Справа № 585/2639/15-ц
Номер провадження 2/585/985/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря Зубко К. В.,

представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_1 до ОСОБА_7 міської ради Сумської області, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання незаконним та скасування підпункту 1.1 пункту 1 рішення 54 сесії ОСОБА_7 міської ради,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_7 міської ради Сумської області і просять визнати незаконним та скасувати п.п. 1.1 пункту 1 рішення 54 сесії ОСОБА_7 міської ради Сумської області 5 скликання «Про передачу земельних ділянок у власність» від 24.09.2010 року. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що вказаним рішенням ОСОБА_4 було передано безкоштовно у власність земельну ділянку для індивідуального гаражного будівництва площею 22 кв. м, в м. Ромни по вул. Калнишевського 50-А. Вважають, що при прийнятті вказаного рішення порушено вимоги чинного законодавства України, внаслідок чого порушено їх права та охоронювані законом інтереси. Так, 10.04.2009 року державним нотаріусом ОСОБА_7 районної ДНК ОСОБА_10 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі № 539, яким посвідчено, що спадкоємицею майна ОСОБА_11, яке складається із 1/2 частки двокімнатної квартири № 2 в м. Ромни по вул. П.Калнишевського,50, є його дочка ОСОБА_6 На підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.04.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 районного нотаріального округу ОСОБА_12, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира № 13 в м. Ромни Сумської області по вул. П.Калнишевського буд.50. В 2009 році вони зверталися до ОСОБА_7 міської ради з заявами про передачу їм у власність земельних ділянок, розташованих між прибудинковими територіями багатоквартирних житлових будинків № 50 та № 52 по вул. П.Калнишевського в м. Ромни, для індивідуального гаражного будівництва. Місце розташування земельних ділянок для індивідуального гаражного будівництва погоджено не було з підстав невідповідності їх місця розташування вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генерального плану міста Ромни іншої містобудівної документації, схеми землеустрою, а також техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель міста Ромни. Однак, з отриманого ОСОБА_11 міжвідомчої комісії міськвиконкому № 1412 від 29 травня 2015 року їм стало відомо, що відмовивши їм у погодження місця розташування та передачі у власність земельних ділянок для індивідуального гаражного будівництва, розташованих між прибудинковими територіями багатоквартирних житлових будинків № 50 та № 52 по вул. Калнишевського в м. Ромни, оскаржуваним рішенням ОСОБА_7 міської ради від 24.09.2010 року було передано безкоштовно у власність земельну ділянку площею 22 кв. м, для індивідуального гаражного будівництва гр. ОСОБА_4 Вказане рішення міської ради суперечить вимогам чинного законодавства і порушує їх права як власників квартир багатоквартирного будинку № 50 по вул. П. Калнишевського, тоді як гр. ОСОБА_4 є власником будинку в іншій частині м. Ромни по вул. Червоний узвіз,6, і будь-якого відношення до земельної ділянки не мала. Тому звернулися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивачка ОСОБА_6 не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити (а.с.40).

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав і пояснив, що позивачі є власниками квартир № 2 та № 13 в м. Ромни по вул. Калнишевського буд. 50 і як мешканці будинку мають право на забезпечення місця зберігання транспорту біля свого будинку, відповідно до п. 7.43 ДБН, але міська рада відмовила позивачам у виділі земельної ділянки під гараж, у той час як ОСОБА_4 оспорюваним рішенням була виділена земельна ділянка, площею 22 кв.м. Поруч з тими земельними ділянками, на які претендували позивачі. Уважає, що надання земельної ділянки ОСОБА_4 і ненадання землі позивачам порушує права останніх на переважне право на розташування гаража поруч із будинком, а також право на вільний в'їзд у двір та безпечне екологічне середовище, а гараж ОСОБА_4 заважає цьому. Щодо порушення екологічного балансу у виді загазованості від транспорту позивачів і порушення екологічних прав інших мешканців будинку у випадку виділення позивачам місця під гаражі, пояснити не може. При цьому рішення органу місцевого самоврядування щодо непогодження місця розташування земельних ділянок для гаражного будівництва позивачам, його останні не оскаржували.

Представник відповідача ОСОБА_7 міської ради Сумської області ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала і пояснила, що Рішення ОСОБА_7 міської ради від 24.09.2010 року «Про передачу земельних ділянок у власність», ОСОБА_4, яким передано у власність земельну ділянку для індивідуального гаражного будівництва по вул. Калнишевського 50-А, площею 22 кв.м. Відповідає ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 7 ст. 118, ст. ст. 121 ЗК України. Вказана земельна ділянка знаходиться між будинками № 50 та № 52 по вул. Калнишевського в м. Ромни знаходиться не на прибудинковій території, оскільки межі прибудинкової території чітко не визначення через те, що ОСББ не приватизовували землі, відповідає викопіюванню з генерального плану міста Ромни. Також при прийнятті оспорюваного рішення ОСОБА_7 міської ради межі земельної ділянки були погоджені з сусідніми землекористувачами, а саме, з володільцями гаражів розташованих поруч. Таким чином ОСОБА_7 міська рада при прийнятті рішення «Про передачу земельних ділянок у власність» від 24.09.2010 року щодо передачі безкоштовно у власність земельної ділянки для індивідуального гаражного будівництва гр. ОСОБА_4 по вул. Калнишевського 50-А, площею 22 кв.м дотрималася всіх необхідних вимог, передбачених законодавством. Вказане рішення прийняте в межах наданої компетенції. Щодо площі гаража 22 кв.м, а не 20 кв.м, як прийнято рішенням, то технічно така можливість допускається по зовнішньому обміру і не є порушенням. Крім того у міськвиконкомі взагалі немає ні заяв, ні реєстраційних відміток про надходження заяв від позивачів про виділ їм земельних ділянок під гараж, таким чином, рішення міськради про виділ земельної ділянки ОСОБА_4 ніяким чином не порушує права позивачів.

Представник третьої особи ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, з позовом не погодився, підтримав доводи, викладені у запереченні, оскільки обставини, на які посилаються позивачі в обгрунтування позову не відповідають дійсності, а позовні вимоги не грунтуються на нормах матеріального права. Так, Рішенням ОСОБА_7 міської ради від 24 вересня 2010 року ОСОБА_4 передана у власність земельна ділянка для індивідуального гаражного будівництва площею 0,0020 га у межах та згідно з генеральним планом м. Ромни. Проект землеустрою погоджено з відповідними органами та організаціями. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва індивідуальних гаражів. Спірна земельна ділянка є частиною земельної ділянки житлової та громадської забудови, цільове призначення якої не обслуговування житлового будинку та прибудинкової території, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, а гаражне будівництво. Із креслення перенесення меж земельної ділянки в натуру проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів вбачається, що земельна ділянка, яка останній відводиться, лише межує із землею будинковолодіння № 50, а не входить до її складу. Це також стверджується вихідною земельно-кадастровою інформацією до вказаного проекту, в якій вказано, що цільове використання землі та його код згідно УКЦВЗ - будівництво індивідуальних гаражів (п.1.2.3), та пояснювальною запискою до проекту, згідно якої запроектована до відведення земельна ділянка межує: з півночі - з землями прибудинкової території будинковолодіння № 52; з півдня, сходу і заходу - з землями прибудинкової території будинковолодіння № 50. Тому посилання позивачів про належність переданої ОСОБА_4 земельної ділянки до земель прибудинкової території будинку № 50 по вул. Калнишевського в м. Ромни є безпідставними. Вважає, що позивачами не наведено належних та допустимих доказів щодо порушення їх прав та інтересів унаслідок прийняття оспорюваного рішення. Позивачі не є власниками оспорюваної земельної ділянки, не мають жодних прав на неї, земельна ділянка не відноситься до прибудинкової території будинку, в кому вони мешкають, а отже вони не мають законних підстав для оспорювання рішення ОСОБА_7 міської ради. 18.06.2015 року ОСОБА_4 продала вказану земельну ділянку ОСОБА_9, яка є її власником на даний час. Крім того пояснив, що у 2012 році сусідка позивачки ОСОБА_13 - ОСОБА_14, яка мешкає в квартирі АДРЕСА_1, зверталася до суду з позовом до ОСОБА_7 міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 10 вересня 2012 року в задоволенні вказаного позову було відмовлено.

Третя особа ОСОБА_9 проти позову заперечувала, пояснила, що придбала гараж у ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу. Перед тим як укласти договір цікавилась в МБТІ, була у архітектурному відділі, де їй підтвердили законність побудови, отримала декларацію на гараж, тому вважає рішення міськвиконкому законним.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши спеціаліста, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 539, ОСОБА_6 належить 1/2 частки двокімнатної квартири за № 2 в м. Ромни Сумської області по вул. П.Калнишевського буд. 50, житловою площею 32,6 кв. м (а.с.10).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 02.04.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 міського нотаріального округу ОСОБА_12, зареєстрованого реєстрі за № 770, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за № 13 в м. Ромни Сумської області, по вул. П.Калнишевського буд. 50 (а.с.11).

Тобто позивачі є мешканцями будинку № 50 по вул. Калнишевського у м.Ромнах.

На підставі висновку відділу містобудування виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради № 317 від 04.06.2009 року до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 для будівництва індивідуальних гаражів, погоджено відведення земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів останній площею 0,0020 га на умовах оренди із земель державної власності на території ОСОБА_7 міської ради в м. Ромни по вул. Калнишевського,50 (а.с.18) та Рішенням ОСОБА_7 міської ради Сумської області п'ятого скликання 54 сесії від 24.09.2010 року «Про передачу земельних ділянок у власність», зокрема п. 1, п.п. 1.1 ОСОБА_4 передано безкоштовно у власність земельні ділянки для індивідуального гаражного будівництва в м. Ромни по вул. Калнишевського 50-А, площею 22 кв.м (а.с.19).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 вересня 2012 року, яке не змінено і не скасовано, встановлено у мотивувальній частині, що земельна ділянка, надані ОСОБА_4 під будівництво гаража знаходиться не на прибудинковій території буд. № 50 по вул. Калнишевського, а відноситься до земель житлової та громадської забудови (а.с. 31-33). Отже, посилання щодо недотримання п. 7.43 ДБН 360-92 Містобудування.Планування і забудова міських і сільських поселень, затв.Наказом Держкомітету України у справах містобудування і архітектури № 44 від 17.04.1992 року і порушення внаслідок цього прав позивачів, є безпідставним.

До того ж ч. 2 ст. 317 ЦК України передбачено, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Тобто, проживаючи за іншою адресою ОСОБА_4 мала право на отримання у власність названої земельної ділянки.

Ч. 2 ст. 14 Конституції України гарантовано, право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Позивачами не надано доказів щодо права власності на спірну земельну ділянку, у той час як ОСОБА_4 набула його на законних підставах - за рішенням органу місцевого самоврядування, що передбачено ст. 118 ЗК України.

Також, усупереч ст. 60 ЦПК України позивачами не надано жодних доказів, щодо порушення їх екологічних прав та права на безперешкодний проїзд до двору будинку № 50 по вул. Калнишевського у м.Ромнах внаслідок виділу ОСОБА_4 земельної ділянки по вул. Калнишевського, 50 А.

Відповідно до змісту ст. 4 ЦПК України, рішень Конституційного Суду України (№ 6-рп/1997 від 25 листопада 1997 року, № 9-рп/1997 від 25 грудня 1997 року) кожен має звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущимлення прав та свобод. Тобто захисту підлягає лише порушене право чи інтерес.

Однак позивачі не надали доказів щодо порушення своїх прав чи інтересів. При цьому здійсненню громадянами своїх прав не повинно порушувати права та законні інтереси інших громадян. Скасування спірного рішення призведе до порушення права власності на земельну ділянку ОСОБА_9, яка є добросовісним набувачем.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 14 Конституції України, ст. 317 ЦК України, ст. 118 ЗК України, ст.ст. 4, 10, 60, 212, 88 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_6, ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_7 міської ради, повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня виготовлення 14 грудня 2015 року повного тексту рішення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення резолютивної частини рішення з дня отримання копії повного тексту рішення.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_15