З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2015 року м. Словянськ
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі
головуючого судді Неженцевої О.В.
при секретарі Дзюба М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Словянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,
10 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про виселення, мотивуючи вимоги тим, що відповідач в 2008 року самовільно вселився у будинок, який належить на праві власності позивачу.
Позивач ОСОБА_1 була належним чином сповіщена, про дату, час та місце судового розгляду, але не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подала заяву, датовану 22.12.2015 року, про розгляд справи за її відсутністю, просила виселити ОСОБА_2 з належного їй будинку /а.с.55/.
У позовній заяві зазначено, що будинок № 11 по вулиці Пушкіна в с.Троїцьке Слов?янського району належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу. Позивач зазначає, що мешкала в цьому будинку до 2007 року, після чого вирішила продати це домоволодіння. Вона надала довіреність чоловіку на ім?я Руслан на представлення її інтересів для подальшого оформлення договору купівлі-продажу, який, отримавши довіреність, поїхав у невідомому напрямку. В 2008 році у будинок позивача вселився ОСОБА_2 Позивач неодноразово вимагала від відповідача звільнити приміщення, що відповідач категорично відмовляється робити. Зазначає, що договір найму з відповідачем не укладала, відповідач у будинку не зареєстрований, комунальні платежі не сплачує. Просила суд виселити ОСОБА_2 з будинку № 11 по вулиці Пушкіна в с.Троїцьке Слов?янського району.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_2 про місце, день та час розгляду справи. Так, відповідно до вимог ст.127 ЦПК України 27.11.2015 року за місцем продживання відповідача було надіслано повідомлення про виклик до суду на 08.12.2015 р., копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви із доданими документами /а.с.23/. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України 10.12.2015 року судом на адресу відповідача було спрямовано лист про необхідність явки до судового засідання, призначенного на 22.12.2015 р., з роз?ясненням положення ч.4ст.169 ЦПК України, який відповідачем було отримано особисто /а.с.45/.
Окрім того, відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом публікації оголошення про виклик відповідача на офіційній веб-сторінці Слов?янського міськрайонного суду /а.с.50/. Відповідно до положень частини 9 статті 74 ЦПК України повідомити відповідача шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження газеті «Урядовий курєр» не виявилося можливим, оскільки станом на 07.12.2015 р. встановлений Законом України «Про здійснення державних закупівель» ліміт використано місцевими загальними судами Донецької області /а.с.49/.
Відповідно до положень статей 169, 224 ЦПК України та враховуючи згоду позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна № 48822560 від 01.12.2015 р. ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок № 11 по вул. Пушкіна у с.Троїцькому Слов?янського району Донецької області на підставі дублікату договору купівлі-продажу № 292, виданого Олександрівською сільською радою 02 грудня 2013 року /а.с.24/.
Як вбачається із інформації КП «БТІ» № 27.11.2015 р. №3268-2/0.83/01 будинок № 11 по вул. Пушкіна у с.Троїцькому Слов?янського району Донецької області належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого заступником голови Олександрівської сільської ради 24 травня 1990 року /а.с.26/.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов»язана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпоряджатися розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.
У судовому засіданні встановлено, що у будинку № 11 по вул. Пушкіна у с.Троїцькому Слов?янського району Донецької області мешкає ОСОБА_2, що підтверджується доводами позивачки та фактом отримання відповідачем судової кореспонденції за цією адресою /а.с.47/.
Відповідно до інформації № 02-33/349 від 16.12.2015 р., наданої виконуючим обов?язки старости Олександрівської сільської ради Донецької області ОСОБА_4, у будинку № 11 по вул.Пушкіна у с.Троїцьке фактично ніхто не проживає /а.с.51/. Але суд не бере до уваги надану інформацію, оскільки вона суперечить іншим наявним у справі доказам, а саме витягу із ЄРДР /а.с.44/ та поштовому повідомленню /а.с.47/.
Відповідно до ст.ст. 401, 402 ЦК України право користування чужим майном ( сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до положення ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім?ї, інших осіб.
Договір найму житлового приміщення між позивачем та відповідачем укладено не було. Відповідач в будинку не зареєстрований, не оплачує ніяких комунальних платежів, займає житлове приміщення самовільно. Протиправно займаючи житловий будинок, перебуваючи в ньому без достатніх правових підстав, відповідач перешкоджає позивачу користуватися власністю, не бажає звільнити житловий будинок на вимогу позивача.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №457/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №2,7 та 11 до Конвенції»,закріплено принцип непорушності приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Оскільки ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, договір найму житлового приміщення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладено, то суд приходить до висновку, що своїми діями відповідач порушує право власності ОСОБА_1, то позовні вимоги ОСОБА_1 про виселення відповідача з будинку, згідно до ст. 391 ЦК України, суд вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню.
Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов?язані із зверненням до суду і розглядом судової справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,10,60,84,88,212,213,214,215 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 331, 355,356, 358,386, ЦК України, ст.ст. 109, 150, 161 ЖК України суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з житлового будинку № 11 по вул.Пушкіна у с.Троїцькому Слов?янського району без надання іншого житлового приміщення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.В. Неженцева