Справа № 159/5893/15-ц
Провадження № 2/159/1664/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді: Лесика В.О.

при секретарі: Жукової Ю.В.

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

відповідачів: ОСОБА_2,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № VOKVGK00001586 від 06.09.2007 року.

Позов обґрунтовано наступним: відповідно до укладеного договору № VOKVGK00001586 від 06.09.2007 року позивач зобовязався надати відповідачу (ОСОБА_2Є.) кредит у розмірі 31704,70 доларів США на термін до 06.09.2027 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобовязання за даним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі встановленому договором. Відповідач свої зобовязання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 10.09.2015 року має заборгованість у сумі 27585,95 доларів США. В забезпечення виконання зобовязання за вказаним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки. Вимога, що була предявлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобовязання залишена без задоволення. Приймаючи до уваги, що відповідачі у кредитних правовідносинах діють як солідарні боржники, предметом спору є однорідні права та обовязки, що випливають з кредитного договору та договору поруки, з метою здійснення принципу процесуальної економії, вважає за доцільне обєднати позовні вимоги до кількох відповідачів в одній позовній заяві.

В судовому засідання представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених вище додатково пояснивши, що в звязку з невиконанням взятих на себе зобовязань з відповідачем 17 серпня 2011 року було укладено додатково угоду, відповідно до якої сторони визначили узгоджену суму кредиту та суму страхових платежів і відсотки за користування кредитом з метою зменшення нарахованих до сплати платежів. Чому укладення додаткової угоди зі ОСОБА_2 відбулось без погодження з ОСОБА_3 йому не відомо.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує факт отримання вказаної суми кредиту, порушення порядку виконання договірного зобовязання та зобовязується виплатити кредит. Не заперечує проти стягнення з нього всієї суми заборгованості та припинення договору поруки.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позову не визнав та пояснив, що банком та ОСОБА_2, без його відому, змінено умови договору, в звязку з чим відбулось збільшення обсягу його відповідальності за кредитним договором. У договорі поруки не зазначено можливості зміни відсотків або інших умов кредитного договору без його згоди та без укладення додаткової угоди. Вказує, що відсутні підстави для стягнення з нього кредитної заборгованості за даним договором.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи 06.09.2007 року ОСОБА_2, ознайомившись з Умовами і правилами надання банківських послуг, уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір № VOKVGK00001586 та отримав кредит у розмірі 31704,70 доларів США зі сплатою відсотків, комісії, а також інших витрат згідно договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язаний надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно наданого розрахунку заборгованості станом на 10.09.2015 року борг ОСОБА_2 за кредитним договором № VOKVGK00001586 від 06.09.2007 року складається з: 23972,39 доларів США заборгованості за кредитом; 2696,11 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом; 457,90 доларів США заборгованості по комісії за користуванням кредитом; 459,55 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а всього становить 27585,95 доларів США, що за курсом 21,96 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.09.2015 року складає 605787,46 грн.

В забезпечення виконання зобовязання за вказаним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Як вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» 17.08.2011 року укладено додаткову угоду до вказаного кредитного договору без відома поручителя ОСОБА_3, відповідно до якої змінено умови договору, зокрема п. 7.1 в частині збільшення відсотків за користування кредитом з 0,84% до 1,10% на місяць, збільшено суму коштів на сплату страхових платежів з 4735 доларів США до 10704,7 доларів США.

Згідно ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто, у зобовязаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком.

Збільшення процентної ставки за кредитним договором, яке у порушення умов договору поруки відбулося без згоди поручителя, внаслідок чого відбулося збільшення обсягу його відповідальності, є підставою для припинення поруки відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № VOKVGK00001586 від 06.09.2007 року та додаткової угоди від 17.08.2011 року в розмірі 27585,95 доларів США, що складає еквівалент 605787,46 грн., а в задоволення вимог до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості як солідарного боржника слід відмовити.

В силу ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь позивача також слід стягнути судові витрати, що складаються із сплаченого останнім судового збору, в розмірі 9086,81 грн.

На підставі ст.ст. 10, 60, 61, 88, 174, 212-218, ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 554, 599, 610, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № VOKVGK00001586 від 06.09.2007 року у розмірі 27585,95 доларів США, що за курсом 21,96 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.09.2015 року складає 605787,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 9086,81 грн.

В стягненні суми заборгованості з ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошені - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий:ОСОБА_4