Справа № 539/2326/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_3, треті особи : державний нотаріус першої Лубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання заповіту нікчемним,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_3, треті особи : державний нотаріус першої Лубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання заповіту нікчемним, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2. За життя батько був власником домоволодіння в с. Карпилівка , де проживав та двох земельних ділянок. Батько склав декілька заповітів. Так, 21.11.2009 року він склав заповіт на ОСОБА_5, яким йому заповів одну земельну ділянку. Також згідно іншого заповіту іншу земельну ділянку заповів дружині ОСОБА_3. Після складання даних заповітів батько сильно захворів та 09.09.2011 року у нього стався інсульт, в результаті чого у нього паралізувало правий бік тіла. У вересні 2012 року вона забрала батька проживати до себе додому, де за ним доглядала. У листопаді 2012 року батько був поміщений у Київську міську клінічну лікарню , де проходив курс лікування з 12.11.2012 року по 03.12.2012 року. Також з 13 по 23 серпня 2013 року батько пройшов курс лікування у неврологічному відділенні Ірпінської ЦМЛ. У вересні 2013 року батько виявив бажання скласти інший заповіт, у зв»язку з чим вона разом із батьком звернулася до нотаріуса ОСОБА_7 в смт. Гостомель. Нотаріус, побачивши стан батька та вивчивши медичну документацію з якої вбачалося, що батько має ваду правої руки та не може нею вільно володіти, вказала, що якщо і погодиться посвідчити заповіт, то тільки в тому разі, якщо заповіт буде складено в порядку ч.3 ст. 45 ЗУ «Про нотаріат», ч.4 ст. 207 , ч.2 ст. 1247 ЦК України, п.5 гл. 9 розділу І, п.п. 1.8, 1.11 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. В такому порядку і було складено заповіт 03.09.2013 року. В подальшому, батько виявив бажання переїхати на проживання до себе додому в с. Карпилівка. В жовтні 2013 року вона відвезла батька в с. Карпилівка. 13.11.2014 року батько ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яку вона прийняла подавши заяву у Першу Лубенську ДНК. Також аналогічні заяви до нотаріальної контори подали : її брат ОСОБА_5 та дружина батька ОСОБА_3 Від нотаріуса вона дізналася, що її батько в с. Карпилівка нібито підписав новий заповіт 18.12.2013 року. Ознайомившись із заповітом від 18.12.2013 року, вважала , що він є недійсним через грубі порушення порядку його складання та посвідчення. Батько мав хворобу , внаслідок якої не міг самостійно виконувати дії правою рукою. Отже, він не мав фізичної можливості самостійно підписати даний заповіт. Згідно чинного законодавства у даному випадку заповіт мав бути посвідчений при свідках згідно п.1.4 розділу ІІІ та п.2.6. розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування.

На підставі викладеного згідно ч.1 ст. 1257, ч.4 ст. 207, ч.2 ст. 1247 ЦК України, ч.3 ст. 45 ЗУ «Про нотаріат» позивач ОСОБА_1 прохала суд : визнати нікчемним заповіт, який складений від імені ОСОБА_6 і посвідчений секретарем Духівської сільської ради 18.12.2013 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 позов прохали задовольнити, обґрунтовуючи позовні вимоги обставинами, викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Лубенського району Полтавської області ОСОБА_9 пояснила, що в 2013 році ОСОБА_6 виразив волю скласти заповіт, який в подальшому був посвідчений секретарем сільської ради. Від секретаря сільської ради їй відомо , що ОСОБА_6 особисто підписував заповіт лівою рукою.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_10 проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що на посвідчення заповіту від 18.12.2013 року була воля ОСОБА_6 На той час він вільно володів лівою рукою і все робив лівою рукою, оскільки внаслідок хвороби права рука була неробоча, а тому з часом він навчився все робити лівою рукою і писати, і їсти.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_11 в задоволенні позову прохав відмовити, мотивуючи тим, що встановлено, що ОСОБА_6 особисто підписував заповіт від 18.12.2013 року, при цьому свій підпис ставив лівою рукою, що законом не заборонено. На посвідчення даного заповіту було його вільне волевиявлення.

Третя особа державний нотаріус першої Лубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, направивши до суду листа з проханням розглядати справу за відсутності третьої особи.

Третя особа ОСОБА_5 позовні вимоги прохав задовольнити.

З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що 18 грудня 2013 року секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Лубенського району Полтавської області ОСОБА_12 було посвідчено заповіт ОСОБА_6, згідно якого він все своє майно заповів дружині ОСОБА_3, відповідачу по справі.

13.11.2014 року ОСОБА_6 помер в с. Карпилівка Лубенського району Полтавської області.

В судовому засіданні було допитано наступних свідків.

Так, свідок ОСОБА_13 пояснила, що в 2012 році ОСОБА_6 забрала до себе його дочка ОСОБА_1, а потім його відвезли додому в с. Карпилівка. Права рука ОСОБА_6 не рухалася та її стан був не змінним після хвороби.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що працює секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Лубенського району Полтавської області, як секретар сільради 18.12.2013 року посвідчувала заповіт ОСОБА_6 у власному робочому кабінеті. ОСОБА_6 привели двоє чоловіків. ОСОБА_6 виразив волю скласти заповіт на свою дружину, що вона і посвідчила. ОСОБА_6 сказав, що буде підписувати заповіт лівою рукою, що і зробив. Ставити підпис та робити записи вона ОСОБА_6 не допомагала.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що їй відомо, що ОСОБА_6 склав заповіт на свою жінку. Після хвороби права рука у ОСОБА_6 була неробоча, лівою він володів погано.

Свідок ОСОБА_15 пояснював, що він є чоловіком ОСОБА_1 У 2012 році вони забрали ОСОБА_6 до себе додому. В 2013 році в смт. Гостомель у приватного нотаріуса ОСОБА_6 заповів все майно ОСОБА_1 При цьому нотаріус відмовлявся посвідчувати заповіт без свідків. Після перенесеної хвороби ОСОБА_16 не володів правою рукою. Його ліва рука працювала із меншою швидкістю.

Свідок ОСОБА_17 пояснювала, що ОСОБА_6 є її батько. Коли батько захворів забрала його до себе доглядати. Батько володів лівою рукою, писав та все робив лівою рукою. Пізніше його відвезли в с. Карпилівка, після чого його забрала дочка ОСОБА_1 Коли ОСОБА_6 знову повернувся в с. Карпилівка, вона його відвідувала та бачила, що він володів лівою рукою.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що працювала фельдшером у с. Карпилівка, відвідувала ОСОБА_6 Знає, що у ОСОБА_6 була паралізована права рука, і він вільно володів лівою рукою : їв нею, писав , телефонував.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що проживає в с. Карпилівка. Відвідувала ОСОБА_6 , коли його привезли в с. Карпилівка. Він був при пам»яті, права рука не працювала, однак він все робив лівою рукою, бачила, як він міряв своїй дружині тиск.

Свідок ОСОБА_20 пояснила, що проживає по сусідству із ОСОБА_6 Він все робив лівою рукою, бо права не працювала : їв , писав. Казав їй , що записує тиск.

Свідок ОСОБА_21 пояснила, що ОСОБА_6 її вітчим. Одного разу поставив вимоги відвезти його до сільради , щоб посвідчити заповіт на свою дружину. Її чоловік та чоловік її сестри відвезли ОСОБА_6 до сільради. ОСОБА_6 вільно володів лівою рукою : їв, телефонував, писав.

Свідок ОСОБА_22 пояснила, що в с. Карпилівка живуть її родичі, знала ОСОБА_6 Бачила, що у ОСОБА_6 права рука паралізована та він володів лівою рукою.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5, 6статті 203 ЦК України.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 207 ЦК України якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина 3 статті 203 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст. 45 Закону України «Про нотаріат», якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено.

Згідно п. 1.4. розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 р. N 3306/5 (далі Порядку), якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними у пункті 2.6 розділу II цього Порядку. Особа, на користь якої заповідається майно, не має права підписувати його за заповідача.

Відповідно до п. 2.6 розділу ІІ Порядку, порядок підписання нотаріально посвідчуваних документів визначено статтею 45 Закону України "Про нотаріат" ( 3425-12 ). Глуха, німа або глухоніма фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, сама читає заповіт чи заяву і підписує його (її). Якщо така особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписати документ, то при вчиненні нотаріальної дії обов'язково повинна бути присутня особа (сурдоперекладач), яка може порозумітися з глухою, німою або глухонімою особою і підтвердити своїм підписом, що зміст заповіту, заяви відповідає волі учасника нотаріальної дії. Підпис особи (сурдоперекладача) проставляється після тексту заповіту, заяви. Від зазначеної особи вимагається документ, що підтверджує її кваліфікацію.

Таким чином, зазначеними вище положеннями ЦК України та Порядку фізична особа може доручити іншій особі у її присутності підписати текст правочину лише у зв'язку з хворобою або фізичною вадою та у разі, якщо вона не може підписатися власноручно.

Згідно ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Статтею 1253 ЦК України передбачено, що на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою.

Наявні у матеріалах справи дані про хворобу ОСОБА_6 не свідчать про відсутність у нього можливості підписати заповіт від 18.12.2013 року власноручно лівою рукою.

При цьому чинне законодавство, не передбачає в обов»язковому порядку підписання заповіту саме правою рукою.

Як вбачається із матеріалів справи захворювання у ОСОБА_6 сталося у вересні 2011 року, тобто більш ніж за 2 роки до посвідчення заповіту.

При цьому, факт посвідчення заповіту у вересні 2013 року нотаріусом при свідках не свідчить про неможливість особистого підписання ОСОБА_6 заповіту 18.12.2013 року, оскільки, як вбачається із показань свідків та змісту позовної заяви, ініціатива щодо посвідчення заповіту при свідках надходила саме від нотаріуса на підставі власного сприйняття нотаріусом стану здоров»я ОСОБА_6 та аналізу медичної документації по його хворобі.

Допитані в судовому засіданні свідки зазначали, що ОСОБА_6 володів лівою рукою, міг нею їсти , писати та вчиняти інші дії.

Допитана в якості свідка секретар виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Лубенського району Полтавської області ОСОБА_12 вказала, що у ОСОБА_6 малося вільне волевиявлення на посвідчення заповіту на свою дружину та він підписав заповіт самостійно, хоч і лівою рукою, оскільки на той час правою рукою не володів.

Враховуючи викладене, відсутність даних про безумовну нездатність ОСОБА_6 особисто підписати заповіт 18.12.2013 року, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_3, треті особи : державний нотаріус першої Лубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання заповіту нікчемним відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_23 Ю. А.