Справа № 175/1463/15-ц
Провадження № 2/175/605/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 грудня 2015 року смт. Ювілейне

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря - Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейне Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль», про визнання договору поруки недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль», про визнання договору поруки недійсним, в якій просила визнати договір поруки від 03 липня 2006 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1, припиненим з 20 січня 2009 року.

В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що 03.07.2006 року між ОСОБА_2 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», укладений кредитний договір № 014/17-43/777-33. 03.07.2006 року між ОСОБА_2 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» укладений договір застави. 03.07.2006 року між ОСОБА_1 і Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» укладений договір поруки. Правонаступник Акціонерного поштово-пенсійного банку "Аваль" Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль". У договорі поруки не визначено сірок, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором Банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 6.5 кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 14 травня 2008 року вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів. Позичальник отримав вимогу 20 червня 2008 року. 26 січня 2009 року Банк звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. Таким чином, позивач вважає сплинув шестимісячний строк виконання основного зобов'язання, тому вона вимушена звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, надала на адресу суду заяву щодо розгляду цивільної справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» в судове засідання не з'явився, відповідно до наданої на адресу суду заяви просили розглядати цивільну справу без участі їхнього представника, заперечували проти позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2006 року між ОСОБА_1 і Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» укладений договір поруки (а.с 9).

Зазначений договір був укладений в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором укладеним між ним та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» 03 липня 2006 року № 014/17-43/777-33 (а.с. 7).

Згідно з п. 2.1 договору поруки в разі невиконання боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором Поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з боржником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій на підставі статті 554 ЦК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Згідно п. 4.1 договору поруки сторони договору встановлюють, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і припиняє свою дію з моменту закінчення забезпеченого нею зобов'язання.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобої 'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Так, у договорі поруки не визначено сірок, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

В судовому засіданні встановлено, що у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 14 травня 2008 року вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів (а.с 10).

26 січня 2009 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, що підтверджується ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2013 року (а.с 11-12).

За приписами ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі сплином строку виконання.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі сплином цього строку.

Виходячи з того, що строк виконання зобов'язання поруки у спірному договорі не визначений, перебіг строку (позовна давність), в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, визначається ч. 5 ст. 261 ЦК України.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно з абз. 5, 6 правового висновку від 19.09.2014 року Верховного Суду України у справі № 6-53цс 14 з огляду на прєклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим є законними та підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 3-4, 6-8, 10-11, 15, 59-60, 79, 88, 109, 208-209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль», про визнання договору поруки недійсним, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати договір поруки від 03 липня 2006 року, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль», - припиненим з 20 січня 2009 року.

Визнати поруку ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль» за виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за Кредитним договором № 014/17-43/777-33 від 03.07.2006 року, такою, що припинена з 20 січня 2009 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, тобто до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: А.М. Шабанов