Справа № 465/2724/11 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/5273/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря:ОСОБА_2

з участю: представника ОСОБА_3- ОСОБА_4, представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" ОСОБА_5 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до ОСОБА_3, третя особа - Приватне підприємство "Реліквія" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

28 липня 2011 року ПАТ «Кредобанк» звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25 квітня 2008 року між ВАТ «Кредобанк» та ПП «Реліквія» був укладений кредитний договір №38/08-к з наступними змінами та доповненнями, відповідно до умов якого Банк зобов'язувався надати Підприємству кредит в сумі 1 000 000 гривень на поповнення обігових коштів, з терміном кредитування до 23 квітня 2010 року, зі сплатою 18% річних.

Прийняті зобов'язання за кредитним договором Банк виконав, перерахувавши кошти за меморіальним ордером №1 від 05 травня 2008 року та платіжним дорученням №1 від 06 травня 2008 року.

13 квітня 2009 року в забезпечення зобов'язань за кредитним договором між Банком, ПП «Реліквія» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №38/08-п, відповідно до якого відповідач зобов'язувався відповідати перед Банком за виконання позичальником зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплата відсотків та комісій за користування кредитом, штрафів, пень, неустойок).

Відповідачу надсилалася претензія (іпотечне повідомлення-вимога) №15.04-5820/10 від 01 листопада 2010 року, якою проінформовано про існуючу заборгованість та зобов'язано у тридцятиденний строк повернути несплачену заборгованість, яка залишилася без виконання.

З урахуванням зазначених обставин, ПАТ «Кредобанк» на підставі ст.16, 525, 526, 629 ЦК України просив стягнути із ОСОБА_3 (як поручителя за кредитними договором) на його користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1773 797,67 гривень, із яких: 793 588,21 гривень неповернута сума кредиту; 133501,78 гривень індекс інфляції за період прострочки з 01 серпня 209 року по 15 липня 2011 року; 127130,10 гривень пені за несвоєчасне погашення основної суми кредиту за період з 16 липня 2010 року по 15 липня 2011 року; 719 577,48 гривень упущеної вигоди Банку від прострочених сум за період прострочки з 01 серпня 2009 року по 15 липня 201 року (а.с.2).

У лютому 2012 року та 08 червня 2015 року ПАТ «Кредобанк» звернувся із заявами в порядку ст.37 ЦПК України про заміну сторони позивача із ПАТ «Кредобанк» на ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції».

У заявах посилалися на те, що 29 листопада 2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» укладено Договір факторингу, згідно якого відбулося відступлення/купівля-продаж права вимоги за кредитним договором №38/08-к від 25 квітня 2008 року, що укладений між ВАТ «Кредобанк» та ПП «Реліквія». Відповідно до Договору факторингу ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» набула права кредитора ПП «Реліквія» (а.с.37;100-101).

Ухвалою суду першої інстанції від 25 червня 2015 року замінено особу позивача з ПАТ «Кредобанк» на ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (а.с.160).

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник ТзОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі посилається на те, що правовідносини між ОСОБА_3 та ПАТ «Кредобанк» виникли на підставі договору поруки №38/08-п від 13 квітня 2009 року. Зміни, що стосуються збільшення процентної ставки до 28,25%, зміни дати остаточного повернення кредиту до 23 квітня 2010 року, а також зміни до п.3.2.1 кредитного договору №38/08-к від 25 квітня 2008 року, яким і було введено поруку ОСОБА_3 за основним договором, внесені на підставі додаткового договору від 13 квітня 2009 року про внесення змін і доповнень до кредитного договору №38/08-к від 25 квітня 2008 року.

ОСОБА_3 як поручитель і ОСОБА_3 як директор ПП «Реліквія», який підписував від імені підприємства основний договір та додатковий договір, а також договір поруки - є тотожні особи.

Суд дійшов помилкового висновку про припинення договору поруки на підставі п.4 ст.559 ЦК України

Відповідно до п.4.7 Договору поруки Сторонами погоджено припинення Договору поруки за спливом трьохрічного строку від настання строку виконання основного зобов'язання за Кредитним договором.

Враховуючи, що строк виконання основного зобов'язання встановлений Кредитним договором до 24 квітня 2009 року, а Додатковим договором від 13 квітня 2009 року до 23 квітня 2010 року, строк Договору поруки встановлений п.4.7 - до 23 квітня 2013 року.

Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, на її заперечення перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" ОСОБА_5 підлягає до задоволення частково, а рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2015 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_3 як поручитель не надав згоди на укладення Додаткового договору про внесення змін і доповнень до Кредитного договору №38/08-к від 25 квітня 2009 року і таким чином зміна умов основного зобов'язання відбулась без згоди поручителя, що є підставою для припинення поруки на підставі ч.1 ст.559 ЦК України.

ПАТ «Кредобанк» звернувшись із повідомленням-вимогою до відповідача та третьої особи, 01 листопада 2010 року та 16 лютого 2010 року, відповідно, встановив строк виконання зобов'язання у повному обсязі.

У договорі поруки №38/08-п від 13 квітня 2009 року не встановлено строку припинення поруки, а згідно п.4.7 визначено строк дії даного договору, а не поруки як способу забезпечення зобов'язань.

Дата остаточного повернення кредиту встановлена Кредитним договором №38/08-к від 25 квітня 2008 року та договором поруки укладеного з ОСОБА_3 від 13 квітня 2009 року визначена як 24 квітня 2009 року, а позивач пред'явив вимогу до поручителя 01 листопада 2010 року та позов 28 липня 2011 року, тобто з пропуском шестимісячного строку встановленого ч.4 ст.559 ЦК України.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положенням ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 546 ЦК України передбачено,що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.554 ЦК України).

Судом та матеріалами справи установлено, що 25 квітня 2008 року між ВАТ «Кредобанк» та ПП «Реліквія», від імені якого на підставі Статуту діяв ОСОБА_3, був укладений кредитний договір №38/08-к, відповідно до умов якого Банк надав Підприємству грошові кошти - (Кредит) в сумі 1 000 000 гривень на поповнення обігових коштів, з датою повернення кредиту 24 квітня 2009 року, з процентною ставкою 18% річних (а.с.12-15).

13 квітня 2009 року між ВАТ «Кредобанк» та ПП «Реліквія», від імені якого на підставі Статуту діяв ОСОБА_3, укладено Додатковий договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №38/08-к від 25 квітня 2008 року, згідно умов якого дата остаточного повернення Кредиту визначена 23 квітня 2010 року, а процентна ставка 28,25% (а.с.93-94).

Крім того, зазначеними змінами (п.3.2.1.), передбачено поруку ОСОБА_3 як забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №38/08-к від 25 квітня 2008 року (а.с.93-94).

Також 13 квітня 2009 року, між ВАТ «Кредобанк», ПП «Реліквія» в особі директора ОСОБА_3 та ОСОБА_3 як фізичною особою, був укладений договір поруки, згідно умов якого поручитель зобов'язувався відповідати перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за кредитним договором №38/08-к від 25 квітня 2008 року, укладеним між Боржником та Кредитором (а.с.16).

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 пояснював, що його довіритель 13 квітня 2009 року поручався виключно за умови кредитного договору №38/08-к від 25 квітня 2008 року, у якому передбачено кінцеву дату повернення кредиту 24 квітня 2009 року, відсоткову ставку 18% річних і не поручався за зміни до кредитного договору від 13 квітня 2009 року, у якому передбачено кінцеву дату повернення кредиту 23 квітня 2010 року, а процентну ставку 28,25% .

Однак, це не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки саме в умовах Додаткового договору (п.3.2.1.) від 13 квітня 2009 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №38/08-к від 25 квітня 2008 року було передбачено поруку ОСОБА_3 (як фізичної особи), за виконанням ПП «Реліквія», зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок).

Отже, ОСОБА_3 як поручитель у договорі поруки №38/08-п від 13 квітня 2009 року поручався за виконання ПП «Реліквія» зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за кредитним договором №38/08-к від 25 квітня 2008 року, укладеного між ВАТ «Кредобанк» та ПП «Реліквія» з урахуванням Додаткового договору про внесення змін та доповнень до цього Договору від 13 квітня 2009 року.

Відтак, не знайшли свого підтвердження висновки суду першої інстанції про те, що зміна умов основного зобов'язання (укладення Додаткового договору від 13 квітня 2009 року) відбулася без згоди поручителя, що є підставою для припинення поруки відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

На підставі ч.1 ст.252, ч.1 ст.253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов'язано його початок.

Згідно п. 4.6 договору поруки №38/08-п від 13 квітня 2009 року договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами.

У п.4.7 Договору поруки зазначено, що цей договір припиняється за спливом трьохрічного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання за Кредитним Договором.

Отже, договорами поруки встановлено строк її припинення - після закінчення трьох років, починаючи від останнього дня, передбаченого для виконання зобов'язань за договором кредиту.

01 листопада 2010 року (по закінченню строку дії кредитного договору №38/08-к від 25 квітня 2008 року із наступними змінами від 13 квітня 2009 року) ПАТ «Кредобанк» надіслав ОСОБА_3 іпотечне повідомлення - вимогу у якому вимагав у тридцятиденний строк сплатити борг в сумі 919 113,36 гривень, яке залишилося поза увагою останнього (а.с.19).

27 квітня 2011 року Господарським судом Львівської області порушено провадження у справі про банкрутство ПП «Реліквія» (а.с.29).

29 листопада 2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТзОВ Фінансова компанія «Приватні інвестиції» набула право вимоги до ПП «Реліквія» та його поручителів, а 14 грудня 2011 року підписано акт прийому передачі портфеля заборгованостей, про що було повідомлено ОСОБА_3 як керівника ПП «Реліквія» (а.с.38-46; 102-141;147; 148).

12 січня 2012 року новий кредитор - ТзОВ Фінансова компанія «Приватні інвестиції» надіслала повідомлення вимоги №487 боржнику та поручителю, у якому вимагала повернути прострочену заборгованість по основній сумі боргу 793 588,21 гривень, яка також залишилася поза увагою відповідача (а.с.96).

У даному випадку, днем настання строку передбаченого для виконання основного зобов'язання за кредитним договором №38/08-к від 25 квітня 2008 року, з якого починається відлік трирічного строку для пред'явлення кредитором вимоги до поручителя ОСОБА_3 є 23 квітня 2010 року, а припинення поруки відповідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України 23 квітня 2013 року.

ПАТ «Кредобанк» звернувся з позовом 28 липня 2011 року, тобто в межах трирічного строку починаючи від останнього дня, передбаченого для виконання за договором кредиту.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленій у Постанові від 13 лютого 2013 року в справі №6-3 цс 13 за позовом кредитної спілки «Кредит-Союз» до особа 1, особа 2, особа 3, приватного підприємства «Екопромтранс» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У даній справі Верховний Суд України висловив наступну правову позицію.

Договором поруки встановлено строк її припинення після закінчення трьох років, починаючи від останнього дня, передбаченого для виконання зобов'язань за договором кредиту, а тому, оскільки кредитним договором установлено дію цього договору до 24 червня 2009 року, то днем настання строку виконання основного зобов'язання, з якого починається відлік трирічного строку для пред'явлення кредитором вимоги до поручителів, буде 25 червня 2009 року, а припинення поруки відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України 25 червня 2012 року.

Відтак, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що у кредитодавця виникло право, на повне дострокове погашення заборгованості з 01 листопада 2010 року, з моменту надіслання іпотечного повідомлення ОСОБА_3

На той час (станом на 01 листопада 2010 року) строк дії кредитного договору №38/08-к від 25 квітня 2008 року закінчився, тому не можна вважати, що Банк, надіславши зазначене повідомлення, змінив строк виконання основного зобов'язання відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати, зважаючи, що у п.4.7. договору поруки встановлено строк її припинення.

Тому помилковим є висновок суду першої інстанції про припинення поруки на підставі ч.4 ст.559 ЦК України.

З огляду на те, що ПП «Реліквія» не виконало зобов'язань за кредитним договором №38/08-к від 25 квітня 2008 року на суму 793 588,21гривень, і на даний час перебуває в стадії ліквідації, є всі підстави для стягнення зазначеної заборгованості з поручителя ОСОБА_3

У той же час, не можуть бути задоволені вимоги ТзОВ Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про стягнення з ОСОБА_3 богу в сумі 1 773 797,57 гривень, як того вимагав ПАТ «Кредобанк», зважаючи на те, що первинно у повідомленні-вимозі №487 від 12 січня 2012 року новий позивач (ТзОВ Фінансова компанія «Приватні інвестиції»), вимагав у відповідача лише прострочену суму заборгованості в сумі 793 588,21 гривень.

З урахуванням зазначених обставин, апеляційна скарга ТзОВ Фінансова компанія «Приватні інвестиції» підлягає до часткового задоволення, рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2015 року скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ТзОВ Фінансова компанія «Приватні інвестиції».

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" заборгованість за кредитним договором №38-08-к від 25 квітня 2008 року в сумі 793 588 гривень 21 копійку.

В решті вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

ОСОБА_6