Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/785/15 Головуючий у 1 інстанції: Лисенко Л.І.
Суддя-доповідач: Боєва В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів Денисенко Т.С., Коваленко А.І.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Водоканал» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від «02» грудня 2014 р. за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за воду і послуги каналізації,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року КП «Водоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за воду і послуги каналізації.

Позивач зазначав, що відповідачі проживають АДРЕСА_1 та користуються послугами КП «Водоканал». Відповідачі повинні були щомісяця провадити оплату за воду й послуги каналізації, однак оплату не зробили, у зв'язку із чим з 01.03.09р. по 31.05.2013р. утворився борг у сумі 8596,03 грн.

На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення» збір абонентської плати з населення за водокористування і водовідведення провадиться окремо від інших комунальних послуг на розрахунковий рахунок КП «Водоканал».

В Ленінський районний суд м. Запоріжжя направлялася заява про видачу судового наказу, однак, у прийнятті заяви було відмовлено, оскільки з неї вбачався спір про право цивільне, про що була винесена ухвала № 334/3549/14-ц, провадження № 2-н/334/662/14 від 18.04.2014р. Судовий збір про видачу судового наказу був сплачений у розмірі, передбаченому ч. 1 ст.99 ЦПК України.

У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідачі не бажають.

Посилаючись на ці обставини, просили стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість за воду і послуги каналізації в сумі 8596,03 грн. і витрати по оплаті судового збору 243,60 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, КП «Водоканал» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

При вирішенні спору суд першої інстанції вірно посилався на положення статей 66-68 ЖК України, якими передбачені плата за користування житлом, плата за комунальні послуги, строки внесення квартирної плати та плати за комунальні послуги.

Відмовивши в задоволенні позовних вимог КП «Водоканал», суд виходив з того, що відповідачами надані квитанції, які свідчать про оплату ними комунальних послуг в повному обсязі, а тому суд дійшов висновку, що відсутня заборгованість ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перед Комунальним підприємством «Водоканал».

Основні доводи апеляційної скарги КП «Водоканал» полягають в тому, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в наданих відповідачами квитанціях про оплату комунальних послуг включено платежі за утримання будинку та прибудинкової території, опалення, підігрів води тощо, а тому висновок суду першої інстанції щодо відсутності заборгованості у відповідачів не відповідає обставинам справи.

Такі доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачем надавались відповідачам, які зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1 послуги з водопостачання холодної води та послуги з каналізації (водовідведення). Особистий рахунок № НОМЕР_1 в МКП «Основаніє» та КП «Водоканал» відкрито на ім'я ОСОБА_4 - матері відповідачів, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а. с. 6).

В засіданні суду першої інстанції відповідачі надали квитанції (копії яких є в справі), які свідчать про здійснені ними оплати комунальних послуг за певний період часу (а. с. 22-48).

Також відповідачами надано письмовий розрахунок, виконаний ними самими, щодо нарахованих КП «Водоканал» платежів за надані послуги та здійснення відповідачами погашення заборгованості за ці послуги - за період з 22.02.2010 року по 13.11.2014 року. На думку відповідачів, з цього розрахунку видно, що заборгованість перед позивачем відсутня (а. с. 49-50).

Відмовивши в задоволенні позовних вимог КП «Водоканал» з тих підстав, що відповідачами надані квитанції та розрахунок, які свідчать про оплату ними комунальних послуг в повному обсязі, суд першої інстанції не дослідив в повному обсязі докази, надані сторонами та дійшов хибного висновку щодо відсутності заборгованості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перед Комунальним підприємством «Водоканал».

За змістом статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки суд першої інстанції не дослідив в повному обсязі докази, надані сторонами, з метою повного і всебічного розгляду справи в засіданні суду апеляційної інстанції, яке відбулося 11.02.2015 року, сторонам було надано можливість здійснити звірку нарахованих до оплати сум платежів за воду і послуги каналізації та розміру платежів, здійснених відповідачами по оплаті цих послуг, а тому було оголошено перерву до 25.02.2015 року.

В засіданні суду апеляційної інстанції, яке відбулося 25.02.2015 року представник позивача надала суду письмову розшифровку до розрахунку заборгованості за особистим рахунком № НОМЕР_1, оформленим на ім'я ОСОБА_4 (матері відповідачів, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року - згідно довідки МКП «Основаніє»), з якого вбачається, що за період з 01.03.2009 року по 31.05.2013 року від відповідачів надійшли грошові кошти на оплату комунальних послуг та погашення заборгованості в загальному розмірі 5786 грн. 03 коп. Таким чином, заборгованість за надані КП «Водоканал» послуги станом на 01.06.2013 року складала 2809 грн. 73 коп. (а. с. 83; 6).

Представник позивача пояснила, що в зв'язку з наданим розрахунком заборгованості вважає, що стягненню з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає заборгованість за надані комунальні послуги в розмірі 2809 грн. 73 коп.

В цьому ж засіданні суду апеляційної інстанції відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що передали копії квитанції про оплату комунальних послуг в бухгалтерію КП «Водоканал» для проведення звірки. Позовні вимоги визнають частково. За їх розрахунками сума боргу складає 2087 грн. 50 коп.

Про застосування строку позовної давності відповідачі не заявляли, уточненого письмового розрахунку заборгованості, з розміром якої погоджуються, суду не надали.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Оскільки представником позивача в якості доказу надано письмовий доказ - розшифровку до розрахунку заборгованості, посвідчену підписом бухгалтера підприємства, а відповідачами не надано уточненого письмового розрахунку, окрім того розрахунку, який надавався до суду першої інстанції - ще до зобов'язання сторін здійснити звірку платежів, то судова колегія при вирішенні спору бере до уваги вищевказаний письмовий доказ, наданий позивачем в засіданні суду апеляційної інстанції (а. с. 83).

З огляду на вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив правовідносини сторін та відповідні цим правовідносинам норми матеріального права, проте, суд допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог КП «Водоканал» - виходячи з того, що позивачем не подано письмову заяву про зменшення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2014 року скасувати. Ухвалити нове рішення наступного змісту: Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Водоканал» заборгованість за надані комунальні послуги у розмірі 2809 грн. 73 коп. та судовий збір 243 грн. 60 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: