У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Губар В.С.

при секретарі: Козлачковій Ю.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 жовтня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором №1119-ф від 27.02.2008 року в розмірі 3880065,22 грн., що складається із заборгованості за кредитом 1778135,17 грн., відсотками 1357021,08 грн., комісії 204160,51 грн., пені 540748,46 грн. та 3654 грн. у повернення сплачених судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вкзане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «Кредитні ініціативи» у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги заявника полягають в тому, що судом прийнято рішення на підставі матеріалів і доказів наданих лише ТОВ «Кредитні ініціативи», що призвело до неповного з'ясування обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Заявник не визнає суму боргу у розмірі 3880065,22 грн.; вказує на те, що внаслідок незаконних дій ТОВ «Кредитні ініціативи» не повідомило Деснянський районний суд м. Чернігова про розгляд Дарницьким районним судом м. Києва справи з тих же самих підстав, про той саме предмет, і між тими самими сторонами у зв'язку з чим судом було допущено порушення ч.2 ст.205 ЦПК України.

ОСОБА_2 наполягає на необхідності переглянути рішення суду першої інстанції з урахуванням його заперечень, захистивши його права та у відповідності до вимог ч.3 ст.551, ч.2 ст.616 ЦК України зменшити розмір збитків та неустойки.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1, який просив відхилити апеляційну скаргу та залишити в силі рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Частиною 1 статті 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов ТОВ «Кредитні ініціативи», суд першої інстанції виходив з того, що рішення Дарницького районного суду м. Чернігова від 28 листопада 2013 року, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, не виконано, предмет іпотеки не реалізовано, погашення вимог кредитора за рахунок іпотеки не відбулося, тому зобов'язання відповідача за кредитним договором не припинилося та вимоги позивача підлягають судовому захисту.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом по справі встановлено, 27 лютого 2008 року між ЗАТ «Сведбанк Інвест», правонаступником якого є ЗАТ «Сведбанк», а в подальшому ПАТ «Сведбанк Інвест» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №1119-Ф, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 140000 доларів США зі сплатою 13% річних, строком повного повернення - 26 лютого 2028 року з метою придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1, а позичальник зобов'язався повернути кредит у строки, визначені у графіку погашення кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов'язання, передбачені договором (а.с.5-7).

Відповідно до п.9.2 кредитного договору №1119-Ф від 27 лютого 2008 року договір набирає чинності з моменту його підписання, діє протягом строку кредитування і до повного виконання грошових зобов'язань за договором, крім випадків дострокового припинення його дії за згодою сторін у письмовій формі чи відповідно до закону. У будь-якому разі щодо непогашеної позичальником заборгованості договір діє (в тому числі, в частині застосування процентів та пені) до повного погашення заборгованості.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу №15, за умовами якого ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку згідно документації (а.с.21-22), в тому числі і до ОСОБА_2

28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні інійіативи» укладено договір факторингу, за умовами якого ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відступило ТОВ «Кредитні інійіативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі за кредитним договором №1119-Ф від 27 лютого 2008 року, укладеним з ОСОБА_2, що підтверджується реєстром заборгованостей (додаток №1Б), який є невідємною частиною договору (а.с.28-36,37-38).

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2013 року, яке набрало законної сили, позов ТОВ «Кредитні інціативи» задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №1119-Ф/ІП-1 від 27.02.2008 року трьохкімнатну квартиру №193, що розташована у будинку №3-А по вул. Олени Пчілки в м. Києві, загальною площею 100,60 кв.м., житловою площею 57,80 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_2 Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки: трьохкімнатної квартири №193, що розташована у будинку №3-А по вул. Олени Пчілки в м. Києві, загальною площею 100,60 кв.м., житловою площею 57,80 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження. Встановлено початкову ціну для реалізації предмету іпотеки по договору іпотеки №1119-Ф/ШП-1 від 27.02.2008 року на рівні цін, не нижчої за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчого провадження. За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного вище предмету іпотеки, задоволено вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором №1119-Ф від 27.02.2008 року в сумі заборгованості ОСОБА_2: 191646 доларів США 49 центів та 301680 грн. 27 коп., з яких: заборгованість по кредиту: 135919 доларів США; заборгованість по процентам 55727 доларів США 49 центів; заборгованість по комісії 70420 грн. 83 коп.; заборгованість по пені за період з 14.01.2011 року по 13.01.2012 року в сумі 222205 грн. 05 коп.; заборгованість по пені за комісію за період з 14.01.2011 року по 13.01.2012 року 9054 грн. 39 коп. (а.с.137-142,147-150).

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором №1119-Ф від 27 лютого 2008 року ТОВ «Кредитні ініціативи» 02.10.2014 року направило відповідачу вимогу про досудове врегулювання спору, що підтверджується реєстром поштових відправлень (а.с.16,17-18).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2013 року не виконано, предмет іпотеки не реалізовано, а відтак погашення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» за рахунок іпотеки не відбулося.

Станом на 17.09.2014 року ОСОБА_2, свої зобов'язання щодо умов кредитного договору №№1119-Ф від 27 лютого 2008 року не виконує належним чином, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, у розмірі 3880065,22 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1778135,17 грн., відсотками 1357021,08 грн., комісії 204160,51 грн., пені 540748,46 грн. (а.с.14).

Твердження заявника про наявність рішення, яке набрало законної сили, з тих же самих підстав, про той саме предмет, і між тими самими сторонами, що є підставою для застосування судом ч.2 ст.205 ЦПК України є помилковим.

Виходячи з вимог ч.2 п.1 ст.205 ЦПК України, закриття провадження у справі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2013 року у справі 753/6460/13-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Дарницької районної державної адміністрації у м. Києві, були вирішені вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №1119-Ф/ІП-1 від 27.02.2008 року, а у даній справі ТОВ «Кредитні ініціативи» заявило вимоги до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1119-Ф від 27.02.2008 року, тобто позивачем використані два самостійних способи захисту.

Вимоги заявника про зменшення розміру збитків та неустойки на підставі ч.3 ст.551, ч.2 ст.616 ЦК України не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Положення ст. 616 ЦК України передбачає право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.

При цьому питання про зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків.

Згідно розрахунку наданого позивачем, розмір основної заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №1119-Ф від 27 лютого 2008 року становить 1778135,17 грн., а пені - 540748,46 грн., тобто розмір неустойки є співмірним із розміром основного зобов'язання, підстави для її зменшення відсутні.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий:Судді: