АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2077/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Пироженко (С.А.) С. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівПальонного В. С. , Карпенко О. В.
при секретаріПосипайко А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 липня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_5, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ,-

в с т а н о в и л а :

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 звернулася до суду з скаргою на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, посилаючись на те, що 14 квітня 2015 року державним виконавцем Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ Надточій А.В. безпідставно та необґрунтовано винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 боргу в сумі 311816,87 грн.

Скаржник зазначає у скарзі, що рік назад вже було відкрито виконавче провадження з виконання даного рішення суду, перевірено майновий стан боржника, після чого виконавче провадження було закрито, а виконавчий лист направлено за місцем відбування покарання боржника, до ВК-114 Вінницької області. В зв'язку із цим представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 звернулася до суду із вказаною скаргою та просила скасувати постанову державного виконавця Надточій А.В. від 14 квітня 2015 року про відкриття виконавчого провадження та визнати дії державного виконавця неправомірними.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 липня 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала винесена судом безпідставна та необґрунтована. Просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 липня 2015 року та скасувати постанову Соснівського відділу ДВС від 14 квітня 2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_6, яка з'явилася в судове засідання, ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що факту неправомірності дій та бездіяльності державного виконавця судом не встановлено, а тому права скаржника не порушено, посилання скаржників на те, що держаний виконавець намагається стягнути з ОСОБА_6- матері боржника, борг за рішенням суду замість належного боржника ОСОБА_5, шляхом примусового відчуження квартири або повернення грошових коштів, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2012 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди 311816,87 грн.

На виконання вказаного рішення суду 04 червня 2013 року видано виконавчий лист, який перебував на виконанні в Соснівському ВДВС Черкаського МУЮ, в ВДВС Могилів-Подільського МУЮ та Центральному ВДВС Черкаського МУЮ.

Постановою ВДВС Могилів-Подільського МУЮ від 25 листопада 2014 року закінчено виконавче провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки засуджений до позбавлення волі ОСОБА_5 вибув з Могилів-Подільської ВК УДПтС України у Вінницькій області до СІЗО м. Черкаси.

14 квітня 2015 року постановою державного виконавця Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ відкрито виконавче провадження по вищевказаному виконавчому листу та проводяться виконавчі дії спрямовані на виконання рішення суду.

Звертаючись до суду першої інстанції із даною скаргою, ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 посилалися на те, що 14 квітня 2015 року державний виконавець Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ Надточій А.В. безпідставно та необґрунтовано виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищезазначеного рішення суду про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 боргу в сумі 311816,87 грн., оскільки вважають, що держаний виконавець намагається стягнути вказану суму боргу з ОСОБА_6, замість належного боржника ОСОБА_5, шляхом примусового відчуження квартири та опису майна в квартирі по АДРЕСА_1 або повернення грошових коштів.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Права та обов'язки державного виконавця визначені ст. 11 даного Закону, а саме: державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Підстави для відкриття виконавчого провадження визначені ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження ».

Згідно ч. 1 ст. 25 вищевказаного Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із даних інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно та даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що боржнику ОСОБА_5 належить на праві власності майно, з яким державний виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо примусового виконання рішення, згідно Закону України «Про виконавче провадження». Нерухомого майна чи іншого майна в м. Черкаси, яке б належало ОСОБА_5 не виявлено, в квартирі АДРЕСА_1, де він не зареєстрований, а лише вказував дану адресу як місце проживання до засудження, тому дана адреса вказана у виконавчому листі на підставі наданих ОСОБА_5 даних про своє місцезнаходження до засудження.

Як встановлено судом, в даний час ОСОБА_5 перебуває в Черкаському СІЗО, оскільки в даний час проводиться досудове слідство.

Доводи апелянта, що Соснівськми відділом ДВС неправомірно відкрито виконавче провадження є безпідставним, як і посилання апелянта, що державний виконавець вимагає виплатити суму боргу за рахунок квартири ОСОБА_6, яка не належить боржнику ОСОБА_5 нічим не підтверджено.

Самі скаржники погоджується з тим, що виконавчий лист повинен знаходитися на виконанні по місцю відбуття покарання ОСОБА_5, а так як в даний час він перебуває в Черкаському СІЗО, то правомірно виконавчий лист знаходиться на виконанні в Сонівському відділі ДВС Черкаського міського управління юстиції.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, а доводи апелянта носять суб'єктивний характер, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не надали доказів порушення прав ОСОБА_5, того що держаний виконавець намагається стягнути з неї борг замість належного боржника ОСОБА_5, шляхом примусового відчуження квартири або повернення грошових коштів, а тому відсутні підстави для скасування як оскаржуваної ухвали, оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, так і постанови державного виконавця від 14.04. 2015 року про відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 липня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_5, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :