Справа № 138/3216/15-ц
Провадження №:2-з/138/32/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2015 м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Жикевич Т.Б., розглянувши заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поновлення запису про державну реєстрацію іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені суду знаходиться вказана вище цивільна справа. Предметом спору є застосування наслідків недійсності правочину, а саме договору купівлі-продажу предмета іпотеки, укладеного іпотекодержателем на підставі рішення суду про звернення стягнення на таке майно в рахунок погашення боргу по договору кредиту в розмірі 97063,00 дол.США.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. Зі змісту поданої заяви слідує, що заявник просить накласти арешт на нерухоме майно, відносно якого виник спір та яке є предметом іпотеки на яку рішенням суду звернуто стягнення в рахунок погашення боргу по договору кредиту в розмірі 97063,00 дол. США, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені іпотекодавця договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також заявник просить заборонити будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, зборонити користуватися предметом іпотеки та передати його на зберігання іпотекодавця.

Заява мотивована тим, зокрема, що предмет іпотеки без згоди іпотекодержателя відчужено на користь третіх осіб. Відсутність запису про іпотеку в Державному реєстрі речових прав робить можливим подальше відчуження предмету іпотеки без згоди іпотекодержателя. Використання приміщення може призвести до його зносу і зменшення вартості. Крім того, можуть бути вчиненні дії щодо перепланування приміщення або інші непогодженні з іпотекодержателем дії, що призведуть до зміни характеристик предмету іпотеки. Внаслідок цього, задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмету іпотеки може бути вкрай ускладнено.

Відповідно до ст.152 ЦПК України, позов може забезпечуватись шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Розглянувши подану заяву та дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов до переконання в наявності підстав для частково задоволення вимог заяви та необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що як слідує з поданої заяви та матеріалів цивільної справи позов стосується застосування наслідків недійсності правочину, а саме договору купівлі-продажу предмета іпотеки, укладеного іпотекодержателем для задоволення своїх вимог щодо погашення боргу по договору кредиту в розмірі 97063,00 дол.США і на підставі рішення суду про звернення стягнення на таке майно. Рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та рішення про визнання договору купівлі-продажу предмета іпотеки, укладеного в подальшому іпотекодержателем, набрали законної сили. Питання щодо застосування наслідків недійсності такого правочину судом не вирішувалось. Як зазначено позивачем та як слідує з матеріалів справ в подальшому було здійснено відчуження предмета іпотеки. Позивач вказує, що саме іпотекодавцем проведено таке відчуження і згоди іпотекодержателя на вчинення таких дій він не отримував в супереч рішенню суду про звернення стягнення на таке майно.

Тобто, даний спір фактично стосується предмета іпотеки, запис про яку не внесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, що може призвести до порушення прав іпотекодержателя, раніше захищених судом, в тому числі до подальшого використання іпотеки без згоди на це іпотекодержателя та зниження вартості цього майна.

Згідно розяснень вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Враховуючи викладене та положення вказаних вище норм, а також положення ст. 23 Закону України «Про іпотеку» суд, дійшов до переконання в наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог та вважає, що слід накласти арешт на предмет іпотеки та передати предмет іпотеки на зберігання іпотекодержателю до вирішення спору по суті та виконання судового рішення, що не суперечить положенням ч.4 ст. 152 ЦПК України.

Суд вважає вказані види забезпечення достатніми, а інші види забезпечення про які зазначено в заяві суд вважає такими, що не підлягають застосуванню. Більш того, арешт нерухомого майна унеможливлює відчуження такого майна, в тому числі будь-які реєстрації та перереєстрації.

При вирішенні вимог заяви суд також зважає на положення ст.ст. 153-155 ЦПК України, зокрема, щодо можливості зміни способів забезпечення позову та скасування таких заходів, а також прав осіб на відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову.

Враховуючи наведене та розяснення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, керуючись ст.ст. 151 - 155, 209, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Забезпечити позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поновлення запису про державну реєстрацію іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, шляхом накладання арешту на предмет іпотеки - нежитлове приміщення магазину, загальною площею 225,00 кв.м., який розташований за адресою: вул..Київська, буд.11, м.Могилів-Подільський Вінницької області та передачі предмета іпотеки на зберігання іпотекодержателю ПАТ КБ «ПриватБанк».

В задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Копію ухвали направити КП „Могилів-Подільське МБТІ (вул. Покровська, 21, м. Могилів-Подільський, Вінницька обл., 24000), Реєстраційній службі Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, Могилів-Подільській міській державній нотаріальній конторі, Відділу ДВС Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області для виконання.

Згідно ч.ч. 9, 10, 12 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч.1, 3,4 ст. 154 ЦПК України суд може за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Згідно ч.1 ст. 155 ЦПК України у разі скасування заходів забезпечення позову, набрання законної сили рішенням про відмову у задоволенні позову чи ухвалою про закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.Б.Жикевич