Справа № 521/9097/15-ц
Провадження № 2/521/4148/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
26 серпня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мирончук Н.В.,
при секретарі Варналій К.О.
розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 17 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», назву якого було змінено на - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання кредиту №490052631.
З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_1 за Кредитним договором, між Позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 17.12 2007 року за №490052631-П.
Відповідно до умов вказаного Договору поруки - Поручитель зобов'язується відповідати у повному обсязі, за виконання Позичальником усіх зобов'язань, що виникли з Кредитного договору.
Відповідальність позичальника та Поручителів є солідарною.
Посилаючись на ст. 554 ЦК України, позивач вказує, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.
Посилаючись на п. 2.1. Договору поруки, відповідно до якого, у випадку невиконання Позичальником його зобов'язань за кредитним договором, Позивач вказує, що він має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Поручителів.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та справу розглянути у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, причини неявки суду не повідомили.
У звязку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позичальник належним чином прийняті на себе зобов'язання по договору не виконував, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Згідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Суд, оцінивши доводи позивача, встановивши обставини, якими обґрунтовуються доводи позивача, з'ясувавши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовано ці правовідносини, приходить до наступного.
Щодо стягнення суми судового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.
До позовної заяви додано платіжне доручення від 25.05.2015 року про сплату позивачем судового збору в сумі 720,25 грн.(а.с.4) Однак, позивач в позовних вимогах просить стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн., але до позову долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 720,25 грн.
Отже, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у зазначеному розмірі тта на користь держави, в сумі - 30 грн.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 530, 549, 624-625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом яких постановив його за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.
Суддя: Н.В. Мирончук