Апеляційний суд Житомирської області
Справа №273/1343/15-ц Головуючий у 1-й інст. Ковалик Ю.А.
Категорія 19 Доповідач Якухно О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді : Якухно О.М.

суддів: Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю

секретаря судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Баранівського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (надалі - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", Банк) звернулося до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №01-08-И/63 від 13.06.2008 року укладеним між Банком і ОСОБА_1 та договорами поруки №01-08-П1/63 і №01-08-П2/63 від 13.06.2008 року укладеними з метою виконання вищевказаних зобовязань між Банком і ОСОБА_2 та. ОСОБА_3 в сумі 2 038 145,77 грн.

Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2015 року відкрито провадження у цивільній справі №273/1343/15-ц за вказаним позовом.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення суддею норм процесуального права, просить скасувати ухвалу у звязку із недотриманням правил підсудності. Зокрема, апелянт посилається на те, що кредитний договір №01-08-И/63 від 13.06.2008 року укладено безпосередньо між Банком та ОСОБА_1, яка проживає та зареєстрована у м.Києві, є інвалідом 3-ї групи з ураженням опорно-рухового апарату та фізично їй важко приймати участь у судових засіданнях, що будуть проводитись за межами м.Київ. Місцем укладення зазначеного кредитного договору також є м.Київ, до того ж, апелянт зазначає, що квартира, яка є предметом застави згідно вказаного кредитного договору також знаходиться у м.Києві за адресою АДРЕСА_1. Виходячи з наведеного, ОСОБА_2 просить передати дану справу до суду за місцем реєстрації та проживання відповідача ОСОБА_1, а також за місцем знаходження заставного майна.

Відповідач ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги.

Заявник ОСОБА_2 просить справу розглянути без її участі.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно із ч.3 ст.122 ЦПК України, у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України.

Так, зі змісту довідок з Баранівського РС УДМС України в Житомирській області вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, знята з реєстраційного обліку в Баранівському РС УДМС та вибула до м.Києва (а.с.65); ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.63); ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.64).

З долученої до апеляційної скарги копії паспорту ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Частиною 1 ст.113 ЦПК України визначено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Отже, відповідачі по справі зареєстровані в Баранівському районі та м.Києві, а тому позивач подав позов про стягнення коштів до суду за місцем проживання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і суд першої інстанції правомірно відкрив провадження у справі з дотриманням правил територіальної підсудності.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що договір укладено в м.Києві та заставне майно, а саме квартира, на придбання якої ОСОБА_1 було видано кредитні кошти, знаходиться у м.Києві.

Частиною 1 ст. 114 ЦПК України встановлено правило виключної підсудності, зокрема, позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як встановлено ч.5 п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, розширеному тлумаченню не підлягає. Правила виключної підсудності діють також у випадку предявлення кількох позовних вимог, повязаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність.

Відповідно до змісту п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Вимоги про звернення стягнення на нерухоме майно банк не заявляв, а тому застосування виключної підсудності неможливе.

Не передбачено законодавством і обовязковий розгляд справи по місцю проживання одного із відповідачів, який має інвалідність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала судді першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права і не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України , колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Баранівського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: