Справа № 367/3001/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого - судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі - Павленко Л.В., Дідескул Ю.Л., Кондратенко Н.М.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання припиненими правовідносин за договорами, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та зобовязання скасувати державну реєстрацію права власності,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про визнання припиненими правовідносин за договорами, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та зобовязання скасувати державну реєстрацію права власності, який мотивують тим, що 16.10.2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, згідно з яким остання взяла в борг у ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 142 465,40 грн. на строк до 16.12.2014 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за Договором позики 16.10.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, згідно якого ОСОБА_2 зобовязується відповідати перед ОСОБА_5 за виконання зобовязань ОСОБА_1 за договором позики. Також, з метою забезпечення виконання зобовязань за договором позики, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 16.10.2014 року було укладено договір іпотеки, згідно якого, ОСОБА_1 передала в іпотеку ОСОБА_5 належну їй на праві власності квартиру № 25, що знаходиться в будинку № 30 по вулиці Польова у місті Буча Київської області. На підставі договору іпотеки 16.10.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя.На протязі усього терміну дії зазначених вище договорів позивачі неодноразово зустрічалися з представниками ОСОБА_5 та досягли домовленості про відтермінування виконання основного зобовязання за Договором позики до 16.01.2014 року, за що представнику ОСОБА_5 були передані грошові кошти у сумі 400 доларів США. Маючи на меті у повному обсязі виконати зобовязання за Договором позики, Позивачі неодноразово просили представників ОСОБА_5 про особисту зустріч з ОСОБА_5 для обговорення часу, місця та способу виконання основного зобовязання. Однак останні чинили перешкоди у безпосередньому звязку кредитора із боржником. Враховуючи, що представники ОСОБА_5 постійно чинили перешкоди ОСОБА_1 у виконанні основного зобовязання за договором позики та той факт, що вимога ОСОБА_5 не містила вказівки на час, місце та спосіб виконання зобовязання, 28.02.2015 року ОСОБА_1 було направлено на адресу ОСОБА_5 лист із проханням надати реквізити розрахункового рахунку для перерахування на нього усієї суми заборгованості. Даний лист ОСОБА_5 було отримано 09.03.2015 року. Однак жодних повідомлень від ОСОБА_5 на вказаний лист до позивача не надходило. Натомість 04.03.2015 року на адресу ОСОБА_1 надійшла вимога ОСОБА_5 про необхідність виконання зобовязань за договором позики. Дана вимога не містила вказівки про місце, час та спосіб виконання зобовязань за договором позики, що свідчить лише про формальність такої вимоги з метою забезпечення виникнення підстав звернення стягнень на предмет іпотеки за договорами про іпотеку та задоволення вимог іпотекодержателя. 08.04.2014 року ОСОБА_2, як поручителем, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 537 ЦК України, було виконано за ОСОБА_1 зобовязання за договором позики шляхом перерахування суми заборгованості на депозитний рахунок приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8. Вважають, що повністю та належним чином виконали умови основного зобовязання за договором позики від 16.10.2014 року. Однак 10.04.2015 року ОСОБА_1 отримала Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зі змісту якої вбачається, що 06 квітня 2015 року відповідачем ОСОБА_5 було укладено із ОСОБА_4 договір купівлі продажу-квартири № 25 у будинку № 30 по вул. Польовій в м. Буча Київської області, що належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 30.10.2012 року Виконавчим комітетом Бучанської міської ради за №941/2. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7. Вважають укладення договору купівлі-продажу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, щодо квартири АДРЕСА_1, протиправним, таким що грубо порушує їх права оскільки відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, передбаченої п. 5.2.4. договором іпотеки від 16.10.2014 року, Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки, після виконання відкладальної обставини, закріпленою п. 5.2.4. Договору - разі порушення умов Основного зобовязання та/або умов цього Договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти одноденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак ОСОБА_5 не було виконано умови п. 5.3.1. Договору, згідно якого, у випадку прийняття рішення Іпотекодержателя про задоволення своїх вимог шляхом реалізації свого права на продаж предмета іпотеки будь-які особі-покупцеві, Іпотекодержатель зобов'язаний за 31 день до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити Іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Іпотекодавець має право виконати основне зобов 'язання, включаючи усі витрати, понесені Іпотекодержателем та третіми особами у звязку з проведенням звернення стягнення на предмет іпотеки протягом тридцяти одноденного строку. Однак ОСОБА_5 було позбавлено ОСОБА_1 такого права. Просили визнати припиненими правовідношення за договором позики від 16.10.2014 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у звязку з його виконанням; визнати припиненими правовідношення за договором поруки від 16.10.2014 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у звязку з виконанням основного зобовязання; визнати припиненими правовідношення за договором іпотеки від 16.10.2014 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, у звязку з виконанням Основного зобовязання; визнати припиненими правовідношення за договором задоволення вимог іпотекодержателя від 16.10.2014 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, у звязку з виконанням основного зобовязання; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, номер договору 2836, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7; зобовязати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру № 25 у будинку № 30 по вул. Польовій у м. Буча Київської області.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила, що умови договору займу були зрозумілі, вона читала договір. 16.12.2014 року гроші не повернули, звонила ОСОБА_9 щоб продовжили термін договіру. Вимогу про оплату боргу від 24.02.2015 року не отримували. 04.03.2015 року отримала вимогу ОСОБА_5 09.04.2015 року поклали гроші на депозит нотаріусу. Намагались знайти ОСОБА_5 та відати їй гроші. Договір іпотеки укладали, в іпотеку віддали квартиру. Умови договору іпотеки були зрозумілі.

Представник позивачки ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки, просив їх задовольнити та пояснив, що було укладено договір, який було відтерміновано до січня 2015 року. З метою забезпечення виконання зобов»язання було укладено договір поруки та іпотеки. ОСОБА_2 неодноразово зустрічався з представниками ОСОБА_5 були непорозуміння які гроші повертати 11 000 доларів США, а не 142 465,40 грн. Для того щоб зв»язатись з ОСОБА_5 їй було направлено листа, але відповіді не було. Отримали вимогу на 311 829,10 грн., хоча за договором було 142 465,40 грн. ОСОБА_5 уклала договір купівлі-продажу, до цього були звернення позивачів надати розрахунок, але ОСОБА_9 завищувала суму заборгованості, просила 11 000 доларів США. Довідку Ф-3 могла отримати власник або представник за довіреністю, але довіреність була скасована і представники втратили свої повноваження.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, пояснив, що кілька разів зустрічався з ОСОБА_9, вона писала розписки, казала, що сума змінилась, так як змінився курс долара. 04.03.2015 року отримали вимогу сплатити 311 829,10 грн., а ні розрахунків, ні часа та місця куди повернути гроші не було. ОСОБА_5В не дала можливості розрахуватись з нею, нам казали, що ми можено користуватись грошами три роки. Гроші поклали на депозит нотаріусу для виконання договору поруки по основному зобовязанню.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволені позовних вимог.

Представник відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 з позовними вимогами позивачів не погодився, просив в задоволенні позову відмовити, оскільки ОСОБА_1 позичала у ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 142 465 грн. 40 коп., що на день укладання договору за курсом НБУ становило 11 000 доларів США, які згідно з пунктом 3 договору позики зобовязалась повернути до 12 години 16 грудня 2014 року. Відповідно до розписок власноручно написаних ОСОБА_1 і ОСОБА_2 позивачі отримали позику в доларах США. Для забезпечення належного виконання умов договору позики було укладено три договори: договір поруки, договір іпотеки та договір про задоволення вимог іпотекодержателя. У встановлений договором позики строк взяті на себе зобовязання ОСОБА_1 не виконала, у звязку з чим відповідно до п.4 договору зобовязана була сплатити на користь ОСОБА_5 суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також неустойку в розмірі 2% від суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня. У звязку з простроченням боргу на адресу ОСОБА_1 надіслана вимога від 24 лютого 2015 року, згідно з якою останню було зобовязано сплатити згідно з договором позики суму в розмірі 311 829,10 грн., що за курсом НБУ на 24.02.2015 року (28,3481 грн. за 1 долар США) становить 11 000 доларів США, протягом 31 дня з моменту отримання листа вимоги. Вказана вимога 02 березня 2015 року о 12-35 год. була особисто отримана ОСОБА_1 під підпис. Оскільки після спливу тридцяти одноденного строку від дня отримання листа вимога Іпотекодержателя залишилась без задоволення, ОСОБА_5 вправі була розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на предмет договору. Станом на 06.04.2015 року заборгованість ОСОБА_1 складає 666 517 грн. 28 коп.

3-я особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, просив розглянути справу в його відсутність.

ОСОБА_5 встановлено, що згідно договору позики від 16.10.2014 року укладеного між ОСОБА_5 і ОСОБА_1, остання взяла в борг у відповідачки грошові кошти в сумі 142 465 грн. 40 коп., що на день укладення договору за курсом Національного банку України становить еквівалент 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США. Згідно з договором позичальник зобовязується повернути позикодавцю борг до дванадцятої години ранку шістнадцятого грудня дві тисячі чотирнадцятого року. Згідно п.5 договору, якщо борг не буде повернуто позичальником до визначеного договором строку, позикодавець має право стягнути борг шляхом звернення стягнення на будь-яке майно позичальника, на яке згідно з чинним законодавством може бути звернено стягнення, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося.

Згідно з договором поруки від 16 жовтня 2014 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_2 зобовязується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобовязань ОСОБА_1 за основним договором предметом якого є повернення позики у сумі 142 465 грн. 40 коп. що на день укладення договору за курсом Національного банку України становить еквівалент 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США.

Згідно додаткової угоди до договору позики від 16.10.2014 року укладеної мід ОСОБА_5 та ОСОБА_1 22 грудня 2014 року в п.2 зазначено що позичальник зобовязується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 16 січня 2015 року, в п.4 зазначено що якщо позичальник не поверне позичену суму грошей до вказаного строку, він сплачує суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також пеню у розмірі 2% від суми позики за кожен день прострочення платежу та несе відповідальність за порушення грошового зобовязання згідно ст.625 ЦК України.

Згідно договору іпотеки від 16 жовтня 2014 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, остання на забезпечення виконання основного зобовязання за договором позики передала в іпотеку Іпотекодержателю належне їй на праві власності нерухоме майно квартиру №25, що знаходиться в будинку №30 по вул.Польова у м.Буча, Київської області. Відповідно до п.5.2.4. цього договору у разі порушення умов основного зобовязання та/або умов цього договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушенних зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти одноденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет Іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 16 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, Іпотекодавець зобовязується передати, а Іпотекодержатель зобовязується прийняти у власність за вартість і на умовах, визначених договором належну Іпотекодавцю на праві приватної власності квартиру №25 , що знаходиться в будинку номер 30 на вул.Польова у м.Буча Київської області. Згідно п. 4.1. право власності на обєкт нерухомості виникає у Іпотекодержателя після виникнення відкладальної обставини, визначеної в п.5.3. цього Договору. Підписанням цього договору сторони домовляються про перехід права власності на обєкт нерухомості предмет іпотеки до Іпотекодержателя після спливу 31-денного строку з моменту надіслання на адресу Іпотекодавця письмової вимоги про усунення порушення основного зобовязання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання зазначеної вимоги.

Згідно нотаріально посвідченої вимоги ОСОБА_5 від 24.02.2015 року, ОСОБА_1 було зобовязано сплатити згідно з договором позики від 16.10.2014 року суму в розмірі 311 829 грн. 10 коп., що на день написання вимоги за курсом Національного Банку України (28,3481 грн. за 1 дол. США) становить еквівалент 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США протягом 31 календарного дня з моменту отримання даного листа-вимоги.

Згідно повідомлення про доставку ОСОБА_1 отримала лист-вимогу ОСОБА_5 02.03.2015 року.

Що стосується листа ОСОБА_1 на імя ОСОБА_5 щодо надання їй реквізитів розрахункового рахунку для перерахування заборгованості то даний лист не містить дати, не відомо коли саме він написаний. А з наданого поштового повідомлення не зрозуміло хто отримав поштове відправлення.

Відповідно до квитанції №21 від 09 квітня 2015 року від ОСОБА_2 надійшло 142 465 грн. 40 коп. та внесено на депозит приватного нотаріуса ОСОБА_8 для виконання зобовязання за договором поруки від 16.10.2014 року для передачі ОСОБА_5.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомості ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2015 року.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 06 квітня 2015 року ОСОБА_5 на підставі ст.38 Закону України «Про іпотеку» передала у власність ОСОБА_4 належну ОСОБА_1 квартиру, оскільки 02 березня 2015 року Іпотекодавець отримав від Іпотекодержателя письмову вимогу, в якій повідомив ОСОБА_1 про свій намір укласти договір купівлі-продажу предмету іпотеки у разі не виконання Іпотекодавцем своїх зобовязань згідно з умовами основного зобовязання. Іпотекодавець не дав ніякої відповіді по суті вимог Іпотекодержателя і не задовольнив зазначені вимоги.

Згідно звіту про оцінку майна від 30.03.2015 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_4 складає 348258,28 грн.

Згідно розписки від 16.10.2014 року ОСОБА_1 отримала згідно договору позики від ОСОБА_5 суму в розмірі 11 000 доларів США та зобовязалась їх повернути до 16.12.2014 року.

Згідно розписки від 16.10.2014 року ОСОБА_2 зобовязався відповідати перед кредитором ОСОБА_5 за виконання всіх зобовязань згідно договору позики від 16.10.2014 року, а саме повернення боргу в розмірі 11 000 доларів США.

Згідно розписки ОСОБА_1 від 16.10.2015 року квартира, яку вона передає в іпотеку знаходиться за адресою м.Буча вул.Польова 30/25 не є основним місцем її проживання.

Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей 24.02.2015 року зареєстровано заяву про припинення дії довіреності від 16.10.2014 року, виданої ОСОБА_1, якою вона уповноважувала бути її представниками ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_9 щодо належної їй квартири.

Згідно розписки ОСОБА_9 від 16.12.2014 року ОСОБА_2 передавав суму в розмірі 200 доларів США, а 26.01.2015 року 150 доларів США, 11.02.2015 року 100 доларів США.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що гроші вона передавала за довіреністю ОСОБА_5, ОСОБА_2 перераховував гроші, вони передавались в доларах, ОСОБА_1 писала розписку в її присутності про те, що квартира не її единим житлом. Розписки, що писали позивачі вона передавала ОСОБА_5 ОСОБА_2 передавав гроші в доларах і вона писала розписки про отримання цих коштів, так як мала право їх отримувати. Довереність від ОСОБА_5 у неї була вони не питали і вона їм її не показувала. ОСОБА_5 не повідомляла, що довіреність скасовано. Повідомлення про те, що довіреність скасована ОСОБА_1 вона не отримувала і не знала. Позивачі не просили зустрічи з ОСОБА_5, як щоб попросили вона б з ними зустрілась.

Посилання позивачки на те, що вона не повернула грошові кошти ОСОБА_5 через те, що та не надала їй такої можливості, уникала з нею зустрічі, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст.537 ЦК України боржник має право виконати свій обовязок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобовязання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора.

Посилання позивачки на те, що вона була позбавлена можливості своєчасно виконати вимогу щодо сплати грошових коштів, оскільки отримала вимогу 04.03.2015 року спростовується повідомленням про доставку відправленим 24.02.2015 року та отриманим ОСОБА_1 02.03.2015 року та заповненим власноручно.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 не виконала умови договору позики від 16.10.2014 року, а відповідачкою ОСОБА_5 дотримано всіх умов зазначених в укладених між нею та позивачкою ОСОБА_1 договорах, а саме 16 жовтня 2014 року, між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 укладено Договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_1 передала в іпотеку ОСОБА_5 належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: квартиру № 25, що знаходиться в будинку № 30 по вулиці Польова у місті Буча Київської області. Відповідно до пункту 5.1. Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на Предмет іпотеки у разі настання одного з таких випадків: якщо на день, визначений договором позики або додатковими угодами до нього Іпотекодавець не поверне Іпотекодержателю суму позики в повному обсязі; якщо на день, визначений договором позики або додатковими угодами до нього Іпотекодавець не сплатить іншу заборгованість, платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з Основного зобовязання.

Згідно з Договором позики ОСОБА_1, ОСОБА_2 мали повернути ОСОБА_5 борг до 12 години ранку 16 грудня 2014 року. Відповідно до укладеної додаткової угоди строк дії Договору позики був продовжений до 16 січня 2015 року.

Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_2 мали виконати свої зобовязання за Договором позики саме 16 січня 2015 року.

Оскільки Позивачі свої зобовязання не виконали, відповідно до пункту 4 Договору позики з 17 січня 2015 року вони зобовязані були повернути Судак

О.В. суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також неустойку в розмірі 2% від суми позики за кожен день прострочення, починаючі з першого дня.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з пунктом 5.2. Договору іпотеки сторони узгодили, що за вибором Іпотекодержателя застосовується один з наведених у цьому пункті способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя.

Відповідно до підпункту 5.2.4. Договору іпотеки встановлено, що у разі порушення умов Основного зобовязання та/або умов цього Договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти одноденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконанні цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Договору та Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та підпункту 5.2.4. Договору іпотеки з метою вирішення питання щодо законності звернення стягнення на предмет іпотеки, ОСОБА_5 надіслала на адресу ОСОБА_1 вимогу від 24 лютого 2015 про сплату 311 829,10 грн., що за курсом Національного банку України (28,3481 грн. за 1 дол. США) становило еквівалент 11 000 доларів США протягом 31 календарного дня з моменту отримання даної вимоги.

Зазначену вимогу ОСОБА_1 отримала особисто під розпис 02 березня 2015 року о 12.35 год.

Оскільки після спливу тридцяти одноденного строку від дня отримання листа вимога Іпотекодержателя залишилась без задоволення. ОСОБА_5 вправі була розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі Договору,а тому в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.532,537,599 ЦК України, ст. 33,35 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.60,88,212-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання припиненими правовідносин за договорами, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та зобов»язання скасувати державну реєстрацію права власності відмовити.

Рішення постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 08 грудня 2015 року.

Повний текст рішення буде виготовлений 12 грудня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_12