АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 3305 /2015 р. Головуючий у І інстанції Гуменюк А.І.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв'язок" про визнання дій незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання видати дублікат трудової книжки та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року клопотання задоволено.

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв'язок" про визнання дій незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання видати дублікат трудової книжки та відшкодування моральної шкоди закрито, з підстав набрання законної сили рішенням суду, ухваленим з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати , а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду в судове засідання не з'явилися і причини неявки суду не повідомили , а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до. п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З матеріалів справи вбачається , що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 01 серпня 2014 року у задоволені позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 на роботі відмовлено.

Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади інженера-проектувальника 1 категорії відділу новітніх технологій № 05 на підставі наказу № 13-к від 22 січня 2014 року та визнано її звільненою з 01 лютого 2014 року.

Зобов'язано ПрАТ"Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв'язок" розглянути питання про оплату ОСОБА_2 перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка посвідчується листком непрацездатності серії АВЮ № 937449.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.14-17).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01 серпня 2014 року змінено в частині дати звільнення ОСОБА_1 та визнано її звільненою 29 січня 2014 року. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с. 18).

Зі змісту рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01 серпня 2014 року випливає, що у лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства " Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури " Діпрозв'язок" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу оплату по листку непрацездатності , видачу дублікату трудової книжки та відшкодування моральної шкоди.

При цьому позивач посилалася на те , що наказом №13/к від 22 січня 2014 року її незаконно звільнено з посади інженера-проектувальника 1 категорії енергоспоруд №55 на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, оскільки її було звільнено під час тимчасової непрацездатності та під час перебування у відпустці.

Зазначеним рішенням у задоволені позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 на роботі відмовлено.

Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади інженера-проектувальника 1 категорії відділу новітніх технологій № 05 на підставі наказу № 13/к від 22 січня 2014 року та визнано її звільненою з 01 лютого 2014 року.

Зобов'язано Приватне акціонерне товариство " Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури " Діпрозв'язок" розглянути питання про оплату ОСОБА_1 перших п'яти днів тимчасової непрацездатності , яка посвідчується листком непрацездатності серія АВЮ № 937449.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.( а.с. 6,7)

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01 серпня 2014 року змінено в частині дати звільнення ОСОБА_1 та визнано її звільненою 29 січня 2014 року .

В іншій частині рішення залишено без змін.( а.с.18).

У жовтні 2014 року ОСОБА_1. звернулася знову до суду з позовом до ПАТ " Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури " Діпрозв'язок" про поновлення на роботі , стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ " Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури " Діпрозв'язок" про поновлення на роботі , стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди закрито.

У листопаді 2014 року ОСОБА_1. знову подала позовну заяву до ПАТ " Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури " Діпрозв'язок" про поновлення на роботі , стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те , що відповідач незаконно її звільнив з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України в період тимчасової непрацездатності та не врахував її заяву від 26 листопада 2013 року, в якій вона просила перевести її на посаду прибиральниці службових приміщень.

Закриваючи провадження в справі з підстав , передбачених п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України , суд правильно виходив з того , що з приводу спору між тими самими сторонами , про той же предмет і з тих самих підстав є вже рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01 серпня 2014 року , яке набрало законної сили.

Посилання в апеляційній скарзі на те , що закриваючи провадження в справі , суд не звернув увагу, що вона надала новий доказ в підтвердження незаконності її звільнення, заяву - погодження на переведення її на іншу посаду , не заслуговує на увагу, оскільки представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позову, посилався на зазначені обставини під час розгляду справи Солом'янським районним судом м. Києва і судом ця обставина перевірялася і було встановлено, що ОСОБА_1 не подавала заяви про переведення її на посаду прибиральника службових приміщень ( а.с. 15 )

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01 серпня 2014 року щодо надання згоди на переведення на посаду прибиральника службових приміщень ПАТ " Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури " Діпрозв'язок" визнані судом апеляційної інстанції такими , що не заслуговують на увагу , оскільки доказів в порядку ст. 60 ЦПК України щодо подачі заяви про переведення ОСОБА_1 на вказану посаду , як суду першої та апеляційної інстанції не надано. А заяву , яка містилася в матеріалах справи , суд апеляційної інстанції визнав неналежним доказом , оскільки відсутні дані про її отримання відповідачем ( а.с.18).

Виходячи з наведеного, суд обгрунтовано закрив провадження в справі з підстав , передбачених п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України , а тому підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду , колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,304,307,312,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: