АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 653/2176/15-ц
Провадження № 22-ц/791/2923/2015 Головуючий в І інстанції Л.І. Калімбет
Категорія ОСОБА_1Вербицька
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Л.І.Вербицької

Суддів:А.Г.Колісниченка, ОСОБА_2

ОСОБА_3 Сікора

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське грецьке сільськогосподарське підприємство «Афіни» на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 24 вересня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське грецьке сільськогосподарське підприємство «Афіни» про внесення змін до договору оренди ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року позивачі звернулися до суду до ТОВ УГСП «Афіни» про внесення змін до договору оренди, посилаючись на те, що у 2009 році з відповідачем уклали договір оренди належних їм на праві власності земельних ділянок з визначенням орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі. Пунктом 13 договору оренди передбачено, що один раз на два роки орендна плата буде переглядатися, в тому числі і у разі підвищення цін, тарифів (також внаслідок інфляції).

Відповідач відмовився змінити орендну плату на пропозицію позивачів у травні 2015 року. Оскільки за період дії договорів орендна плата не переглядалася, а інфляційні процеси та підвищення цін відбуваються, позивачі просили внести зміни до п.9 договорів оренди землі визначивши розмір орендної плати на рівні 4% від нормативної грошової оцінки землі.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 24 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено. Внесено зміни до п.9 типових договорів оренди землі, що були укладені між ТОВ УГСП «Афіни» та позивачами 02 січня 2009 року, визначивши розмір орендної плати на рівні 4% від нормативної грошової оцінки землі.

В апеляційній скарзі ТОВ УГСП «Афіни» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник позивачів просить її відхилити, вважаючи рішення суду законним, обґрунтованим і справедливим.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції наступні обставини.

Відповідно до договорів оренди, укладених між позивачами та ТОВ УГСП «Афіни», 02.01.2009 року позивачі передали в оренду відповідачу належні їм на праві власності земельні ділянки строком на 10 років. Пунктами 9,10 договорів передбачено, що розмір орендної плати визначено в сумі 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Крім того, п.13 договорів передбачено перегляд розміру орендної плати раз у два роки у разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції.

Сторони не заперечують тієї обставини, що з часу укладення договорів оренди, а саме, з 2009 року, розмір орендної плати не переглядався.

В травні 2015 року позивачі направили відповідачу письмову пропозицію про зміну розміру орендної плати з 3% до 4% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

За згодою сторін питання щодо зміни умов договорів в частині розміру орендної плати вирішено не було.

Згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 654 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Із змісту ст.ст.13,15 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що за договором оренди землі орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотною умовою договору оренди землі є, в тому числі, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

З зазначених умов договорів оренди земельних ділянок вбачається, що цими умовами передбачено розмір орендної плати, а також умови, за якими розмір орендної плати переглядається раз на два роки, а саме, підвищення цін, тарифів, у тому числі, внаслідок інфляції.

Встановлення п.10 обовязку орендаря враховувати індекс інфляції при обчисленні розміру орендної плати за землю є визначеною сторонами умовою, яка враховується в обовязковому порядку при обчисленні розміру орендної плати. При цьому, зазначена у п.13 обставина щодо підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, є умовою визначеною сторонами, як підстава для перегляду раз у два роки розміру орендної плати.

Слід також зазначити, що підставою позову є умови визначені у п.13 договору оренди, який є частиною розділу «Орендна плата». Пунктом 36 договору, який у розділі «Зміна умов договору і припинення його дій» передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що договорами оренди земельних ділянок визначені істотні умови за якими розмір орендної плати переглядається раз на два роки, а тому у позивачів є право вимагати збільшення розмірів орендної плати у випадках визначених укладеними між сторонами договорами.

З огляду на вищезазначене суд обґрунтовано та у відповідності до норм матеріального закону, що регулюють спірні правовідносини, задовольнив позов щодо внесення змін до договорів оренди визначивши розмір орендної плати на рівні 4% від нормативної грошової оцінки землі.

Колегія суддів не приймає доводи відповідача щодо відсутності підстав збільшення орендної плати до 4% за тих обставин, що позивачам було запропоновано укласти додаткову угоду про встановлення розміру орендної плати на рівні 3,5%, оскільки пропозиція щодо таких умов орендної плати містила інші зміни до істотних умов договорів оренди з якими орендодавці не погодилися, що є їх правом.

Оскільки зміна розміру орендної плати з 3% до 4% від нормативної грошової оцінки землі є не суттєвим збільшенням, містить мотивування щодо стрімкого зростання цін, підвищення тарифів на електроенергію, водопостачання, наявність інфляційних процесів у 2014, 2015 роках, а крім того визначений такий розмір орендної плати не перевищує середньостатистичний розмір орендної плати, встановлений в інших договорах оренди земельних ділянок, розташованих на території Павлівської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

Відсутність розрахунку визначеного розміру орендної плати на рівні 4% не впливає на суть вирішення спору, оскільки позивачами визначений такий розмір з урахуванням обґрунтованої підстави для перегляду цього розміру, який як вже зазначалося, не переглядався з часу укладення договорів. Крім того, такий розмір не є завищеним та відповідає наявному у позивачів праву на відповідне отримання прибутку від переданої в оренду земельної ділянки.

Відповідно до прав та обовязків сторін договорів оренди земельних ділянок, які є рівними і повязані з правами та обовязками орендодавця і орендаря, необґрунтованими є посилання відповідача на те, що підвищення тарифів і інфляційні процеси стосуються і орендаря, оскільки права позивачів на збільшення розміру орендної плати передбачено умовами договорів, а також нормами закону.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального закону, є законним і обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське грецьке сільськогосподарське підприємство «Афіни» відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 24 вересня 2015 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.І. Вербицька

Судді А.Г. Колісниченко

ОСОБА_2