Провадження № 2-з/761/276/2015
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2015 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.,

при секретарі Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом.

21 квітня 2015 року до суду надійшла заява позивача представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, згідно якої він просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти в межах суми позовних вимог, а саме - 280990,68 грн. та шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які операції, пов'язані з використанням готівкових коштів чи іншого майна, на яке може бути звернуте стягнення у межах відшкодування завданої позивачу шкоди.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову суд прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, звертаючись до суду з вказаною заявою, позивачем необґрунтовано необхідності виду забезпечення позову, який він просить застосувати, не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували місцезнаходження майна та грошових коштів, на які позивач просить накласти арешт.

Крім того, вказані позивачем обставини, а саме її побоювання щодо відчуження банком коштів, не можуть свідчити про існування ризиків, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду

Відтак, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ М.А. РИБАК