Справа № 185/7572/15-ц
Провадження № 2/185/4072/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2015 року
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Перекопського М. М.,
за участю cекретаря судового засідання Волошиної К.М,
за участю прокурора Середи А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді у приміщені суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області , Павлоградський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Павлоградської міської ради про відібрання неповнолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів, -
У липні 2015 року орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому, згідно уточнених позовних вимог просив відібрати у відповідача неповнолітню дитину без позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько дитини помер, дитина залишилася проживати з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідач не дбає про матеріальне забезпечення доньки, не створює їй умови для нормального розвитку та навчання, не цікавиться її життям та навчанням. Квартиру, де проживає відповідач з донькою, відвідують сторонні люди, з якими відповідач зловживає алкогольними напоями. Попередження та профілактичні бесіди з відповідачем результатів не дали. Тому позивач просить відібрати дитину - ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на користь законного представника дитини.
У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності.
Представники третіх осіб - служби у справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області та Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. В інтересах дитини просять позов задовольнити та відібрати дитину без позбавлення батьківських прав.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав.
З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе позов задовольнити з огляду на наступні обставини.
Судом встановлено, що відповідач є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.15/.
Батько дитини - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року /а.с.14/.
Як вбачається з клопотання Павлоградської ЗОШ №18 з інтернатним відділенням, де навчається ОСОБА_2, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням дитини, не цікавиться навчанням, її здоров'ям. Відповідач зловживає спиртними напоями, тому дитина не бажає йти додому, намагається залишатися у родичів або в інтернаті /а.с.8-9/.
З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї вбачається, що житло відповідача та дитини має незадовільний стан, повсюди безлад, бруд. Мати веде аморальний спосіб життя /а.с.19/.
Згідно повідомлення Павлоградського МВ ГУ МВС від 12.11.2014 р., з ОСОБА_1 проводилися профілактичні бесіди щодо належного виховання доньки, а також складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП /а.с.11/.
З висновку органу опіки та піклування Павлоградської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 не піклується про свою дитину, не цікавиться її життям, здоров'ям, не створює умови для її фізичного, духовного, морального розвитку. Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, жорстоко ставиться до доньки /а.с.5-7/.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них від повільності, встановленої законом.
Відповідно до 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім"я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.
Положеннями ч.1 ст. 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками (наприклад, той з батьків, хто був психічно хворим, видужав, батьки перестали бути хронічними алкоголіками або наркоманами), суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини.
Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.
Позов позивачем заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1ст.164 СК України, яка передбачає ухилення матері, батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
При ухваленні рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Враховуючи вищевикладене, а також з метою попередження негативних наслідків для неповнолітньої дитини відповідача, які можуть виникнути при залишенні її на вихованні у матері, суд вважає за можливе застосувати положення ст.170 СК України та відібрати неповнолітню дитину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від матері ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав.
Згідно до ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Оскільки відповідач є матір'ю неповнолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.
Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст.10,11,57,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд
Позов Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області , Павлоградський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Павлоградської міської ради про відібрання неповнолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів - задовольнити.
Відібрати неповнолітню дитину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від матері ОСОБА_1, без позбавлення її батьківських прав з передачею дитини органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь законного представника дитини на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 липня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку

Суддя М. М. Перекопський

Згідно з оригіналом. Суддя М.М. Перекопський