АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №667/5701/15-ц Головуючий в І інстанції Радченко Г.А.
Номер провадження №22-ц/791/3200/2015 Доповідач: Лісова Г.Є.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого -ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
Секретарі -ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 02 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення процентів і відшкодування інфляційних збитків

В С Т А Н О В И Л А:

21.07.2015 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7 про стягнення процентів і відшкодування інфляційних збитків завданих невиконанням додаткового рішення Апеляційного суду Херсонської області від 30.04.2014 року, яким стягнено з ОСОБА_7 на його користь 26232,52 грн. понесених судових витрат та рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 13 листопада 2014 року, яким присуджено з ОСОБА_7 на відшкодування завданої йому майнової, моральної шкоди та понесених у цій справі судових витрат 61961,9 грн.

Посилався на те, що виконавчі листи видані на виконання судових рішень знаходяться на виконанні ВДВС Комсомольського РУЮ м. Херсона.

Оскільки відповідачка з часу ухвалення судових рішень відмовляється від їх належного виконання, позивач просив з урахуванням зменшених позовних вимог стягнути з ОСОБА_5 на його користь 15201,74 грн., з яких 962,64 грн. три проценти річних від простроченої суми за період з 1.05.2014 року по 31.07.2015 року; 14239,10 грн. на відшкодування інфляційних збитків завданих невиконанням ОСОБА_5 грошових зобовязань за додатковим рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 30 квітня 2014 року за період з 1.05.2014 року по 31.07.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на його користь 28155,48 грн., з яких: 1215 грн. три проценти річних від простроченої суми за період з 1.12.2014 року по 31.07.2015 року; 26940,48 грн. на відшкодування інфляційних збитків завданих ОСОБА_5 невиконанням рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 13.11.2014 року за період з 1.12.2014 року по 31.07.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_5 понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 02 жовтня 2015 року позов задоволено.

Стягнено із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заборгованість у розмірі 15201,74 грн., з яких: 962,64грн. три проценти річних за прострочення зобовязання; 14239,10 грн. - інфляційні збитки за невиконання ОСОБА_5 грошових зобовязань за додатковим рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 30 квітня 2014 року; заборгованість в розмірі 28155,48 грн., з яких 1215 грн. три проценти річних за прострочення зобовязання, 26940,48 грн. інфляційних збитків завданих ОСОБА_5 невиконанням грошових зобовязань за рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 13 листопада 2014 року.

Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 2000 грн. витрат, повязаних з оплатою правової допомоги.

Стягнено з ОСОБА_5 в доход держави 433,57 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_5 посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_8 апеляційну скаргу не визнала, просить її відхилити як безпідставну.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 трьох процентів річних та інфляційних збитків на підставі ст.625 ЦК України, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 прострочено зобовязання щодо виконання додаткового рішення Апеляційного суду Херсонської області від 30.04.2014 року, яким стягнено з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 26232,52 грн. понесених судових витрат, а саме: 6500 грн. витрат по оплаті правової допомоги, 107,40 грн. витрат по сплаті судового збору, 16100 грн. витрат, повязаних із залученням спеціалістів по розробці проекту знесення, 3525,12 грн. - витрат на проведення експертизи та рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 13 листопада 2014 року, яким стягнено з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 на відшкодування завданої йому майнової шкоди 29774 грн., моральної шкоди 30000 грн. та на відшкодування витрат на правову допомогу 2187 грн.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із змісту ст. 625 ЦК України можна зробити висновок, що статтею 625 ЦК регулюються зобовязальні правовідносини, тобто її дія поширюється на всі види грошових зобовязань.

Проте як вбачається із рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 13 листопада 2014 року, ухваленого в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 стягнено 29774 грн. на відшкодування майнової шкоди завданої пошкодженням належного йому житлового будинку, що знаходиться в м. Херсоні, пр. Санаторний,4 внаслідок порушення ОСОБА_5 будівельних норм під час розпочатого будівництва житлового будинку.

Цим же рішенням на відшкодування моральної шкоди завданої пошкодженням майна позивача стягнено на його користь 30000 грн. та 2187,90 грн. витрат, повязаних з оплатою правової допомоги.

Додатковим рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 30 квітня 2014 року стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 6500 грн. витрат на правову допомогу, 107,40 грн. витрат по сплаті судового збору, 16100 грн. витрат, повязаних із залученням спеціалістів по розробці знесення частини недобудованого будинку, 3525,12 грн. витрат на оплату судової експертизи, а всього 26323,52 грн.

Отже, рішення за невиконання яких стягнено на користь ОСОБА_6 на підставі ст.625 ЦК України кошти ухвалені не за зобовязальними правовідносинами сторін.

На виконання зазначених рішень Комсомольським районним судом м. Херсона 17 січня 2015 року виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 29774 грн. майнової шкоди, 30000 грн. моральної шкоди, 2187,90 грн. витрат на правову допомогу та 19 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 6500 грн. витрат на правову допомогу, 107,40 грн. витрат по сплаті судового збору, 16100 грн. витрат, повязаних із залученням спеціалістів по розробці проекту знесення та 3525,12 грн. витрат на проведення експертизи, а всього 26232,52 грн.

Виконавчі документи знаходяться на виконанні ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні. Згідно з постановою державного виконавця від 19.12.2014 року проводиться щомісячне утримання із пенсії ОСОБА_5 в розмірі 20% на погашення стягненої з неї суми в розмірі 26232,32 грн., а також накладено арешт на належне ОСОБА_5 нерухоме майно, що підлягає реалізації в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач посилаючись на ухилення боржника від виконання свої зобовязань за судовими рішеннями, які залишаються невиконаними станом на 21 липня 2015 року, просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь на підставі ст.625 ЦК України три проценти річних від прострочених сум та завдані інфляційні збитки.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи на підставі ст.625 ЦК України кошти за невиконання відповідачкою судових рішень, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що зазначені рішення ухвалені не за зобовязальними правовідносинами сторін, а тому стаття 625 ЦК не може застосовуватися, оскільки не поширюється на не договірні зобовязання, зокрема деліктні та стягнення судових витрат.

Крім того, відшкодування шкоди відповідальність, а не боргове (грошове) зобовязання, а отже дія ч.2 ст.625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у звязку із завданням шкоди.

Необхідною умовою виникнення цивільних прав та обовязків на підставі рішення суду відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України є встановлення такої можливості в актах цивільного законодавства.

Збитки завдані стягувачу на стадії виконання судового рішення відшкодовуються згідно з ч.2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, що збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Оскільки при вирішенні зазначеного спору суд першої інстанції неправильно визначив характер спірних правовідносин, застосував норму матеріального права, яка не поширюється на ці правовідносини, рішення суду не можна вважати законним і обґрунтованим, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307,309 ЦПК України, ст.625 ЦК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 2 жовтня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Г.Є. Лісова

Судді:

ОСОБА_2

ОСОБА_3