Провадження № 2/635/428/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Березовської І.В.

за участю секретаря судового засідання - Желізової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», Приватного акціонерного товариства «Ас» Обласний авіаційний центр, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення страхової виплати,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі зазначеним позовом до ПАТ «АС», ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія».

В обґрунтування позовних вимог посилалася, що її чоловік ОСОБА_5 працював на посаді техніка по обслуговуванню повітряних суден інженерно-авіаційної служби ПАТ «Ас».

15 листопада 2011 року між ПАТ «Ас» та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» був укладений договір № 09/11 з обов'язкового страхування членів екіпажу повітряного судна та іншого авіаційного персоналу, за яким серед інших співробітників ПАТ «Ас» був застрахований і ОСОБА_5

30 листопада 2011 року під час виконання авіаційних робіт з патрулювання газопроводу населеного пункту Гриценково Сумської області сталося падіння вертольоту Мі-2 бортовий номер НОМЕР_1. Після зіткнення з землею вертоліт загорівся. Авіаційний технік ОСОБА_5, який перебував на борту повітряного судна, отримав велику ступень опіків, від яких помер.

Відповідно до акту про нещасний випадок форми Н-1 від 22 листопада 2012 року вищезазначена авіаційна катастрофа є нещасним випадком, що пов'язаний з виробництвом.

30 серпня 2013 року вона звернулася до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» із заявою про отримання страхової виплати, яка до теперішнього часу в порушення вимог чинного законодавства їй не виплачена.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на її користь страхову виплату у розмірі 100 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позові, просили їх задовольнити. Вважали авіаційну катастрофу страховим випадком, а обставини за яких стався нещасний випадок форс-мажорними, у зв'язку з попадання вертольоту в зону фронтального туману. При цьому зазначали, що авіатехнік ОСОБА_5, як застрахована особа вимог договору не порушував, а тому відмова у виплаті страхового відшкодування є безпідставною.

Представник ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» ОСОБА_7 в судовому засіданні просив в позові відмовити. При цьому пояснив, що з огляду на системність порушень з боку службових осіб ПАТ «Ас» та членів екіпажу вертольоту Мі-2 Керівництва з льотної експлуатації повітряного судна, відповідно до положень п.6.1 ст. 6 Договору страхування у відповідача відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування позивачу. Відсутність порушень з боку авіатехніка ОСОБА_5 принципового значення для даного випадку не мають, оскільки сторонами договору страхування були ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» та ПАТ «Ас», якою і були допущені порушення умов зазначеного договору.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, при цьому зазначили, що відмовляються від страхового відшкодування на користь матері ОСОБА_1

Представник ПАТ «Ас», належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи встановлено судом та визнано сторонами, що ОСОБА_5 з 01липня 2011 року на підставі трудового контракту №11/11-58 знаходився у трудових правовідносинах з ПАТ «Ас» та працював техніком по обслуговуванню повітряних суден . /т.1 а.с. 3-5/

15 листопада 2011 року між ПАТ «Ас» та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» був укладений договір ОАСЕ № 09/11 з обов'язкового страхування членів екіпажу повітряного судна та іншого авіаційного персоналу, відповідно до якого страхова сума на кожного із 2-х членів екіпажу повітряного судна складала по 100 000 грн. Строк дії договору з 21 листопада 2011 року по 20 листопада 2012 року.

За п.п.1.1,1.2 договору страховик, відповідно до Порядку і правил проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації, затвердженого постановою КМУ від 1 жовтня 2002 року № 1535, надає послуги зі страхування членів екіпажу повітряного судна та іншого авіаційного персоналу, в межах, у термін і на умовах цього договору. Предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з життям і здоров'ям членів екіпажу та іншого авіаційного персоналу, які знаходяться на борту повітряного судна Кременчуцького льотного коледжу та інших авіапідприємств та внесені в завдання на політ. Договір укладається на користь третіх осіб. Застрахованими за цим Договором є працівники Страхувальника, які погодилися з умовами цього Договору та визначені у списках застрахованих осіб. Вигодонабувачем при настанні з застрахованою особою страхового випадку виступає при умові її усної згоди застрахована особа або спадкоємці.

Згідно Додатку № 1 до страхового сертифікату серії ОАСЕ № 09/11, який є невід'ємною частиною договору, авіатехнік ПС ОСОБА_5 є застрахованою особою за Договором ОАСЕ № 09/11 від 15 листопада 201 року.

Згідно з п. 4.1 зазначеного договору, страховим випадком за договором вважається подія, внаслідок якої заподіяна шкода життю і здоров'ю (смерть, інвалідність, тимчасова втрата працездатності) членів екіпажу повітряного судна та іншого авіаційного персоналу, при виконанні своїх службових обов'язків (з початку перед польотної підготовки до закінчення після польотних робіт) ./а.с. 18-27/

30 листопада 2011 року о 14-38 годині під час виконання авіаційних робіт з патрулювання газопроводу біля населеного пункту Жовтневе Конотопського району Сумської області сталося падіння вертольоту Мі-2 бортовий номер НОМЕР_1.

Авіаційний технік ОСОБА_5, який перебував на борту повітряного судна, отримав велику ступень опіків, від яких помер./а.с. 15/

Смерть ОСОБА_5 сталась внаслідок нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, що підтверджується актом № б/н про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затвердженим 22 листопада 2012 року начальником територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки у Київській області та м. Києві.

Відповідно до вказаного акту, нещасний випадок стався за таких обставин:

30 листопада 2011 року згідно наказу від 28 листопада 2011 року №55/2 Президента ГІрАТ «АС» «Про відрядження працівників та завдання на політ», яке підписано віце-президентом з авіаційній діяльності підприємства, командир повітряного судна вертольоту Мі-2 ОСОБА_8 зобов'язаний був здійснити переліт за маршрутом: населений пункт Олішевка Чернігівської області - населений пункт Гриценково Сумської області. Вертоліт Мі-2 бортовий номер НОМЕР_1 направлявся для виконання авіаційних робіт з патрулювання газопроводу населеного пункту Гриценково Сумської області. На борту вертольоту знаходився технік ОСОБА_5 Після зльоту командир вертольоту ОСОБА_8 запросив диспетчера Центру польотної інформації і отримав відповідні дані про атмосферний тиск та температуру повітря, ввів їх на прибор висотоміру вертольоту.

О 14 годині 38 хвилин біля населеного пункту Жовтневе Сумської області трапилося падіння вертольоту Мі-2. Як встановлено спеціальним розслідуванням, проведеним спеціальним підрозділом Міністерства надзвичайних ситуацій, вертоліт потрапив в зону сильного туману і командир повітряного судна ОСОБА_8 прийняв рішення здійснити посадку на майданчик, який він вибрав з повітря. Під час зниження вертоліт зіткнувся з землею, що призвело до його руйнування і пожежі. При цьому ОСОБА_5 отримав велику ступінь опіків, від яких помер.

Зазначеною комісією також встановлені причини настання нещасного випадку, зокрема: виконання посадки повітряного судна на майданчик підібраний з повітря в умовах короткочасної втрати візуального контрою з земною поверхнею, невиконання посадових обов'язків працівниками ПАТ «Ас» про дотримання вимог законодавства щодо рівню підготовки пілота, який не відповідав допуску його до польотів у складних метеорологічних умовах, не врахування погодних умов перед вильотом вертольоту, порушення польотно-інформаційного обслуговування та інші порушення правил безпеки польоту та охорони праці та встановлені відповідальні особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: командир вертольоту Мі-2 ОСОБА_8, директор літньої служби ПрАТ «ДС» ОСОБА_9, президент ПрАТ «АС» ОСОБА_10 /т.1 а.с.6-14/

Згідно висновку про катастрофу Відділу незалежного розслідування Державної авіаційної служби України, затвердженого головою Державіаслужби21 лютого 2012 року, фактором, що обумовили авіаційну катастрофу, є намагання командира повітряного судна виконати посадку на майданчик підібраний з повітря в умовах короткочасної втрати візуального контролю з земною поверхнею (фактор людський - екіпаж). Супутній фактор - організаційна та адміністративна діяльність: рівень професійної підготовки пілота не відповідав допуску його до польотів у складних метеоумовах; командир повітряного судна та директор льотної служби, аналізуючи прогноз погоди Gamet по Київському РПІ на період дії 12.00-18.00 UTC перед вильотом, не врахували прогнозованого утворення ізольованих зон туманів, обхід яких міг би стати неможливим; польотне-інформаційне обслуговування здійснювалося з відхиленням від вимог п. 4.7.5 Правил польотів, затверджених наказом Мінтрансу України від 16 квітня 2003 року № 293. /т.1 а.с. 127/

Крім цього, під час розгляду справи, ухвалою суду від 27 квітня 2015 року від ПАТ «Ас» були витребувані наступні докази: копія додатку № 1 до Договору ОАСЕ № 09/11 від 15 листопада 2011 року, копія керівництва з льотної експлуатації повітряного судна, відомості щодо наявності у ОСОБА_5 посвідчення другого пілоту, відомості щодо обладнання вертольоту МІ2 подвійним штурвалом, відомості щодо наявності у пілота ОСОБА_8 посвідчення інструктора. Судом вживалися заходи щодо виконання ухвали, проте вказана ухвала ПАТ «Ас» виконана не була, зазначені докази суду не надані.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься додаток № 1 до Договору ОАСЕ № 09/11 від 15 листопада 201 року, а також копія керівництва з льотної експлуатації повітряного судна. Сторонами визнаються обставини, що ОСОБА_5 є застрахованою особою за договором, не мав посвідчення другого пілоту та не порушував вимог Керівництва з льотної експлуатації повітряного судна під час вказаної авіаційної катастрофи, а тому суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів.

Судом також встановлено, що після смерті ОСОБА_5 у встановлені законом строки з заявою про прийняття спадщини звернулися його дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2, ОСОБА_3

15 лютого 2013 року державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 спадкоємцям майна ОСОБА_5, а саме: дружині ОСОБА_1, сину ОСОБА_2 та доньці ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вклад з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходиться в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0326 м. Харкова є ОСОБА_3 /т.2 а.с.104, 105,106/

Свідоцтво про право на спадщину за законом на страхову виплату спадкоємцям померлого видано не було.

Згідно відповіді ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» №295 від 19 квітня 2012 року, що міститься в матеріалах спадкової справи, станом на 19 квітня 2012 року у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» страхова сума на ім'я ОСОБА_5 відсутня.

З відповіді ПрАТ«Українська транспортна страхова компанія» № 216-ю від 26 березня 2015 року, яку отримала позивачка на своє звернення, вбачається, що відповідач не визнав право позивача на отримання нею суми страхової виплати, у зв'язку з чим остання звернулась за захистом своїх прав до суду.

Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок-подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За ст. 9 ЗУ «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового

випадку.

Згідно ч.1 ст. 20 ЗУ «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Частиною 1 ст. 991 ЦК України, ст. 26 ЗУ «Про страхування» передбачено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

За ст. 6 Договору ОАСЕ № 09/11 з обов'язкового страхування членів екіпажу повітряного судна та іншого авіаційного персоналу причинами відмови у страховій виплаті є, зокрема, використання для зльоту чи посадки аеродрому, що не відповідає вимогам Керівництва з льотної експлуатації повітряного судна, за винятком форс-мажорних обставин, виконання повітряним судном польоту з порушенням Керівництва з льотної експлуатації повітряного судна.

Як встановлено судом, відповідальними особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є командир вертольоту Мі-2 ОСОБА_8, директор літньої служби ПрАТ «ДС» ОСОБА_9, президент ПАТ «АС» ОСОБА_10

За актом про нещасний випадок, пов'язаного з виробництвом, вину ОСОБА_5 в порушенні вимог Керівництва з льотної експлуатації повітряного судна під час вказаної авіаційної катастрофи не встановлено.

В матеріалах справи також відсутні дані про притягнення пілота та посадових осіб ПАТ «Ас» до кримінальної відповідальності.

Таким чином, виходячи із суб'єктного складу договору страхування, за яким суб'єктами страхових правовідносин є сторони договору страхування - страховик та страхувальник, а також учасники страхових правовідносин, які представлені застрахованими особами та вигодонабувачами, суд доходить висновку, що порушення вимог законодавства про охорону праці командиром вертольоту Мі-2 та посадовими особами ПАТ «АС», при відсутності порушень з боку застрахованої особи ОСОБА_5, не є підставою для відмови у виплаті страхової виплати вигодонабувачу, така відмова взагалі суперечить правовій природі договору страхування на користь третіх осіб.

Наведене свідчить про те, що в даному випадку авіаційна катастрофа, внаслідок якої загинув ОСОБА_5, в розумінні вимог чинного законодавства та положень договору страхування є страховим випадком, а тому спадкоємці ОСОБА_5, які у встановленому законом порядку спадщину прийняли, мають право на отримання страхової виплати.

Натомість, з позовом про стягнення страхової виплати звернувся лише один із спадкоємців - дружина загиблого ОСОБА_1

Діти загиблого ОСОБА_2, ОСОБА_3, залучені до участі як треті особи,правом звернутися з відповідним позовом не скористались, в судовому засіданні зазначили, що відмовляються від страхової виплати на користь матері ОСОБА_1

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець може відмовитися від прийняття спадщини лише протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Діти загиблого відповідної заяви у встановлений законом строк нотаріусу не подавали, а відмова від прийняття спадщинипо закінченню строків для прийняття спадщини чинним законодавством не передбачена.

При цьому слід зазначити, що в подальшому ОСОБА_2, ОСОБА_3 не позбавлені права звернутися з позовом до ОСОБА_1 щодо стягнення на їх користь страхової виплати в розмірі, що відповідає їх частці у спадщині.

Що стосується заперечень представника ПрАТ«Українська транспортна страхова компанія», то суд їх до уваги не приймає, оскільки при страхуванні інтересів третьої особи саме майнові інтереси цієї особи стають предметом договору страхування, вини ОСОБА_5 як учасника страхових правовідносин в порушенні вимог Керівництва з льотної експлуатації повітряного судна під час вказаної авіаційної катастрофи не встановлено, а тому в розумінні вимог чинного законодавства підстав для відмови в виплаті страхового відшкодування спадкоємцям загиблого на підставі п. 6.1 ст. 6 вказаного договору немає.

Також суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо стягнення на користь позивача з ПАТ «Ас» коштів в розмірі 100 000 грн., оскільки зазначена сума була стягнута судом на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Посилання представника відповідача ПрАТ«Українська транспортна страхова компанія» на невиконання позивачем вимог ст.5 договору ОАСЕ № 09/11 через не подання до відповідача заяви встановленого зразка з повним переліком документів, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів.

Позивачу страховиком відмовлено у виплаті страхової виплати з тих підстав, що авіаційна катастрофа, внаслідок якої загинув ОСОБА_5, не є страховим випадком, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься лист ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» №295 від 19 квітня 2015 року, а тому позивач має право на оскарження відмови у судовому порядку.

Що стосується решти позовних вимог, то суд в їх задоволенні відмовляє, оскільки ПАТ «Ас» є неналежним позивачем.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», Приватного акціонерного товариства «Ас» Обласний авіаційний центр, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення страхової виплати - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»на користь ОСОБА_1 страхову виплату в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в дохід держави судовий збір в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - І.В. Березовська