АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 648/3971/15-ц Головуючий у І інстанції Бугрименко В.В.
Номер провадження №22-ц/791/3299/15 Доповідач Семиженко Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Бугрика В.В.,

ОСОБА_1,

секретар Пляс Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Відділу Держгеокадастру у Білозерському районі Херсонської області про стягнення боргу за договором позики, визнання права власності на земельну ділянку, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

у жовтні 2015 року позивач звернувся з вказаним позовом до суду посилаючись на те, що 01 жовтня 2006 року ним було передано в борг відповідачці 40000 гривень строком до 01 жовтня 2015 року, що підтверджується відповідною розпискою, станом на 12 жовтня 2015 року відповідачкою борг повернуто не було, відповідачка будь-якого майна та доходів не має, крім земельної ділянки площею 5,1602 ОСОБА_1 на території Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, кадастровий номер :02:001:0074, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у позові поставлено питання про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в розмірі 40000 гривень; в порядку статті 217 ЦПК України встановити спосіб виконання рішення суду шляхом визнання за ОСОБА_2, в рахунок стягнення 40000 гривень за борговим зобовязанням з ОСОБА_3, права власності на земельну ділянку площею 5,1602 ОСОБА_1 на території Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, кадастровий номер :02:001:0074, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; зобовязати Відділ Держземагенства у Білозерському районі Херсонської області підписати державний акт на вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за позикою в сумі 40000 гривень, у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про визнання права власності на земельну ділянку просив його скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позов у повному обємі.

Відповідачка у своїй заяві зазначила, що вона заперечень до апеляційної скарги не має, просила розглянути справу у її відсутність.

У запереченнях Відділу Держгеокадастру у Білозерському районі Херсонської області на апеляційну скаргу міститься вимога про відхилення апеляційної скарги та прохання розглянути справу у відсутність представника.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи за розпискою від 01 жовтня 2006 року ОСОБА_2 передав в борг ОСОБА_3 40000 гривень строком до 01 жовтня 2015 року із зазначенням того, що повним погашенням суми заборгованості є внесення всієї суми в розмірі 40000 гривень або, в крайньому випадку, набуття ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області площею 5,1602 ОСОБА_1, успадковану ОСОБА_3, свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку ОСОБА_3 отримала вже після складення даної розписки тільки 14 серпня 2014 року (а.с. 12, 27).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Як передбачено вимогами ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За положеннями ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якою може бути розписка, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, форма договору сторонами була дотримана.

Як визначено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином за вказаною розпискою у відповідачки не може виникнути обовязок повернути позичальнику обєкт цивільного права, який вона не позичала, перехід права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення повинен відбуватися за спеціально визначеним законом порядком, цивільний обіг таких земель за пунктом 15 розділу Х Перехідних положень ЗК України є обмеженим, заявлена позовна вимога про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку не ґрунтується на нормах чинного законодавства, положення ст. 217 ЦПК України, яка заявлена підставою для задоволення позову, такого висновку не спростовують і дана норма процесуального права не може бути підставою для переходу права власності на земельну ділянку до позивача, з огляду ж на процесуальну позицію відповідачки щодо цього питання між сторонами взагалі відсутній спір, який мав би вирішуватися судом.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не містять посилання на обставини чи норми права, які б могли бути підставою для її задоволення, скаргу слід відхилити, рішення у справі залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, на неї протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_4

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_5

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_1