у судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2

заінтересована особа: приватний нотаріус Мукачівського нотаріального округу ОСОБА_3

про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме відносно того, що ОСОБА_1, є дружиною, а ОСОБА_2 сином ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як на підставу для задоволення заяви посилаються на розбіжності у написанні прізвища та по-батькові померлого ОСОБА_4 у правовстановлюючих документах, що створює перешкоди для прийняття спадщину за померлим.

В судове засідання заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явилися, натомість подали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Заяву та її мотиви підтримали в повному обсязі.

Заінтересована особа у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду заяви належним чином повідомлялася, про причину неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями п. 1 частини першої ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Приймаючи до уваги вищевказані законодавчі приписи справи, суд виходить з того що, у доданих до заяви копіях документів прізвище, ім'я та по-батькові померлого як заявників так і померлого ОСОБА_4 зазначені по різному.

Так, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.10.1939 року, прізвище, ім'я та по-батькові померлого вказано, як «ОСОБА_4», ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Згідно з даними свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 16.11.1963 року, заявниця ОСОБА_1 зареєструвала шлюб 16.11.1963 року із ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №406 (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 23.07.1964 року, в графі «батько» та «матір» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 вказано - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 10 а).

Відповідно до копій паспортів громадянина України від 07.05.1996 року та 27.01.2000 року, довідок про присвоєння ідентифікаційного номера від 24.02. та 21.05.1998 року (а.с. 4, 5, 6, 7), прізвище, ім'я та по-батькові заявників вказано як ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Поряд з цим, у вказаних матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія а.с. 8), в якій прізвище, ім'я та по-батькові померлого зазначено як «ОСОБА_4» (а.с. 8).

Отже, вищевказаними документальними доказами підтверджено факт родинних відносин між заявниками та померлим ОСОБА_4, незважаючи на різне написання їх прізвища, імен та по-батькові у правовстановлюючих документах.

Встановлення вищевказаного факту обставин необхідно заявникам для можливості прийняття спадщини за померлим ОСОБА_4

Таким чином, вимоги за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись та ст.ст. 1, 2, 10, 11, 209, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву задоволити повністю.

2. Встановити факт родинних відносин, а саме відносно того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є дружиною, а ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Кость