Справа № 303/6571/15-ц
№ 2/303/3549/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Фозекош І.І., з участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобовязання на вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Мукачівський міськрайонний суд із позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобовязання на вчинення дій, в якій просить скасувати зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні майном квартирою №3 в будинку №7 по вулиці Пархоменка в м.Мукачево, що належить позивачу з відповідачем ОСОБА_3 на праві спільної власності з наданням їй можливості в повній мірі користуватися квартирою, прибудовами, прибудинковою територією, комунікаційними спорудами (коридор, ванна, вбиральня, вхідні двері, коридор, інше).

Позов мотивує тим, що у відповідності до рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 15.12.1974 року за №362 позивачу був виданий ордер № 222 на квартиру АДРЕСА_1. Згідно рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради №273 від 05.12.2000 року на імя ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на вищевказану квартиру. Ще у 2000 році відповідачем було здійснено ремонтно-будівельне перепланування та розподіл місць загального користування та саме з цього часу між позивачем та відповідачами існують неприязні відносини, сварки з приводу користування та володіння житловими приміщеннями, допоміжними приміщеннями, тощо. 14.11.2014 року працівником МБТІ і ЕО було складено акт обстеження, яким зазначено, що 30.09.2014 року було здійснено вихід на місце, а саме квартиру АДРЕСА_2, де на місці було встановлено, що до квартири було здійснено прибудову «Б» лінійними розмірами 11.22 3.50. Співвласницею (відповідачем) було відмовлено у доступі до обстеження майна. Оскільки в добровільному порядку вирішити дане питання неможливо то позивач і звернулася з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали та просили його задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснили суду,що відповідачі чинять перешкоди позивачу у користуванні квартирою, не дозволяють їй користуватися туалетом, ванною. Крім того, відповідач ОСОБА_3М перешкоджала працівнику БТІ провести обстеження квартири.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Пояснили суду, що позивачу не чинять ніяких перешкоду користуванні квартирою.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, матераіли інвентарної справи на будинковолодіння №7 по вул. Пархоменко в м. Мукачево, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.12.2000 року, виданого на підставі рішення №273 від 05.12.2000 року, квартира, що знаходиться за адресою: м.Мукачево, вул. Пархоменко, 7/3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 8).

Згідно із рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 08.02.2001 року № 19, що міститься в матеріалах інвентарної справи, співвласникам квартири, в тому числі і сторонам по справі, дозволено здійснити прибудову та надбудову мансардного поверху до власної квартири .

Відповідно до акту обстеження КП «Мукачівське міське Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 14.11.2014 року, складеного про те, що 30.09.2014 року було здійснено вихід для обстеження квартири АДРЕСА_3 за заявою громадянки ОСОБА_1. На місці було встановлено, що до квартири проведено прибудову «Б» лінійними розмірами 11.22 3.50., співвласницею квартири ОСОБА_3 було відмовлено в обстеженні майна (а.с.4).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 368 ч. 1 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦК України співвласники майна,що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Конвенцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна може вимагати захисту свого порушеного права власності, в тому числі, шляхом припинення дій, які ці права порушують.

Однак, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Таким чином, позивач всупереч вищевказаним нормам не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог перешкоджання відповідачами їй у користуванні та розпорядженні квартирою, в тому числі і коридором, ванною, вбиральнею, вхідними дверями, коридором тощо.

У зв?язку з цим у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 10,11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316, 319, 368, 391 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобовязання на вчинення дій відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча О.В. Гутій