Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 50 Доповідач Зарицька Г. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Жигановської О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 листопада 2015 року

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення ними повноліття. В обґрунтування вимог зазначала, що з 31.12.1998 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Починаючи з липня 2015 року ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча працює та отримує заробітну плату. На підставі ст.ст. 180,181 СК України просила позов задовольнити.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 25.08.2015 року і до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та відмовити позивачці у позові за безпідставністю. Відповідач посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що суд позбавив його можливості подати докази, які мають суттєве значення для вирішення справи. А саме, доводи позивачки про те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дітей спростовуються випискою по картці/рахунку, відкритому в ПАТ КБ «ПриватБанк» за його заявою на імя доньки ОСОБА_3, чеками на закупівлю продуктів харчування. Між ним та позивачкою існує домовленість про утримання дітей, яку він виконує та повністю забезпечує дітей всім необхідним. Суд першої інстанції цього не врахував та ухвалив незаконне рішення.

В судовому засіданні апелянт та його представник доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважав їх необґрунтованими.

Позивачка в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.34).

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених до суду першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в цих межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 180, ч.ч. 1, 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Як видно з матеріалів справи, з 31 грудня 1998 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7).

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5,6).

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 листопада 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишено проживати з матірю.

В судовому засіданні відповідач не заперечував, що діти проживають разом позивачкою.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, в порушення зазначених норм, не зясував матеріальне становище відповідача.

Відповідно до копії трудової книжки, яка надана відповідачем до суду апеляційної інстанції, 04 вересня 2015 року ОСОБА_2 звільнений з роботи за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (а.с.40).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що офіційно він не працевлаштований, проте щомісяця має дохід не менше 5 000 грн., а тому погоджується виплачувати аліменти у твердій грошовій сумі щомісяця 1000 грн на двох дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З огляду на те, що відповідач працездатний, має мінливий дохід, інших осіб на утриманні не має, колегія суддів вважає за можливе стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі по 800 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

За таких обставин, коли судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду відповідно до п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 листопада 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, непрацюючого, на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі по 800 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: