РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2015 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 18 жовтня 2013 року о 15.00 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Фольксваген Пассат" д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по другорядній дорозі в м. Кременчуці на перехресті вул. Хорольська-Щорса, не надав дорогу автомобілю «УАЗ», д.н.з ВІ 8694 АС, який належить ОСОБА_1 на праві власності, допустив зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь 8876,28 грн. - різницю між визначеною експертним дослідженням вартістю відновлювального ремонту автомобіля та сумою сплаченого ПрАТ «УПСК» страхового відшкодування, франшизу в розмірі 500 грн. та 200 грн. в якості оплати пошкоджених внаслідок ДТП номерних знаків.

Зазначає, що йому також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає в тривалих душевних стражданнях від пошкодження належного йому майна, оскільки в період ремонту він не мав можливості користуватися своїм автомобілем, постійно відчував незручності, користуючись громадським транспортом та таксі, що потребувало додаткових матеріальних витрат, порушувало нормальні життєві звязки. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає у 10 000 грн.

Позивач ОСОБА_2 вказав, що протиправними діями ОСОБА_3 йому завдана моральна шкода, оскільки він пережив нервовий стрес, пов'язаний безпосередньо з подією ДТП, має безсоння, тривожність, тривалі нервові хвилювання. Завдану шкоду ОСОБА_2 оцінює в 5000 грн. і просить стягнути з відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник позивачів ОСОБА_4 зазначила, що страхова компанія не в повному обсязі відшкодувала шкоду, завдану ОСОБА_3, в звязку з чим ОСОБА_1 має право вимагати відшкодування відповідачем різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а також стягнення моральної шкоди і франшизи. Позивачу ОСОБА_2 також завдано моральну шкоду, оскільки він, як водій, переніс стрес, внаслідок якого мав безсоння, тривалі нервові хвилювання.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні частково визнали позовні вимоги. Не заперечували проти стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 500 грн. (франшизи) та 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову просили відмовити. Також при постановленні рішення просили зобовязати позивача ОСОБА_1, після відшкодування йому шкоди від ОСОБА_3, передати у розпорядження відповідача пошкоджені замінені деталі автомобіля УАЗ.

Третя особа ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не зявилася, надіслала суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що в момент ДТП знаходилася в автомобілі позивачів. За кермом знаходився син ОСОБА_2 Відповідач після ДТП відшкодувати шкоду в добровільному порядку не пропонував. Після ДТП у її чоловіка ОСОБА_1 погіршився стан здоровя, сина турбують головні болі, безсоння.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що відповідач зустрічався з позивачем ОСОБА_1 з метою врегулювання спору, неодноразово телефонував, але згоди не досягнуто.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Судом достовірно встановлено, що 18.10.2013 року на перехресті вулиць Хорольська-Щорса в м. Кременчуці сталася ДТП за участю автомобілів "Фольксваген Пассат" д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «УАЗ», д.н.з ВІ 8694 АС, під керуванням ОСОБА_2, власником якого є ОСОБА_1

Внаслідок даної ДТП автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.11.2013 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника автомобіля "Фольксваген Пассат" д.н.з. НОМЕР_1 застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до полісу № АС/7009515 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників назамних транспортних засобів від 04.10.2013 року.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №188 від 25.06.2014 року, наданого позивачем, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «УАЗ», д.н.з ВІ 8694 АС складає 12 193, 87 грн., вартість відновлювальною ремонту автомобіля складає 22018, 58 грн.

Матеріальний збиток розрахований наступним чином: 22 018,58 грн. (вартість відновлювального ремонту) * (1-0,628) (коефіцієнт фізичного зносу) = 12 193,87 грн.

Страхова компанія ПрАТ "Українська пожежна страхова компанія" сплатила на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 13 842,30 грн.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Крім того, відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Виходячи із суті такого страхування, Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

Згідно ч. 22.1 статті 22 вказаного Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третіх осіб.

Статтями 1192, 1194 ЦК України визначено, що розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобовязана сплатити на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Відповідно до п.1.4. п.п. "д" Методики, Методика застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

У висновку про розмір матеріальної шкоди №188 від 25.06.2014 року обраховано вартість матеріального збитку в розмірі 12 193,87 грн., вартість відновлювального ремонту - 22 018,58 грн., розмір втрати товарної вартості - 0 грн.

Матеріальний збиток розрахований наступним чином: 22 018,58 грн. (вартість відновлювального ремонту) * (1-0,628) (коефіцієнт фізичного зносу) = 12 193,87 грн. (а.с. 10)

Відповідно до роз'яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зношеність автомобіля не враховується якщо для його відновлення були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих із виробництва однорідних виробів.

З роз'яснень, викладених у п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», вбачається, що у випадку якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

В даному випадку позивач не надав доказів того, що для відновлення його пошкодженого автомобіля були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих із виробництва однорідних виробів.

За таких обставин, суд вважає, що розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля, вірно визначено експертом у висновку № 188 від 25.06.2014 року і становить 12193,87 грн. Позивачем не доведено заподіяння йому шкоди у більшому розмірі.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення різниці між визначеною експертним дослідженням вартістю відновлювального ремонту автомобіля і сумою страхового відшкодування, сплаченого ПрАТ "Українська пожежна страхова компанія" в розмірі 8176, 28 грн.

Суд також відмовляє в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь вартості номерного знаку в розмірі 200 грн., оскільки доказів понесення таких витрат саме позивачем ОСОБА_1 суду не надано. Замовником та одержувачем нового номерного знаку є позивач по справі ОСОБА_2, який не висував позовну вимогу про повернення йому сплачених коштів.

Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до п. 36.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Згідно Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7009515 розмір франшизи становить 500 грн.

Зважаючи на те, що ПрАТ "Українська пожежна страхова компанія" сплатила на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 13 842,30 грн. за вирахуванням розміру франшизи в розмірі 500 грн., встановленої вищевказаним договором, відповідач, як винуватець ДТП, має компенсувати позивачу дану суму.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пп. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що внаслідок ДТП, у якій було пошкоджено автомобіль ОСОБА_1, останній зазнав душевних страждань, втратив душевну рівновагу, відчував психологічний дискомфорт, оскільки тривалий час не мав можливості користуватися належним автомобілем, докладав додаткових зусиль для організації свого життя. З наведених підстав суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 була завдана моральна шкода.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд з урахуванням принципів справедливості та виваженості, а також виходячи з засад добросовісності та розумності, приходить до висновку, що з урахуванням обставин справи, характеру і обсягу душевних страждань ОСОБА_1, ступеня вини відповідача, моральна шкода, заподіяна позивачу підлягає відшкодуванню у розмірі 1 500 грн.

Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкодив розмірі 5000 грн., оскільки останній не обґрунтував та не довів факту заподіяння йому моральної шкоди з вини відповідача.

Пунктом 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», передбачено, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

З огляду на те, що судом не приймається рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, заява відповідача ОСОБА_3 про передачу на його користь пошкоджених деталей з транспортного засобу УАЗ 3163-030 не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню плнесені ним та документально підтверджені судові витрати, повязані з оплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Згідно з вимогами ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

На підтвердження понесених позивачами витрат на правову допомогу суду надано квитанцію № 248 від 27.02.2015 року, відповідно до якої адвокатом ОСОБА_4 прийнято від ОСОБА_1, ОСОБА_2 5000 грн.(а.с. 224)

При вирішенні питання про стягнення на користь позивача ОСОБА_1 судових витрат, повязаних в оплатою правової допомоги суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до вимог ст. 8 ЗУ «Про державний бюджет на 2015 рік» мінімальна заробітна плата в місячному розмірі з 1 січня становить 1218 гривень, з 1 вересня - 1378 гривень.

Таким чином, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах з січня 2015 року за годину роботи адвоката становить 487,2 грн. (1218*40%/100) та 8,12 грн. за 1 хв. роботи адвоката (487,2/60хв.), з вересня 2015 року за одну годину становить 551,2 грн. (1378*40%/100) та 9,19 грн. за 1 хв. роботи адвоката (551,2/60хв.).

Як вбачається із журналів судових засідань, у яких приймав участь представник позивачів, засідання тривали: 23.03.2015 року 23 хв. (8,12*23)=186,76 грн.; 30.11.2015 року 16 хв. (9,19*16)= 147,04 грн.; 17.12.2015 року 226 хв. (9,19*226)= 2076,94 грн.

Враховуючи участь в судових засіданнях адвоката ОСОБА_4 протягом зазначено часу, суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача, здійснені позивачем ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2410,74 грн.

Відповідно до п. 48 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» за № 10 від 17.10.2014 року, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, в іншій частині витрати на правову допомогу не обґрунтовані, в звязку з чим не підлягають стягненню з відповідача.

Отже, з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати, повязані з оплатою судового збіру у розмірі 243,60 грн. та витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 2410,74 грн.

Керуючись ст.ст. 14, 57-61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1500 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані з оплатою правової допомоги в розмірі 2410,74 грн., а також судові витрати, повязані з оплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: