Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1524/2-567/12

Номер провадження: 2/511/5/15

17 грудня 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договорами позики,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2012 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення з них в солідарному порядку боргу в сумі 518 420,50 грн, відсотків за користування коштами в сумі 281502,00 грн, 3% річних на підставі ч.1 ст.1050 ЦК в сумі 20736,00 грн.(а.с.4 т.1)

В подальшому ОСОБА_2 неодноразово збільшувала позовні вимоги і в ході слухання справи 26.11.2015 року подала позов в останній редакцій (а.с.39 т.2), в якому просила стягнути в солідарному порядку з відповідачів борг в сумі 1 563 900,00 грн еквівалент 65000,00 доларів США по курсу валют виходячи з курсу гривні до долара станом на 24.11.2015 року 2406,30 грн за 100 доларів США, проценти за користування коштами на рівні облікової ставки НБУ за період користування коштами з 17.10.2007 року по 26.11.2015 року в сумі 1 345 365,04 грн, на підставі ст.625 ЦК України 3 % річних в сумі 230675,25 грн, а також судові витрати по справі 11466,00 грн.

В позові та в судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_1 позов підтримали. Суду представник пояснила, що ОСОБА_2 17 жовтня 2007 року дала в борг відповідачам 15000,00 доларів США і останні власноруч написали їй розписку про отримання коштів з терміном повернення грошів до 17 грудня 2007 року. 21 листопада 2007 року позивачка надала в борг відповідачам ще 20000,00 доларів США, про що ними власноручно було видано розписку від 21 листопада 2007 року з терміном повернення коштів до 21 березня 2008 року. Крім цього 04 січня 2008 року позивачкою було надана в борг відповідачам 30000,00 доларів США, про що було видано розписку від 04 січня 2008 року з терміном повернення грошів до 04 квітня 2008 року. 02 серпня 2010 року за взаємною домовленістю між позичальником ОСОБА_2 та боржниками було продовжено терміни дії трьох договорів позики і встановлені нові терміни повернення коштів, по розписці від 17 жовтня 2010 року до 17 грудня 2010 року, по розписці від 21 листопада 2007 року до 21 грудня 2010 року, по розписці від 04 січня 2008 року до 04 грудня 2010 року.

Загальна сума займу складає 65000,00 доларів США, що складає еквівалент 1 563 900,00 грн. Гроші брали обоє відповідачів на придбання квартири для їх сімю. Зараз відповідачі відмовляються повернути борг в добровільному порядку. Тому просили його стягнути на підставі рішення суду з обох відповідачів в солідарному порядку. Крім цього на підставі ч.1 ст.1048 ЦК просили стягнути з відповідачів проценти за користування кредитом в розмірі, який визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України за період з 17.10.2007 року по 26.11.2015 року в сумі 1 345 365,04 грн. Також просили на підставі ст. 625, ч.1 ст.1050 ЦК стягнути 3% річних за користування коштами з відповідачів в солідарному порядку в розмірі 230 675,25 грн, а також понесені по справі судові витрати в сумі 11466,34 грн, а також зобовязати відповідачів надати суду інформацію щодо їх ідентифікаційних кодів.

Представник відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОСОБА_7 позовні вимоги не визнали в суді, заперечували факт отримання їх довірителями позики, а в останнє судове засідання представники відповідачів та відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, які про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток (а.с.49,50 т.2) не зявились без поважних причин, про поважні причини неявки суд не повідомили. Оскільки справа перебуває в суді за межами строків, які встановлені законодавством для розгляду цивільних справ, суд вважає за можливе продовжити слухання по справі за даною явкою.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та якості.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти в такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленим договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Якщо інше не встановлено договором або законом, позикодавець має право на одержання ще і процентів від суми позики. У разі коли договором не встановлено їх розмір, розмір процентів визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України (ст.1048 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу, тобто суму боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Судом встановлено в ході розгляду справи наступні фактичні обставини справи.

17 жовтня 2007 року ОСОБА_2 надала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в борг з терміном сплати до 17 грудня 2007 року - 15000,00 доларів США еквівалент 360 900,00 грн (по курсу валют станом на 24.11.2015 року 2406,30 грн за 100 доларів США). В підтвердження укладення договору позики ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видали їй власноручно написану письмову розписку від 17.10.2007 року, згідно якої, суд вважає, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили факт отримання грошей в сумі 15000,00 доларів США у ОСОБА_2 і зобовязалися повернути їх згідно письмової домовленості від 02.08.2010 року до 17 грудня 2010 року.(а.с.7 т.1)

21 листопада 2007 року ОСОБА_2 надала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в борг з терміном сплати до 21 березня 2008 року - 20000,00 доларів США еквівалент 481 200,00 грн (по курсу валют станом на 24.11.2015 року 2406,30 грн за 100 доларів США). В підтвердження укладення договору позики ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видали їй власноручно написану письмову розписку від 21.11.2007 року, згідно якої, суд вважає, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили факт отримання грошей в сумі 20000,00 доларів США у ОСОБА_2 і зобовязалися повернути їх згідно письмової домовленості від 02.08.2010 року до 21 грудня 2010 року.(а.с.8 т.1)

04 січня 2008 року ОСОБА_2 надала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в борг з терміном сплати до 04 квітня 2008 року - 30000,00 доларів США еквівалент 721 800,00 грн (по курсу валют станом на 24.11.2015 року 2406,30 грн за 100 доларів США). В підтвердження укладення договору позики ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видали їй власноручно написану письмову розписку від 04.01.2008 року, згідно якої, суд вважає, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили факт отримання грошей в сумі 30000,00 доларів США у ОСОБА_2 і зобовязалися повернути їх згідно письмової домовленості від 02.08.2010 року до 04 грудня 2010 року.(а.с.6 т.1)

Таким чином загальна сума коштів, переданих ОСОБА_2 відповідачам по трьом розпискам складає 65000,00 доларів США.

Представники відповідачів раніше в судових засіданнях заперечували факт отримання коштів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по всім розпискам від ОСОБА_2, по справі неодноразово заявляли клопотання про призначення почеркознавчої експертизи для встановлення достовірності почерку та підписів їх довірителів на розписках (а.с.41 т.1). Ухвалою суду від 06.09.2012 року по справі було призначено почеркознавчу експертизу з проведенням її в експертній установі м. Харкова (а.с.46 т.1), справа двічі направлялась в експертну установу в звязку з затриманням відповідачем ОСОБА_3 строків надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи, а далі на протязі року ОСОБА_3, яка заявляла клопотання про проведення зазначеної експертизи, не провела оплату експертизи, тому експертом повернуто матеріали без надання висновку (а.с.109 т.1). 18.10.2013 року по справі було заявлено клопотання відповідачем ОСОБА_4 про проведення почеркознавчої експертизи його підписів на розписках (а.с.116 т.1), яке було задоволено судом 10.02.2014 року (а.с.191 т.1). В ході проведення вказаної експертизи ухвалою суду було зобовязано відповідача ОСОБА_4 надати встановлені судом зразки підписів та почерку, так як вони надані в недостатньому обємі.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №1761/02 від 08.10.2015 року всі три розписки, по яким по даній справі стягуються гроші, виконані однією особою, а надати висновок про достовірність підпису на розписках ОСОБА_4 неможливо в звязку з обмеженим обсягом порівняльного матеріалу.

Виходячи з даних обставин, суд вважає, відповідачі по справі не надали суду докази, які спростовують висновки суду стовно отримання позики відповідачами від ОСОБА_2

Також в суді факт передачі коштів саме обом відповідачам підтвердив свідок ОСОБА_8, чоловік позивача, який в суді підтвердив, що ОСОБА_3 є подругою їх доньки і вони з дружиною позичили їй гроші на придбання квартири. Розписки писала кожний раз власноручно ОСОБА_3, а її чоловік ОСОБА_4 підписував від свого імені. Видача розписок відбувалась у них вдома, передані гроші вони отримали від продажу належного їм будинку. Також йому відомо, що цими грішми відповідачі розрахувались за придбану ними в 2007 році квартиру.

Тому суд вважає, що отримана відповідачами в борг сума в розмірі 65 000,00 доларів США підлягає стягненню з відповідачів в примусовому порядку в гривнях по курсу НБУ, який на час подачі уточненої позовної заяви складає 2406,36 грн (а.с.45 т.2), всього у розмірі 1 563 900,00 грн (360 900,00 грн + 481 200,00 грн + 721 800,00 грн).

Крім цього позичальник ОСОБА_2 на підставі ст.1049 ЦК України має право на отримання від відповідачів процентів від суми позики за весь період користування переданими в борг коштами на рівні облікової ставки Національного Банку України, так як інший розмір процентів сторонами не встановлювався.

Згідно наданого в позовній заяві від 26.11.2015 року розрахунку, розмір процентів, які зобовязані сплатити відповідачі за період користування позикою з 17.10.2007 року по 26.11.2015 року на користь ОСОБА_2 В,І. складає 1 345 365,04 грн, яка відповідно нараховувалась :

-17.10.2007 року по 01.01.2008 року (розписка від 17.10.2007 року) - 8% річних 6015,00 грн;

-21.11.2007 оку по 01.01.2008 року (розписка від 21.11.2007 року) - 8% річних - 4170,00 грн;

-04.01.2008 року по 30.04.2008 року (борг 1 563 900 грн) - 10% річних 52130,00 гр;

-30.04.2008 року по 15.06.2009 року 12 % річних - 211 126,50 грн;

-15.06.2009 року по 12.08.2009 року 11%річних 28671,50 грн;

-12.08.2009 року по 08.06.2010 року 10,25% річних - 123 808,75 грн;

-08.06.2010 року по 09.08.2010 року 8,5 % річних - 22 155,25 грн;

-09.08. 2010 року по 23.03.2012 року - 7,75 % річних 171 703,19 грн;

-23.03.2012 року по 10.06.2013 року - 7,5 % річних - 141 728,44 грн;

-10.06.2013 року по 12.08.2013 року 7 % річних - 18 245,50 грн;

-12.08.2013 року по 15.04.2014 року 6,5 % річних 84 711,25 грн;

-15.04.2014 року по 16.07.2014 року 9,5 % річних 37 142,63 грн;

-17.07.2014 року по 12.11.2014 року - 12,5% річних 65 162,50 грн;

-13.11.2014 року по 05.02.2015 року 14% річних 54 376,50 грн;

-06.02.2015 року по 03.03.2015 року - 19,5 % річних - 25 413,38 грн;

-04.03.2015 року по 27.08.2015 року - 30% річних - 234 585,00 грн;

-28.08.2015 року по 24.09.2015 року - 27% річних 35 187,75 грн;

-25.09.2015 року по 26.11.2015 року- 22 % річних - 28 671,50 грн.

Суд вважає, що розрахунок заборгованості по процентам позивачем виконаний правильно, застосовані ним облікові ставки НБУ відповідають розмірам, встановленим Постановами НБУ України у вказані періоди, а тому суд вважає, з відповідачів на користь ОСОБА_2 належить стягнути проценти за користування позикою в заявленому позивачем розмірі за період з 17.10.2007 року по 26.11.2015 року в розмірі 1 345 365 ,04 грн.

Також суд вважає, оскільки відповідачі своєчасно не повернули позику в обумовлені розписками терміни, вони зобовязані сплатити на підставі ст. 625, ч. 1 ст. 1050 ЦК України три проценти річних від простроченої суми, так як має місце невиконання грошового зобовязання.

Згідно розписок, виданих відповідачами, термін повернення коштів і тому виконання грошових зобовязань по ним був встановлений відповідно до 04 грудня 2010 року, 17 грудня 2010 року, 21 грудня 2010 року, грошове зобовязання не теперішній час не виконано, тому має місце час прострочки сплати боргу з грудня 2010 року по листопад 2015 року, що складає 59 місяців.(а.с.43)

Позивачем правильно проведено розрахунок 3% річних за вказаний період і тому з відповідачів належить стягнути на користь позивача 230 675,25 грн у виді 3 % річних за вказаний період.(1 563 900,00 грн:100х14,75(3%:12міс х 59місяців)

Відповідно до вимог пунктів 2,4 ст.65 СК України під час укладення договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Зазначені норми матеріального права презюмують факт спільної сумісної власності подружжя, доки не доказано інше кимось із подружжя.

Із матеріалів справи встановлено, що гроші в борг по розпискам з зобовязанням їх повернути у встановлені терміни брали ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які перебувають в шлюбі згідно актового запису про одруження №122 від 07.11.2003 року (а.с.279 т.1), встановлено судом, що також в 2007 році ОСОБА_4 на власне імя придбав квартиру в м. Одеса (а.с.57 т.1), а тому вказані кошти належить стягнути з них обох в солідарному порядку на користь ОСОБА_2

Судові витрати по справі складають 3466,34 грн, які складаються зі сплаченого судового збору при звернення до суду в сумі 3219,00 грн, по 107 грн за дві заяви про забезпечення доказів, банківські витрати по сплаті судового збору, які підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках на користь позивача ОСОБА_2

На підставі ст.526, 533, 536, ч.2 625, 1046 -1048, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ч.4 ст.65, ч.2 ст.73 СК України, керуючись ст.ст .11, 16, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_3 заборгованість за договорами позики на підставі розписок від 17 жовтня 2007 року, 21 листопада 2007 року, 04 січня 2008 року в загальній сумі 3 139 940,29 грн, яка складається: з основної суми боргу - 1 563 900,00 грн., що еквівалентно 65000,00 доларів США по курсу валют станом на 24.11.2015 року, процентів за користування грошовими коштами в розмірі облікової ставки НБУ за період з 17.10.2007 року по 26.11.2015 року - 1 345 365,04 грн, 3% річних на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за період з 17.10.2007 року по 26.11.2015 року - 230 675,25 грн.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_3 в рахунок відшкодування судових витрат по справі 3466,34 грн, по 1733,17 грн з кожного.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ж. В. Теренчук