АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6544/15 Головуючий 1 інст. Страхова І.П.
Справа № 632/1184/15-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретаря Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 липня 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

02.06.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом та просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 10 365 грн. 12 коп.

В обґрунтування вимог позивач вказував, що 31.03.2011 року між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі по тексту - ПАТ «Платинум Банк») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 2336/448СLPS2 на суму - 5737,10 грн., а 05 липня 2011 року цими ж особами укладено кредитний договір № 1425/1803СLPS2 на суму - 5737,10 грн.

19.06.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20130619-К, згідно умов якого ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачу право вимоги коштів за кредитними договорами № 2336/448СLPS2 від 31.03.2011р. та № 1425/1803СLPS2 від 05.07.2011р. Відповідно до виписки з реєстру боржників від 19.06.2013 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача по кредитних договорах.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов'язань і заборгованість за договором не погашає.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить скасувати вказане рішення і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позову і вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та вимогам закону, рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не встановив обставин, на які вказував позивач.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції, мав право застосувати ст. 121 ЦПК України та надати позивачу строк для усунення недоліків, надавши можливість подання додаткових доказів. Судом було відступлено від принципу всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, що призвело до порушення конституційних засад здійснення правосуддя. Оскільки в рішенні суду зазначено, що в матеріалах справи відсутні акти прийому-передачі права вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Патинум Банк» та ОСОБА_3 № 1425/1803CLPS2 від 05.07.2011 року та № 2336/448CLPS2 від 31.03.2011 року, вважає за необхідне надати суду нові докази, а саме:

- виписка (витяг) з Додатку №1 до договору факторингу № 20130619-К від 19.06.2013 року який, створений шляхом ксерокопіювання та належно завірений з оригіналу з Додатку №1 до договору факторингу № 20130619-К від 19.06.2013 року реєстру заборгованостей;

- акти прийому-передачі реєстру заборгованостей в електронному та паперовому вигляді;

- витяг з додатку № 3 до договору факторингу № 20130619-К від 19.06.2013 року, укладеного між ПАТ «Патинум Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» акт прийому-передачі документації № 5 від 07 серпня 2013 року та № 7 від 10 вересня 2013 року у відповідності до якого ПАТ «Платинум Банк» передає, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає документацію по кредитним договорам, в тому числі по кредитним договорам № 1425/1803CLPS2 від 05.07.2011 року та № 2336/448CLPS2 від 31.03.2011 року, які укладено між ОСОБА_3 та ПАТ «Платинум Банк»;

- описи вкладень до цінних листів та список № 165 згрупованих поштових відправлень зі штампом відділення зв'язку;

- список № 262 згрупованих поштових відправлень;

- повідомлення про відступлення права вимоги;

- повідомлення про зміну умов кредитного договору.

Також вважає, що суд першої інстанції безпідставно посилається на те, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, оскільки не врахував той факт, що боржник без перешкод має право виконувати зобов'язання первісному кредитору і таке виконання згідно цивільного законодавства є належним. Крім того, рахунки первісного кредитора нині є відкритими, що не перешкоджало боржнику протягом тривалого часу виконати своє зобов'язання.

Відповідач ОСОБА_3 та представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання апеляційної інстанції за викликом не зявились, причину неявки не повідомили.

Зважаючи на вимоги ст.303-1 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала їх неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, сторонами не заперечується, що 31.03.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 2336/448СLPS2 на суму - 5737,10 грн. (а.с. 6-7)

05 липня 2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 1425/1803СLPS2 на суму - 5737,10 грн. (а.с. 21-22)

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вказувало, що 19.06.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20130619-К, у відповідності до умов якого ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачу право вимоги за кредитними договорами № 2336/448СLPS2 від 31.03.2011 року та № 1425/1803СLPS2 від 05.07.2011 року та посилався на виписку з реєстру боржників від 19.06.2013 року про набуття ним права грошової вимоги до відповідача по кредитних договорах.

В позовній заяві представник ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просив суд розглянути справу без участі представника позивача, ухваливши рішення на підставі наданих доказів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд посилався на те, що позивачем не надано достатнього обсягу доказів, що відсутні акти прийому-передачі права вимоги за кредитними договорами укладеними між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_3 № 2336/448СLPS2 від 31.03.2011 року та № 1425/1803СLPS2 від 05.07.2011 року. Крім того, не надано доказів належного повідомлення відповідача за місцем її реєстрації щодо відступлення права грошової вимоги та зміну умов кредитного договору, які є обовязковими при вирішенні даної категорії справ.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду, оскільки воно ухвалене згідно із законом.

Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1087 ЦК України - за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу, згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України, може бути право грошової вимоги строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникає в майбутньому(майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України - клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається. Якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ст. 1082 ЦК України - боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконання. а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку. Боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності (ст.10 ЦПКУ).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Виходячи з положень з ст.ст. 3, 4, 10, 11, 16, 27, 31, 60 ЦПК України, право визначати предмет і підстави позову та спосіб захисту порушеного права - належить позивачеві. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту цих норм права, саме позивач на власний розсуд обирає з яким позовом та до якого суду звернутися, зазначає позовні вимоги, обґрунтовує їх викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, які на його думку, підтверджують такі обставини.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 27 ЦПК України. Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. Суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику. Тому посилання апелянта на те, що судом не застосовано ст. 121 ЦПК України та суд повинен був надати позивачу строк для подання доказів є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10 червня 2015 року відкрито провадження та призначено до розгляду цивільну справу на 25 червня 2015 року.

19.06.2015 року представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 53), також 02.07.2015 року представником позивача подано аналогічну заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 60) і лише 17.07.2015 року суд розпочав розгляд справи по суті у присутності відповідача, зважуючи на наполегливі заяви позивача розглядати справу без нього. Тобто, у позивача було достатньо часу для подання додаткових доказів з метою належного виконання процесуальних обовязків, передбачених ст.ст.10,27,60,131 ЦПК України, однак він не скористався даним правом.

Крім того, позивач у свою чергу мав право уточнити позовні вимоги, надати докази для обґрунтування своїх доводів, заявити клопотання про витребування доказів, відповідно до ст. 137 ЦПК України.

Якщо представлені докази недостатньо підтверджують вимоги позивача чи заперечення відповідача або не містять в собі всіх необхідних даних і у сторін є обґрунтовані складнощі у наданні додаткових доказів, суд за їх клопотанням зобов'язаний сприяти їм в одержанні або витребуванні таких доказів (ч. 4 с.10, с.137 ЦПК України).

Докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову).

У будь-якому випадку саме сторона повинна проявляти ініціативу у наданні суду достатнього обсягу належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем вказані вимоги щодо засад змагальності у цивільному судочинстві не дотримано.

За положеннями ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24.10.2008 року роз'яснено, що відповідно до с.303 ЦПК України апеляційний суд при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі доводів апеляційної скарги, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції, крім випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

За змістом п.6 ч. 3 ст. 295, ч3 2 ст. 303 та п.1 ч. 1 ст. 309ЦПК України апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, або які неправомірно не були цим судом прийняті та досліджені, або доказами, які судом першої інстанції досліджувались із порушенням установленого порядку.

У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги ч.3 ст. 27 ЦПК України щодо зобов'язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов'язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

При цьому мають враховуватися вимоги ч. 3 ст.27 ЦПК України про те, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої права й виконувати процесуальні обов'язки.

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об'єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з'явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Жодної з вказаних обставин у даній справі не існує, а також позивач не скористався своїм правом подати до суду першої інстанції всі докази, які були у нього в наявності.

Нові докази (акти прийому-передачі права вимоги за кредитними договорами укладеними між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_3 № 2336/448СLPS2 від 31.03.2011 року та № 1425/1803СLPS2 від 05.07.2011 року, та докази належного повідомлення відповідача за місцем її реєстрації щодо відступлення права грошової вимоги та зміну умов кредитного договору), які подані апелянтом лише на стадії апеляційного розгляду датуються 2013 роком та перебували у позивача на час звернення до суду з позовом і апелянтом не наведено підстав для подання додаткових доказів з порушенням процесуальних строків.

За таких обставин суд апеляційної інстанції, згідно вимог ст.308 ЦПК України, відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: