Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2008/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 грудня 2015 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., секретар Біда О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товарна біржа Європа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -

встановив:

23.09.2015 ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товарна біржа Європа, про визнання договору купівлі продажу дійсним. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що після смерті ОСОБА_3, вона, як спадкоємець четвертої черги за законом, не може оформити спадкове майно житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, що розташований за адресою: Миколаївська область, Миколаївськиий район, с. Радсад, вул. Миру, 45.

У судове засідання позивач та його представник не зявилися, при цьому подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду справи 02.12.2015 був повідомлений у порядку ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), через оголошення у пресі, а саме: газеті Рідне Прибужжя № 47 від 19.11.2015 року.

Представник Товарної біржі Європа у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.05.2015 встановлено факт проживання ОСОБА_3, який помер 08 січня 2015 року та ОСОБА_1 однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 1998 року по 08 січня 2015 року.

29 березня 2001 року на Товарній біржі Європа за № 15 між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу цілого домоволодіння під номером 45, розташованого по вулиці Миру села Радсад Миколаївської області Миколаївського району, що належало відповідачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.02.2001, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, за реєстровим № 1-233, зареєстрованого в Миколаївському міському бюро технічної інвентаризації 02.03.2001 за реєстровим № 5.

Усі суттєві умови за договором купівлі-продажу сторонами були виконані.

Право власності на придбане нерухоме майно було зареєстровано за ОСОБА_3 у КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації, про що 04 квітня 2001 року виконане Реєстраційне посвідчення та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим номером 5, що підтверджується Реєстраційним посвідченням, а також Довідкою КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації № 2-3680 від 01.09.2015.

08 січня 2015 року ОСОБА_3 помер (свідоцтво про смерть серія І-ФП № 210943 від 22 січня 2015).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вул. Миру, 45.

Позивач, як спадкоємець за законом, у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом. Але позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки правовстановлюючим документом на спадкове майно є договір купівлі продажу вищевказаного житлового будинку, який був укладений на біржі, тобто без нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З огляду на викладене вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товарна біржа Європа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вул. Миру, 45, укладений 29 березня 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та зареєстрований на Товарній біржі Європа 29 березня 2001 року за № 15 дійсним.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви відповідачем про перегляд заочного рішення, або позивачем апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_5

02.12.2015