АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/1051/К/15 суддя Чайкін І.Б.
Категорія № 48 (І) Доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О,

при секретарі: Петренко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, в якому просила в порядку поділу майна покласти на відповідача обов'язок щодо виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором № 404 від 28.09.2006 року в рівних частках з позивачем.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 15 листопада 1991 року між нею та ОСОБА_3, було укладено шлюб.

З початку 2010 р. вони з чоловіком проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Під час шлюбних відносин придбано майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме автомобіль марки ДЕУ ЛАНОС TF69Y. 2006 р. в. номер державної реєстрації НОМЕР_1.

Дане авто, на підставі договору купівлі-продажу №1492, було придбане позивачкою 25 вересня 2006 року за кредитним договором №0307/0906/64-404 від 28 вересня 2006 року (надалі - кредит), обслуговуючим банком являвся «Кредит АКБ «ТАС-КомерцБанк».

Банк звернувся до нотаріуса, яким вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на транспортний засіб. Так, вказаний транспортний засіб перебуває в заставі, оскільки сторони не могли самостійно сплачувати кредитні кошти.

16 грудня 2013 року Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу ухвалив рішення, за яким на підставі ряду договорів факторингу, відбулася заміна сторони виконавчого провадження, а саме правонаступником стало ТОВ «Кредитні ініціативи».

Позивач звернулась із вказаним позовом до суду, оскільки автомобіль до сих пір не реалізовано, а заборгованість за кредитом не погашена.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2015 рокупозов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження фактичних обставин справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, автомобіль марки ДЕУ ЛАНОС TF69Y, 2006 р. в., номер державної реєстрації НОМЕР_1., на підставі договору купівлі-продажу №1492, було придбане позивачкою 25 вересня 2006 року за кредитним договором №0307/0906/64-404 від 28 вересня 2006 року (далі - кредит), обслуговуючим банком був «Кредит АКБ «ТАС-КомерцБанк».

На підставі ухвали Жовтневого районного суду від 16 грудня 2013 року замінено сторону виконавчого провадження на ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності згоди кредитора на зміну умов договору щодо його суб'єктного складу.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Спір виник з приводу залучення відповідача до обов'язку позивача щодо сплати кредиту.

Згідно ст. 520 Цивільного кодексу України, боржник у зобов'язані може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

То ж в розумінні вказаної норми для зміни суб'єктного складу кредитного договору необхідна відповідна згода кредитора. Проте з матеріалів справи вбачається, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заперечував проти заміни боржника.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивач не надала доказів, що вона сплачує за цим зобов'язанням.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновку суду про недоведення позивачем факту настання для неї негативних наслідків, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позивач зазначає, що відповідач відмовляється виконувати обов'язки за договором кредиту, однак із спірного договору не вбачається обов'язку відповідача щодо сплати кредитних коштів.

Доводи апеляційної скарги, з посиланням на Закону України «Про іпотеку», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки він не підлягає застосуванню до спірних правовідносин у зв'язку із тим, що з п. 2 кредитного договору вбачається, що його виконання забезпечено заставою транспортного засобу, придбаного позивачем за рахунок кредитних коштів.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на висновок Пленуму Верховного Суду України, викладений в п. 24 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки факт взяття позивачем на себе кредитного зобов'язання в інтересах сім'ї не позбавляє кредитора його права погоджуватися чи ні на заміну боржника, а в даному випадку кредитор заперечує проти цього.

Також на підтвердження доводів апеляційної скарги, позивач посилалась на вимоги ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Проте колегією суду вказані доводи не приймаються до уваги, оскільки в даній справі позивачка не ставить питання про присудження їй 1/2 частини понесених нею витрат з іншого з подружжя на виконання кредитного зобов` язання, взятого нею в інтересах сім`ї, а, натомість, маючи борг з виконання цього зобов ` язання намагається за рішенням суду перекласти його виконнання на іншого боржника - відповідача по справі без згоди на це кредитора.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суду не приймаються до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки рішення суду та незгодою з висновками суду по оцінці доказів.

Відтак, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, як недоведена, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: