Справа № 211/4880/14-ц
Провадження № 2/211/173/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н. О.

при секретарі Зоріній С.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4П .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самолстійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 про визнання квартири об'єктом права спільної сумісної власності, визнання права на спадкування та усунення від спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з вищевказаним позовом, який згодом уточнила, в обґрунтування якого зазначив, що вона з березня 2004 року по 04.12.2013 року проживала разом з ОСОБА_7 однією сімєю без реєстрації шлюбу. Разом з ними проживач син позивача ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1. Всі разом вони мешкали у квартирі як справжня родина , що поєднана почуттям любові та турботи один за одного. У фактичному шлюбі вони проживали 9 років. Зазначені обставини підтверджується довідкою № 397 від 09.01.2014 року де зазначено, що вони проживали дружно та були добросовісними сусідами. З ОСОБА_7 вони вели спільне господарство, їх повязували спільний побут , спільні права та обовязки. ОСОБА_7 вважав позивача повноправною своєю дружиною, так як у заяві на страхування життя № 100.0-1772 від 19.04.2009 року якій ОСОБА_7 зазначив, що вигодо набувачем у випадку смерті застрахованого є його дружина ОСОБА_1 Проживаючи однією сімєю вони проводили капітальний та косметичний ремонти у квартирі АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_7. У 2007 році було зроблено ремонт балкону, змінені вікна, підлога. В 2011-2012 роках ними спільними зусиллями за спільні кошти було проведено ремонт кухні, покладено кахель , відремонтовано стелю, покладено ламінат, поклеєні нові шпалери. Тобто , внаслідок їх спільних трудових та грошових витрат зазначена вище квартира значно збільшилася у своїй вартості. У період спільного проживання позивачем та ОСОБА_7 були придбані меблі в квартиру, побутова техніка, що підтверджено відповідними платіжними дорученнями. 04.12.2013 року ОСОБА_7 помер. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ № 538677 виданим Дзержинським відділом РАЦС 09.12.2013 року , поховання чоловіка позивач здійснювала сама за власний кошт. Після смерті ОСОБА_7 позивач звернулася до приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка , оскільки інших спадкоємців у нього не було. На підставі цієї заяви нотаріусом було заведено спадкову справу № 151/2014. Одночасно листом нотаріус розяснив позивачеві, що їй необхідно підтвердити її належність до 4 черги спадкоємців за законом саме рішенням суду. Постановою приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_6 від 19.06.2014 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину , оскільки після неї з заявою про прийняття спадщини звернулася тітка померлого ОСОБА_7 ОСОБА_3, яка відповідно до положень ст. 1263 ЦК України є спадкоємцем третьої черги. Відповідач ОСОБА_3 багато років не підтримувала ніяких відносин з померлим ОСОБА_7 . Навіть коли він тяжко хворів, знаходився на стаціонарному лікуванні в лікарні, а потім вдома коли позивач доглядала хворого чоловіка, відповідач знаючи про тяжку хворобу, жодного разу не зявилася, не поцікавилася станом здоровя та життям племінника, не допомагала взагалі нічим та не підтримувала ніяк навіть морально. Позивач проживала з спадкоємцем ОСОБА_7 з березня 2004 року до дня його смерті , тобто в разі визнання її такою, що проживала з померлим більше 5 останніх років, то вона зможе відноситися до спадкоємці четвертої черги. , тому за захистом своїх прав позивач звернулася до суду та просить: встановити факт проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу з березня 2004 року по 04.12.2013 року, визнати позивача ОСОБА_1 , спадкоємцем четвертої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_7, визнати квартиру АДРЕСА_2 обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_1, а також усунути від спадкування відповідача ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання зявилася, дала пояснення відповідно позову та просила задовольнити його в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання зявився, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 зявилася в судове засідання та пояснила суд, що вона позов не визнає, просила відмовити в його задоволенні, вона рідна тітка померлого ОСОБА_7, вона спадкоємиця третьої черги та дана нерухомість належить її сімї.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона заперечує проти задоволення позову, якби у померлого не було спадкоємців, то позивач могла би претендувати на спадщину, а також не встановлені обставини, чому відповідач має бути усунена від спадкування, просила відмовити, з письмових заперечень наданих суду відповідачем вбачається, що позивач сам за свої кошти робив ремонти в квартирі та купляв меблі та техніку, це було для нього принципово, та що підтверджується наданими позивачем квитанціями. За свої кошти позивач сплачувала іпотечний кредит та проводила ремонти своєї квартири, також відповідач вказує, що у її племінника не було ніякої тяжкої хвороби, він нормально себе почував та працював машиністом тепловозу у цеху експлуатації залізничного транспорту ПАТ «ОСОБА_9 Кривий Ріг». Його робота відносить ся до категорії робіт повязаних з небезпечними умовами праці, тому він проходив медичний огляд перед кожною зміною , а також кожного півріччя, зі здоровям було все нормально. Вона постійно підтримувала племінника та допомагала йому матеріально та морально під час їхніх з позивачем сутичок. Тому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову та не вбачає підстав для усунення її від спадкування. .

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що з 2003 року він є колегою по роботі позивача та померлого ОСОБА_7, йому відомо що позивач та померлий протягом 9 років проживали на 2-му Восточному в трикімнатній квартирі, з ними проживав син ОСОБА_11. ОСОБА_12 він ніколи не бачив, але знає що у нього була бабуся та тітка. Все що він знає зі слів ОСОБА_10 та ОСОБА_12. У гостях ОСОБА_10 та ОСОБА_12 не бував.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що проживав з ОСОБА_12 в одному будинку в різних підїздах, тому здружилися. З ОСОБА_10 його познайомив ОСОБА_12 близько 10 років тому. Вони спілкувалися часто, ходили в гості один до одного. З ОСОБА_12 та ОСОБА_10, ще проживав син ОСОБА_11. Про родичів ОСОБА_12 він чув, що вони є , але в не дуже хороших відносинах з ОСОБА_10. Знає , що в квартиру все купував ОСОБА_12.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона знала ОСОБА_12 з дитинства, вони жили в одному будинку, вона знала його батьків. Після смерті чоловіка мати ОСОБА_15 змінила квартиру в будинку по сусідству з її. ОСОБА_11 з ОСОБА_12 прожили близько 10 років разом , коли вони почали разом жити то поміняли дах та купили нові меблі, чоловік свідка допомагав їм. Свідок часто зустрічала їх на вулиці. З ОСОБА_10 та ОСОБА_12 проживав син ОСОБА_11, якому вони купували одяг та взуття і їй показували, ОСОБА_12 відносився до нього як до свого. Свідок знає , що з рідних у ОСОБА_12 були бабуся та тітка.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з березня 2004 року по 04.12.2013 року проживала разом з ОСОБА_7 однією сімєю без реєстрації шлюбу. Разом з ними проживач син позивача ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1. Всі разом вони мешкали у квартирі як справжня родина , що поєднана почуттям любові та турботи один за одного. У фактичному шлюбі вони проживали 9 років. Зазначені обставини підтверджується довідкою № 397 від 09.01.2014 року де зазначено, що вони проживали дружно та були добросовісними сусідами. (а.с. 6, 7). З ОСОБА_7 вони вели спільне господарство, їх повязували спільний побут , спільні права та обовязки. ОСОБА_7 вважав позивача повноправною своєю дружиною, так як у заяві на страхування життя № 100.0-1772 від 19.04.2009 року якій ОСОБА_7 зазначив, що вигодо набувачем у випадку смерті застрахованого є його дружина ОСОБА_1 (а.с. 8). Проживаючи однією сімєю вони проводили капітальний та косметичний ремонти у квартирі АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_7. У 2007 році було зроблено ремонт балкону, змінені вікна, підлога. В 2011-2012 роках було проведено ремонт кухні, покладено кахель , відремонтовано стелю, покладено ламінат, поклеєні нові шпалери. У період спільного проживання позивачем та ОСОБА_7 були придбані меблі в квартиру, побутова техніка, що підтверджено відповідними платіжними дорученнями, які до речі всі оформлені саме на ОСОБА_7 (а.с. 10-23).

04.12.2013 року ОСОБА_7 помер. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ № 538677 виданим Дзержинським відділом РАЦС 09.12.2013 року (а.с. 24). Після смерті ОСОБА_7 позивач звернулася до приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 На підставі цієї заяви нотаріусом було заведено спадкову справу № 151/2014. Одночасно листом нотаріус розяснив позивачеві, що їй необхідно підтвердити її належність до 4 черги спадкоємців за законом саме рішенням суду. (а.с. 25). Постановою приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_6 від 19.06.2014 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину , оскільки після неї з заявою про прийняття спадщини звернулася тітка померлого ОСОБА_7 ОСОБА_3, яка відповідно до положень ст. 1263 ЦК України є спадкоємцем третьої черги. (а.с. 26). Позивач проживала з спадкоємцем ОСОБА_7 з березня 2004 року до дня його смерті , тобто в разі визнання її такою, що проживала з померлим більше 5 останніх років, то вона зможе відноситися до спадкоємці четвертої черги.

Згідно ст. 1263 ЦК України , відповідач по справі є спадкоємцем третьої черги .

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи , які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено в судовому засіданні показами свідків, позивач ОСОБА_1 дійсно проживача з ОСОБА_7 близько 10 років з 2004 року і по день його смерті, тому ця обставина суд вважає доведена та підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених ст. 61 ЦПК України.

Що стосується вимоги, щодо усунення відповідача від спадкування, то відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані. Згідно із п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

З матеріалів справи, та показів свідків не вбачається того факту, що померлий ОСОБА_7 був безпорадним та не міг самостійно жити та потребував постійної присутності та допомоги тітки ОСОБА_3, та не відомо, що якби йому така допомога знадобилася б, то відповідач відмовилась би допомогти. Тому в цій частині суд приходить до висновку про відсутність підстав для усунення відповідача від спадкування, а отже в задоволенні цієї частини вимог вважає необхідним відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1224,1258,1259,1263,1264, ст.ст.10,11,60,88,209,212,214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_5 разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу з березня 2004 року по 04.12.2013 року.

Визнати позивача ОСОБА_5 спадкоємцем четвертої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_7.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_16