Суддя Горчакова О. І.
Справа № 644/9534/15-ц
Провадження № 2/644/2793/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судовим засіданням - судді Горчакової О.І.,

за участю:

секретаря судових засідань - Лісневської О.О.,

позивача - ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3;

відповідач - ОСОБА_4 - не прибув, представника відповідача - ОСОБА_5;

третя особа - представник Органу державної влади та місцевого самоврядування - Органу опіки та піклування в особі управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - надав заяву

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Орган державної влади та місцевого самоврядування - Орган опіки та піклування в особі управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - «Про позбавлення батьківських прав»,

в с т а н о в и в:

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Орган державної влади та місцевого самоврядування - Орган опіки та піклування в особі управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - «Про позбавлення батьківських прав»(а.с.1-26).

У позовній заяві Позивач посилається, що між нею та Відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу є донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя з Відповідачем не склалось і у 2009 році шлюб було розірвано. Дитина - ОСОБА_6, є неповнолітньою та на даний час проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1.

25.12.2013 року по справі № 644/10457/13-ц Фрунзенським районним судом міста Харкова винесено рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_6 з 30.10.2013 року, у розмірі ? частини з усіх доходів але не менше 30%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З моменту розлучення Відповідач вже понад рік не бачиться з дитиною та не бере участі у її вихованні та не надає матеріальної допомоги на її утримання.

У зв'язку із викладеним позивач прохає позовні вимоги задовольнити.

Позивач та її представник у судове засідання з'явились. Позивач надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Вказала, що з Відповідачем подружнє життя не склалось, донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Додатково пояснила, що ОСОБА_4 перебуває у іншому шлюбі, після розірвання шлюбу, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідач жодного разу не поцікавився станом здоров'я дитини, не цікавився її успіхами у навчанні та навіть не привітав з днем народження. Жодного разу не відвідав навчальний заклад, де навчається дитина. Підтвердила, що рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на доньку ОСОБА_6 у розмірі ? частини з усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. І після рішення суду виникла заборгованість по сплаті аліментів, у зв'язку з чим - зверталась до суду про стягнення заборгованості по аліментам. Аліментні платежі на даний здійснює нерегулярно, а, тому, часто має заборгованість по виплаті, яка, навіть, доходила до року.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Його представник позов не визнав. Зазначив, що Відповідач - ОСОБА_4, надає матеріальну допомогу на утримання своєї доньки, добровільно кожного місяця перераховує кошти ОСОБА_2 на утримання доньки, купує одяг та інші необхідні продукт. Вказав, що після розлучення у ОСОБА_4 з донькою ОСОБА_6 стосунки були хорошими, але згодом, як йому відомо, через вплив матері - ОСОБА_2, дитина стала гірше відноситись до батька. На запитання суду відповів, відповідач - ОСОБА_4, працює за межами Харківської облатсі, а тому у зв'язку з цим, вчасно не сплачує аліменти, проте, коли він на території України - аліменти сплачує вчасно Пояснення стосовно, ухиляння Відповідачем від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не зміг надати.

Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківського міської ради, надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 Вказали, що Позивачем було повідомлено, що батько дитини вже більше двох років не бачиться з дитиною, не приймає участі у вихованні ОСОБА_6 не проявляє ніякого бажання спілкуватися з нею, не приймає участі у вихованні ОСОБА_6. Дитина ОСОБА_6, на даний час зареєстрована та проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Згідно з інформацією, наданою адміністрацією КЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №1» де ОСОБА_6 знаходиться на обліку станом здоров'я дитини та забезпеченням їй належного догляду опікується мати - ОСОБА_2 Враховуючи викладене Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківського міської ради, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_4.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась - ОСОБА_6, відповідно до свідоцтва про народження дитини, матір'ю значиться - ОСОБА_2 (а.с. 5). Вихованням та утриманням дитини Відповідач не займається.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова винесено рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_6 з 30.10.2013 року, у розмірі ? частини з усіх доходів але не менше 30%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 15).

Згідно з довідки наданої з КП «Жилкомсервіс» № 53 ОСОБА_6, 2005 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з інформацією адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 1» за останні роки контроль за станом здоров'я дитини здійснює її мати ОСОБА_2 ( а.с. 40).

Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, - приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються.

Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб інтересів держави.

Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до вимог ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я її, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов'язками матері і батька.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, зокрема, ст.170 СК України передбачає, що суд може постановити рішення про відібрання дітей від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Разом з тим, за правилами ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що "Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 цього ж Закону вказано, що "Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини."Згідно статті №12 цього Закону вказано, що "Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці". Статтею 15 Закону встановлено, що "Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею".

Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлені підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. В судовому засіданні було судом достовірно встановлено, не дивлячись на те, що ОСОБА_4 має задовільний стан здоров'я, перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить - ухиляється від виховання дитини та її матеріального утримання, тобто не виконує свого батьківського обов'язку.

Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов позивача і позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ст. 243 СК України, опіка та піклування встановлюються над дітьми, які залишилися без батьківського піклування.

Згідно ст.244 СК України піклувальником дитини може бути, за її згодою, повнолітня дієздатна особа. При призначені дитині піклувальника, враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Суд роз'яснює відповідачу - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що відповідно до ст.168 СК України "Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав".

Керуючись положенням ст.ст.10, 11, 15, 31, 44, 57, 174, 209, 212, 213-215, 218, 378 ЦПК України; ст. ст.164, 165, 166, 171, 243, 244 СК України; ст.ст.8, 11, 12, 15 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402; Постановою №3 Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року", суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Орган державної влади та місцевого самоврядування - Орган опіки та піклування в особі управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - «Про позбавлення батьківських прав» - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1, відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Місце проживання дитини визначити з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_2.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі проголошення резолютивної частини рішення суду, то апеляційна скарга подається з моменту отримання повного рішення суду.

Суддя: О.І. Горчакова