Справа № 382/1250/15-ц Головуючий у І інстанції Литвин Л. І.
Провадження № 22-ц/780/5809/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 17.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

17 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Касьяненко Л.І.,

при секретарі Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Яготинського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

встановила:

У червні 2015 року позивачка звернулася до Яготинського районного суду із зазначеним позовом, в якому посилалася на те, що сторони уклали шлюб 15 липня 2011 року, від якого 15 липня 2013 року у них народився син ОСОБА_4, який проживає з нею.

Сімейне життя не склалося, сімя розпалася, вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, не надає матеріальної допомоги на утримання сина та на її утримання до досягнення дитиною трьох років, у звязку з чим вона звернулася в суд з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення сином повноліття, та на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною трьох років.

Заочним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 17 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання дружини у розмірі 300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.

У апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції змінити, стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини в розмірі ? частини всіх видів його доходу до досягнення дитиною трьох років.

Посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, яке полягає в тому, що суд розглянув справу в його відсутність і він не зміг надати суду докази того, що на даний час не працює та перебуває на обліку в центрі зайнятості і отримує допомогу по безробіттю у розмірі 1200 грн.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов і стягуючи аліменти на утримання малолітнього сина сторін у розмірі 800 грн. та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 300 грн., тобто в твердій грошовій сумі, суд врахував матеріальний стан відповідача, який має нерегулярний, мінливий дохід, а також ті обставини, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, хоча є працездатною особою і може надавати таку матеріальну допомогу, та те, що позивачка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, у звязку з чим її можливості самостійно забезпечувати себе та дитину матеріально є обмеженими.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

В силу ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 статті 27 Конвенції про права дитини 1989 року закріплено, що батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони уклали шлюб 15 липня 2011 року, від якого 15 липня 2013 року у них народився син ОСОБА_4, який проживає з позивачкою. На даний час сторони проживають окремо, ведуть різні бюджети. Позивачка разом з малолітнім сином проживає в будинку своїх батьків, не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, рухомого та нерухомого майна ні вона, ні її син на праві власності не мають. Позивачка отримує допомогу на дитину, виплата якої закінчується по досягненні дитиною 2-х річного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не приймає участі у її вихованні. Він на даний час не працює, хоча є працездатною особою, має нормальний стан здоров"я. На його утриманні не перебувають інші неповнолітні діти та непрацездатні батьки, а тому він може надавати позивачі матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання.

З урахуванням наведеного та враховуючи матеріальний стан відповідача, який має нерегулярний, мінливий дохід, ті обставини, що відповідач є працездатною особою, може надавати на утримання дитини та дружини матеріальну допомогу, а також те, що позивачка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, у звязку з чим її можливості самостійно забезпечувати себе та дитину матеріально є обмеженими, суд дійшов вірного висновку про те, що на утримання дитини з відповідача необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн., що буде відповідати інтересам дитини та надасть можливість забезпечити її нормальний розвиток, а також аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про часткове задоволення позову, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Яготинського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді