Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Пархоменко О.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради, треті особи: Восьма Харківська державна нотаріальна контора, Перша Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати факт постійного спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер 12 березня 2012 року. Визнати ОСОБА_3 спадкоємцем квартири №6 в житловому будинку №35 по вул. Пушкінській в місті Харкові після смерті сина ОСОБА_4. Визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 право власності на чотирьохкімнатну квартиру №6 у житловому будинку №35 по вул. Пушкінській в м. Харкові, загальною площею 83 кв.м., житловою площею 60,3 кв.м. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_4 на праві власності належала квартира АДРЕСА_2. 12.03.2012 р. ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вказану квартиру. Єдиним спадкоємцем на майно померлого ОСОБА_4 був його батько ОСОБА_3, який проживав з померлим та фактично прийняв спадщину, хоча належним чином не оформив свої спадкові права на спадщину після смерті сина. 25.06.2012 р. ОСОБА_3 залишив на імя позивачки заповіт на квартиру АДРЕСА_3. Позивачка прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, який помер 27.06.2012 р. шляхом звернення до першої Харківської державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Проте, нотаріусом їй було розяснено, що право власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом може бути вирішено лише в судовому порядку через відсутність правовстановлюючи документів у спадкодавця на спадкове майно. Типової форми заяви законодавчо не передбачено, тому в заяві про прийняття спадщини позивачка на вимогу нотаріуса вказала, що питання про право власності на спірну квартиру вирішується в судовому порядку. У шестимісячний строк, 23.07.2012 р. ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду про визнання права власності на спадщину, в звязку з неможливістю одержання свідоцтва у нотаріуса. На час смерті ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Його батько ОСОБА_3, був зареєстрований у спірній квартирі АДРЕСА_3, власником якої являвся ОСОБА_4 Оскільки ОСОБА_4 тяжко хворів, його батько - ОСОБА_3 проживав разом із сином однією сімєю за адресою: АДРЕСА_4. Після смерті спадкодавця продовжував користуватися спадковим майном - квартирою № 6 у будинку № 35 по вул. Пушкінській в м. Харкові та виконував всі права та обов'язки власника квартири. Після смерті сина стан здоров'я ОСОБА_3 погіршився, він не зміг самостійно оформити спадкові права на спірну квартиру, проте, оскільки був єдиним спадкоємцем за законом та прийняв спадщину, проживаючи із спадкодавцем на час смерті однією сімєю. Оскільки ОСОБА_3 вважав, що прийняв спадщину після смерті сина, він склав нотаріально посвідчений попередній договір, за умовами якого позивачка ОСОБА_1 повністю сплатила ОСОБА_3 грошові кошти за придбану нею квартиру АДРЕСА_5. Крім того, ОСОБА_3 склав на імя ОСОБА_1 заповіт, в якому заповідав їй квартиру АДРЕСА_5. В подальшому ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст.ст.1276, 1297 ЦК України, прийняла спадщину.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_2, його представник ОСОБА_6, представник Харківської міської ради ОСОБА_7 позовні вимоги ОСОБА_1 визнали, проти задоволення позову не заперечували.

Треті особи Восьма Харківська державна нотаріальна контора, Перша Харківська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, подали заяви, в яких просили розглянути справу в їх відсутність, тому суд розглядає справу у відсутність третіх осіб згідно ст.169 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_6, представника Харківської міської ради ОСОБА_7, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно договору купівлі-продажу від 06 березня 1997 року та договору купівлі-продажу від 03.07.2003 року ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_6.

12 березня 2012 року ОСОБА_4 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на квартиру АДРЕСА_3.

Єдиним спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 був його батько ОСОБА_3, який був зареєстрований у спірній квартирі, але фактично проживав з померлим за адресою: АДРЕСА_7 та прийняв спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України, як особа, що проживала із спадкодавцем однією сімєю на час смерті.

Саме ОСОБА_3 після смерті поховав свого сина ОСОБА_4

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили, що ОСОБА_3 на момент смерті сина проживав разом із ним за адресою: АДРЕСА_4 та фактично прийняв спадщину після смерті сина.

Крім того, факт реєстрації ОСОБА_3 у спірній квартирі та фактичного проживання разом із сином за адресою: АДРЕСА_4 на момент його смерті підтверджується довідкою з житлової організації, випискою із амбулаторної картки історії хвороби ОСОБА_3, виданою комунальним закладом охорони здоровя «Харківською міською поліклінікою №6».

Враховуючи, що факт постійного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на момент смерті ОСОБА_4 підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, поясненнями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8, визнається відповідачами, позовні вимоги про встановлення факту постійного спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер 12 березня 2012 року, підлягають задоволенню.

Відповідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті сина ОСОБА_4, оскільки проживав із спадкодавцем, від спадщини не відмовлявся та розпорядився спадковим майном, склавши заповіти на спадкове майно, тому враховуючи встановлені обставини та вимоги закону, суд вважає, що право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 перейшло до його батька ОСОБА_3.

За життя ОСОБА_3 належним чином не встиг оформити свої спадкові права на спадщину після смерті свого сина, оскільки помер 27.06.2012 р. до закінчення строку для прийняття спадщини, проте розпорядився спадковим майном як власник, склавши 31.05.2012 р. заповіт на квартиру АДРЕСА_8 на імя ОСОБА_11 та 25.05.2012 р. заповіт на квартиру АДРЕСА_9 на імя ОСОБА_1

Крім того, 25 травня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений попередній договір про продаж ОСОБА_3 ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_9 за еквівалент 50 000 доларів США, які відповідно п.4 вказаного договору ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_3

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

ОСОБА_1 прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, який помер 27.06.2012 р., шляхом звернення до першої Харківської державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Оскільки нотаріусом їй було розяснено, що право власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом може бути вирішено лише у судовому порядку через відсутність правовстановлюючих документів на спадкову квартиру у спадкодавця, ОСОБА_1 в заяві, яку вважала про прийняття спадщини, зазначила про своє звернення до суду з питання визнання за нею права власності на спірну квартиру згідно заповіту. Діючою Інструкцією про вчинення нотаріальних дій не передбачено визначеної форми заяви про прийняття спадщини. Тобто, кожна особа у зручній для неї формі повідомляє про свої права на спадщину, що і було зроблено ОСОБА_1 При цьому в заяві ОСОБА_1 повідомляє, що ОСОБА_3 залишив на її імя заповіт на спірну квартиру, яка належить його сину ОСОБА_4, який помер 12 травня 2012 року і що вона буде звертатись до суду, а на даний час просить нікому не видавати свідоцтво про право власності на цю квартиру.

Відсутність державної реєстрації прав власності на спадкову квартиру унеможливлювало одержання свідоцтва про право власності у позасудовому порядку через нотаріальну контору, тому 23.07.2012 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадщину за заповітом через неможливість одержання свідоцтва у нотаріуса у звязку з відсутністю у спадкодавця ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_10.

Крім того, 17 жовтня 2012 року, тобто у шестимісячний строк, ОСОБА_1 подала письмову заяву до першої Харківської державної нотаріальної контори фактично про прийняття спадщини, викладену за змістом з урахуванням того, що у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, а тому про необхідність її звернення для визнання права власності на спадкове майно до суду. Вказана заява нотаріусом Першої Харківської Державної нотаріальної контори залучена до спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3

Заява ОСОБА_1 до нотаріальної контори та її звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадщину за заповітом у шестимісячний строк, свідчать про її волевиявлення на прийняття спадщини, а не відмови від неї.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України.

Факт звернення ОСОБА_1 до нотаріальної контори в установлений шестимісячний строк із письмовою заявою про прийняття спадщини, також підтверджується письмовою відповіддю завідувача Першої Харківської Державної нотаріальної контори про те, що ОСОБА_1 для оформлення своїх спадкових прав після померлого ОСОБА_3 у шестимісячний строк до нотаріальної контори надавався заповіт, посвідчений 25 травня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 1152, в якому померлий залишив після своєї смерті квартиру №6 у житловому будинку №35 по вул. Пушкінській у м. Харкові (т.1 а.с.136).

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про прийняття права спадщини як спадкоємець 2-ї черги, тому не має перевага у спадкуванні надається спадкоємцю за заповітом, крім того, визнав позовом ОСОБА_1 та не заперечує проти його задоволення.

Приймаючи до уваги, що після смерті ОСОБА_3 його спадкоємець за заповітом - ОСОБА_1 від прийняття спадщини не відмовлялась, у шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою фактично про прийняття спадщини та до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, вона як спадкоємець, який протягом 6-ти місячного строку прийняв спадщину, набула право власності на спадкове майно - на квартиру загальною площею 88,3 кв.м., житловою площею 60,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на спірну квартиру підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 130, 169, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 392, 1222, 1235, 1268, 1270, 1273,1276, 1297 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати факт постійного спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер 12 березня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру загальною площею 88,3 кв.м., житловою площею 60,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 27 червня 2012 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ