Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до комунальної установи «Арцизька центральна районна лікарня», третя особа - головний лікар комунальної установи «Арцизька центральна районна лікарня» Кваша Лариса Степанівна, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до комунальної установи «Арцизька центральна районна лікарня» (далі - Арцизька ЦРЛ) про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який мотивувала тим, що наказом № 162 від 14 жовтня 2013 року вона була прийнята на роботу в Арцизьку ЦРЛ на посаду перев'язувальної медичної сестри травматологічного відділення на час перебування основного працівника у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Позивач зазначала, що є одинокою матір'ю. Під час перебування ОСОБА_4 у щорічній відпустці в період з 22 грудня 2014 року по 23 січня 2015 року основний працівник виявив бажання достроково вийти із відпустки по догляду за дитиною та приступив до виконання своїх обов'язків 05 січня 2015 року.

Адміністрацією Арцизької ЦРЛ актом від 05 січня 2015 року позивачу були запропоновані три вакантні посади, також 19 січня 2015 року вона отримала персональне повідомлення про наявність чотирьох вакантних посад, від яких відмовилась, як вважає позивач, з поважних причин.

26 січня 2015 року ОСОБА_4 з'явилась за місцем своєї роботи, однак їй було повідомлено про те, що вона звільнена з посади у зв'язку з закінченням трудового договору, на запропоновані вакансії відповіла відмовою від працевлаштування за фахом без поважних причин.

Позивач вважає наказ про її звільнення безпідставним, оскільки вона звільнена з роботи незаконно, у зв'язку з тим, що відповідач мав працевлаштувати її після закінчення строкового трудового договору.

Враховуючи викладене, просила визнати незаконним та скасувати наказ № 6 від 26 січня 2015 року про її звільнення з посади перев'язувальної медичної сестри травматологічного відділення 23 січня 2015 року на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням дії строкового трудового договору, поновити її на посаді перев'язувальної медичної сестри травматологічного відділення з 23 січня 2015 року та стягнути з відповідача на її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу із розрахунку 181,92 грн на день прийняття рішення.

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 12 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 без поважних причин відмовилася від запропонованих їй кількох посад на вибір, у тому числі й посади медичної сестри загальної практики сімейної медицини в Арцизькому ЦПМСД, а відповідно до свідоцтва НОМЕР_1 до диплома НОМЕР_2 про проходження підвищення кваліфікації та перепідготовки молодших медичних і фармацевтичних працівників позивач у 2011 році пройшла тримісячний цикл підвищення кваліфікації та перепідготовки спеціалізації циклу «Сімейні медсестри» та має стаж роботи за цією спеціальністю згідно записів в трудовій книжці.

Доводи позивачки про те, що вона відмовилась від запропонованих вакантних посад з поважних причин, оскільки не зможе виконувати роботу з сімейних обставин, оскільки вона є одинокою матір'ю, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволені позову, дійшли правильного висновку, що звільнення ОСОБА_4 з роботи було проведено з дотриманням вимог трудового законодавства, порушення вимог ст.184 КЗпП України не встановлено.

За таких обставин, правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
С.О.Карпенко
Г.І. Мостова