Справа № 761/9842/15-ц
Провадження №2/761/4828/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Мурга О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з даним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.06.2014 між ним та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено договір банківського вкладу №808207/2014 «Марафон лояльності максимум доходу ЕПС» (в доларах США), предметом якого є розміщення вкладником в банку строкового вкладу у розмірі 160000,00 доларів США, строком на 13 місяців, з щомісячною виплатою процентів. Зазначає, що 24.11.2014 він звернувся до керівника банку із заявою від 20.11.2014 про повернення депозиту. Від банку та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на вказану заяву надійшли листи щодо запровадження в банку з 21.11.2014 тимчасової адміністрації строком на три місяці, з 21.11.2014 по 20.02.2015 та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Також позивач вказує, що 11.02.2015 він звернувся до ОСОБА_3, як власника істотної участі ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Уповноваженої особи Фонду із заявами про дострокове закриття вкладу та повернення 160000,00 доларів США, у зв'язку із порушенням умов договору щодо щомісячної виплати процентів. Від банку надійшла відповідь про те, що строки та порядок виплати вкладникам, строк дії договорів яких закінчується з 10.02.2015 буде оголошено на офіційному сайті Фонду та що виплата коштів буде здійснюватися протягом терміну дії тимчасової адміністрації до 20.03.2015. В той же час позивач зауважує, що на сьогоднішній день жодних коштів він не отримав, що обмежує його право розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. При цьому, позивач стверджує, що відповідачі у справі ОСОБА_2, як керівник банку, та ОСОБА_3, як власник істотної участі ПАТ «ВіЕйБі Банк», є пов'язаними з банком особами у розумінні ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», отже, несуть відповідальність перед ним за неповернення банком вкладу та нарахованих відсотків. Вказані обставини зумовили позивача звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Позивач в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином про час та місце слухання справи, направив до суду свого повноважного представника, який в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у ньому, просив задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, про дату та місце судового засідання сповіщені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник відповідача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» у судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку.

Так, згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 13.06.2014 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - банк/ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_1 (далі - позивач/вкладник) було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності_ максимум доходу_ ЕПС» №808207/2014 (в доларах США) (далі - договір) предметом якого є розміщення вкладником в банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Марафон лояльності_ максимум доходу_ ЕПС» в доларах США на строк 13 місяців, з дня укладення договору, із сумою початкового вкладу у розмірі 160000,00 доларів США, з щомісячною виплатою процентів з датою вимоги вкладником вкладу - 13.07.2015 (а.с.13).

Крім цього, 13.06.2014 між позивачем та банком було укладено договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1, предметом якого є відкриття на ім'я вкладника іменного вкладного рахунку на умовах вкладу на вимогу «Для виплат» в доларах США НОМЕР_1 (а.с.14).

Відповідно до п. 1.1. договору для обліку вкладу банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок НОМЕР_2. Банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1, на який може бути перерахований вклад та нараховані, але не отримані вчасно вкладником проценти за вкладом по закінченню строку його дії. Нараховані проценти за збереження вкладу вкладник отримує через касу банку не раніше дати, що співпадає з першим днем по закінченні кожного розрахункового місяця від дати укладення договору (п.1.2. договору).

Пунктом 1.5. договору визначено, що стандартна ставка за вкладом становить 12,5 % річних та діє з першого по шостий місяць дії вкладу.

Факт внесення вкладником коштів на вкладний рахунок підтверджується копією меморіального валютного ордеру №536450 від 13.06.2014 (а.с.15).

Відповідно до виписки банку з процентного рахунку позивача, за період з 13.06.2014 по 13.07.2015 сума нарахованих процентів складає 5203,29 доларів США (а.с.16).

Як зазначив представник позивача у судовому засіданні, 24.11.2014 позивач звернувся до керівника ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» із заявою від 20.11.2014 про повернення депозиту (а.с.17-18). Аналогічну заяву було подано до Національного Банку України.

У відповідь на заяву позивача, від банку та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли листи від 10.12.2014 за № 15-17275 та від 19.12.2014 за № 07-036-16955/14 відповідно, в яких було повідомлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 №733/БТ «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.11.2014 прийнято рішення №123 про запровадження з 21.11.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну М.А., строком на три місяці, з 21.11.2014 по 20.02.2015 (а.с.20, 21).

Також, представник позивача пояснив, що 11.02.2015 позивач звернувся до ОСОБА_3 (відповідач 2 у справі), як власника істотної участі ПАТ «ВіЕйБі Банк», із заявою про дострокове закриття та повернення вкладу у розмірі 160000,00 доларів США у зв'язку із порушенням умов договору щодо щомісячної виплати процентів (а.с.22).

З аналогічною заявою позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» (а.с.24).

У відповідь на вказані заяви позивача від банку в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. надійшли листи за №15-3479 та 15-3516 від 16.03.2015 в яких повідомлялося, що строки та порядок виплати вкладникам, строк дії договорі, в яких закінчується з 10.02.2015 буде оголошено на офіційному сайті Фонду. В цілому виплата коштів, буде здійснюватися протягом терміну дії тимчасової адміністрації до 20.03.2015 (а.с.23, 25).

Проте, представник позивача стверджував що позивач, до цього часу, жодних коштів не отримав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Частинами 1, 3 ст. 1068 ЦК України встановлено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Водночас, судом встановлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 20.11.2014 №733 «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.11.2014 прийнято рішення №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі», за яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну М.А., строком на три місяці з 21.11.2014 по 20.02.2015.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклади фізичних осіб банків гарантуються в порядку і розмірах, передбачених законодавством України.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-VI від 23.02.2012 встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 36 вказаного Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Водночас, обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті (абзац 1 ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Між тим, згідно офіційних даних, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну М.А., строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Частинами 1, 2 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. У відомостях вказується інформація про місце та строк приймання вимог кредиторів (п.5 ч.3. ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Частиною 5 ст. 45 цього Закону визначено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 49 вказаного Закону Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Статтею 52 цього Закону встановлено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів.

За таких обставин, задоволення вимог кредиторів здійснюватиметься за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку в порядку та черговості, що передбачена частиною першою статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також, зважаючи на те, що з дня введення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, призначення уповноваженої особи Фонду зупиняються всі повноваження органів управління банку та дії уповноваженої особи банку регулюються спеціальним нормативно-правовим актом України підстави для зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку повернути позивачу грошові кошти відсутні, оскільки обраний позивачем спосіб захисту суперечить положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у позовних вимогах до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Щодо позовних вимог до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Так, ч.ч. 1,2 ст. 37 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон) визначено, що вищим органом управління банку є загальні збори учасників банку, що вирішують будь-які питання діяльності банку. Виконавчим органом банку, що здійснює поточне управління, є правління банку.

Згідно зі ст. 40 Закону правління банку очолює голова правління, який керує роботою правління банку та має право представляти банк без доручення. Голова правління банку несе персональну відповідальність за діяльність банку.

Відповідно до ч.1 ст. 42 Закону керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління банку, головний бухгалтер, його заступники, керівники відокремлених підрозділів банку.

Відповідно до ст. 43 Закону при виконанні своїх обов'язків відповідно до вимог цього Закону керівники банку зобов'язані діяти на користь банку та клієнтів і зобов'язані ставити інтереси банку вище власних. Зокрема, керівники банку зобов'язані: 1) ставитися з відповідальністю до виконання своїх службових обов'язків; 2) приймати рішення в межах наданих повноважень; 3) не використовувати службове становище у власних інтересах; 4) забезпечити збереження та передачу майна та документів банку при звільненні керівників з посади.

Крім цього, ч. 1 ст. 52 Закону визначено, що пов'язаними з банком особами є: 1) контролери банку; 2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку; 3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку; 4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи; 5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку; 6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб; 7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1-6 цієї частини; 8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі; 9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

Відповідно до ст. 2 Закону істотна участь - пряме та/або опосередковане володіння однією особою самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу та/або права голосу акцій, паїв юридичної особи або незалежна від формального володіння можливість значного впливу на управління чи діяльність юридичної особи. Особа визнається власником опосередкованої істотної участі незалежно від того, чи здійснює така особа контроль прямого власника участі в юридичній особі або контроль будь-якої іншої особи в ланцюгу володіння корпоративними правами такої юридичної особи.

Приписами ст.58 Закону обумовлено, що учасники банку відповідають за зобов'язаннями банку згідно із законами України та статутом банку. Пов'язана з банком особа за порушення вимог законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, або доведення банку до неплатоспроможності несе цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність. Пов'язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном. Якщо внаслідок дій або бездіяльності пов'язаної з банком особи банку завдано шкоди, а інша пов'язана з банком особа внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, такі особи несуть солідарну відповідальність за завдану банку шкоду.

Відповідно до ч. 10 ст. 69 Закону банк зобов'язаний не пізніше 30 квітня наступного за звітним року оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом із аудиторським висновком, а також інформацію в обсязі, визначеному Національним банком України, про власників істотної участі у банку шляхом публікації в періодичних виданнях та/або поширення як окремих друкованих видань чи розміщення в мережі Інтернет.

Звертаючись до суду з позовом до відповідачів 1, 2 позивач вказував, що відповідно до відомостей з офіційного сайту Національного банку України, ОСОБА_3 є власником істотної участі ПАТ «ВіЕйБі Банк», а ОСОБА_2, станом на 19.11.2014, тобто перед днем прийняття Правлінням НБУ постанови №733 від 20.11.2014 «Про віднесення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до категорії неплатоспроможних», був керівником банківської установи, про що надав відповідні докази. Отже, вказані особи є пов'язаними з банком особами, у розумінні ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та які несуть відповідальність перед позивачем за неповернення банком вкладу та нарахованих відсотків.

Відповідно до положень ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 58 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування ч.2 ст.59 ЦПК України).

Разом з тим, жодного належного та допустимого доказу, передбаченого ст.58, 59 ЦПК України, який би підтверджував причетність вказаних осіб щодо неповернення позивачу його вкладу, а також, що внаслідок дії чи бездіяльності вказаних осіб призвели до завдання банку шкоди з їх вини, суду не надано. За таких обставин, підстав для задоволення позову в цій частині, не вбачається.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: