Справа № 461/1708/15-ц
Провадження № 2-др/461/2/15
УХВАЛА

судового засідання

27.02.2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді В.Ф. Романюка

при секретарі Н.З. Куц

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву про ухвалення додатковго рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса ОСОБА_3 про визнання неналежним виконання приватним нотаріусом своїх обовязків при вчиненні ним нотаріальних дій,

в с т а н о в и в :

30 січня 2015 року Галицьким районним судом м. Львова винесено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса ОСОБА_3 про визнання неналежним виконання приватним нотаріусом своїх обовязків при вчиненні ним нотаріальних дій. Вказаним рішенням у задоволенні позову було відмовлено.

11.02.2015 р. представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі шляхом вирішення вимог позивача про визнання неналежним виконання приватним нотаріусом своїх обовязків при вчиненні ним нотаріальних дій під час укладення та посвідчення 31.07.2009 р. договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Свою заяву мотивував тим, що судом при постановленні рішення , з позовної вимоги з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. У судовому засіданні представник позивача заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав, надав пояснення, аналогічні змісту заяви, подав заяву про внесення доповнення до заяви, просив таку задоволити.

Відповідач та представник відповідача приватного нотаріуса ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення судового засідання від них не надходило, тому відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є докази про належне їх повідомлення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 220 ч.1 п.1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається із позовної заяви позивачем було заявлено вимоги про прийняття позовної заяви до розгляду та визнання неналежним виконання приватним нотаріусом своїх обовязків при вчиненні ним нотаріальних дій під час укладення та посвідчення 31.07.2009 р. договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2.

Такі вимоги позивача досліджуватись в судовому засіданні, однак під час судового розгляду представником відповідача було заявлене клопотання про застосування до вимог позовної заяви строку позовної давності, так як рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18.01.2011р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третіх осіб: п'ятої Державної нотаріальної контори та ЛОР ОКП «БТІ та ЕО», ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі - продажу квартири недійсними та визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про визнання добросовісним набувачем, про порушене цивільне право позивач ОСОБА_2 довідалась щонайменше 18 січня 2011 року, тобто останнім строком подання позовної заяви було 19 січня 2014 року, тоді як позовна заява була подана 11 листопада 2014 року, тобто після спливу строку позовної давності.

Відповідно до пункту 26 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді цивільних справ по першій інстанції" № 2 від 12.06.2009 р, розяснено, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, та те, що під час розгляду даної справи судом здобуто всі необхідні докази для підтвердження того, що позивачем пропущено строк на звернення до суду, а відтак суд застосував до вищезгаданої справи строк позовної давності, та відмовив у задоволенні позовних вимог.

За таких обставив, твердження представника позивача про те, що судом при винесенні рішення не вирішена позовна вимога, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, та не ухвалено рішення, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, та спростовуються матеріаламми справи.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.220 ЦПК України, суд не вбачає підстав для винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса ОСОБА_3, про визнання неналежним виконання приватним нотаріусом своїх обовязків при вчиненні ним нотаріальних дій, оскільки всі позовні вимоги судом розглянуті та по суті винесено рішення. Крім того, у разі незгоди з винесеним рішенням позивач вправі оскаржити вказане рішення суду в апеляційному порядку.

Керуючись ст.220 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса ОСОБА_3 про визнання неналежним виконання приватним нотаріусом своїх обовязків при вчиненні ним нотаріальних дій- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 5-ти днів з дня її проголошення або в порядку ч.2 ст.294 ЦПК України.

Головуючий суддя Романюк В.Ф.