Справа № 136/989/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"15" липня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

У СКЛАДІ : ГОЛОВУЮЧОГО - СУДДІ МОЧУЛЬСЬКОЇ Л.Т.,

При секретарі Белінській С.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець ЦИВІЛЬНУ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 29.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 52.Від даного шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розпаду сімї позивач називає те, що з відповідачем останнім часом постійно виникають сварки та скандали, на грунті нерозуміння та інших різних побутових обставин Неодноразові спроби налагодити шлюбні відносини, позитивних результатів не дали. Вважає, що сімя розпалась остаточно. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб з ОСОБА_2.

В судовому засіданні ОСОБА_4 позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, суду пояснив, що з відповідачем близько двох місяців разом не проживають, переконаний, що потрібно розірвати шлюб. Просив не стягувати судові витрати з ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала, просила позовні вимоги задовольнити, суду пояснила, що з позивачем вирішили разом питання про розірвання шлюбу. Просила суд після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «САВКО».

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 060 318 /а.с.4/.

Від даного шлюбу позивач та відповідач мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 183 446 (а.с. 5).

Сторони не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що сторони наполягають на розлученні, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, суд залишає за відповідачем, за її проханням, для подальшого іменування дошлюбне прізвище - «САВКО» .

На підставі ст. ст. 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України, Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ПОЗОВ ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Розірвати шлюб між ЗАЙЦЕМ ОСОБА_6 ЗАЯЦЬ ( до реєстрації шлюбу САВКО) ОСОБА_7, який був зареєстрований 29 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 52.

Після розірвання шлюбу відновити відповідачці дошлюбне прізвище - САВКО.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Після закінчення цього строку рішення набирає законної сили, якщо не надійде апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: ОСОБА_8