АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 661/3134/15-ц
Номер провадження: 22-ц/791/3024/15 Головуючий в І інстанції Н.В. Матвєєва
Категорія ОСОБА_1Вербицька
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Л.І.Вербицької

Суддів: С.В. Радченка, А.Г. Колісниченка

ОСОБА_2Сікора

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на частку в спільному майні на вимогу інших співвласників,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, посилаючись на те, що за рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 11.03.2015 року по справі №661/3654/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном, яке є спільною сумісною власністю подружжя, встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання обєктом права спільної сумісної власності майна набутого до реєстрації шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та розірвання шлюбу, частково задоволені її позовні вимоги та вимоги ОСОБА_4 Рішенням цього суду припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», ідентифікаційний номер JMBSRCS3A8U007676, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Кожному із співвласників належить по ? частині автомобіля. На даний час спірний автомобіль знаходиться у володінні і користуванні ОСОБА_4 з травня 2013 року. Вона не має можливості в теперішній час володіти і користуватися належною часткою у спільному частковому майні. Вона зверталася з пропозицією до відповідача про продаж автомобіля і розподіл грошових коштів, компенсацію йому ? частки автомобіля і припинення його частки в спільному частковому майні. Ринкова вартість автомобіля станом на 03.07.2015 року відповідно до висновку експерта складає 155633,40 грн. Половина вартості автомобіля дорівнює 77816,70 грн., які нею внесені на депозитний рахунок суду. На теперішній час вона хоче припинити право на частку ОСОБА_4 в спільному майні, вважає, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_4 Спірний автомобіль і свідоцтво про реєстрацію на нього знаходяться у володінні і користуванні ОСОБА_4 В теперішній час ОСОБА_4 передав право користування спірним автомобілем своєму сину ОСОБА_5, бо сам ОСОБА_4 через похилий вік не може керувати автомобілем, хоча і має водійське посвідчення. Право користування автомобілем він передав без її згоди і проти її волі, тому це порушує її право користування своєю часткою в спільному частковому майні.

Просила суд: припинити право ОСОБА_4 на ? частку автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», ідентифікаційний номер JMBSRCS3A8U007676, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та компенсувати йому вартість його частки коштами в сумі 77816,70 грн., які будуть внесені на депозитний рахунок суду; визнати за нею право власності на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», ідентифікаційний номер JMBSRCS3A8U007676, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1; стягнути з ОСОБА_4 судові витрати (судовий збір вартістю 779 грн. та вартість оцінки автомобіля в сумі 750 грн.).

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 13.10.2015 року у задоволенні позову відмовлено; зобовязано ТУ ДСА України в Херсонській області повернути позивачці з депозитного рахунку внесені нею кошти в сумі 77816,70 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, стягнути на її користь судові витрати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У письмових запереченнях, що надійшли до апеляційного суду, ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не довела, що не має можливості користуватися автомобілем та що припинення права спільної часткової власності на автомобіль не завдасть істотної шкоди іншому співвласнику. Крім того, суд послався на те, що між сторонами не встановлено порядок володіння та користування транспортним засобом; позивачка на пропозицію суду звернутися з позовом про встановлення порядку користування автомобілем відмовилася; доказів наявності у відповідача іншого автомобіля суду не надала; рішенням суду від 11.03.2015 року їй було відмовлено в позові про усунення перешкод в користуванні автомобілем з боку ОСОБА_4, а тому на думку суду передчасно стверджувати, що спірний автомобіль повинен залишитися у власності позивачки та саме вона має в ньому потребу.

Однак, з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки до них суд дійшов в порушення норм матеріального закону, що згідно п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення.

З заявлених позивачкою вимог вбачається, що вона просить припинити право відповідача на частку у спільному майні з підстав передбачених ч.1 ст. 365 ЦК України.

Таким чином, предметом спору є припинення права особи на частку у спільному майні за позовом іншого співвласника, а підставою позову норма закону передбачена ст. 365 ЦК України.

Так між сторонами виник саме спір про припинення права на частку, а не поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, який відбувся у судовому порядку.

Відповідно до рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 березня 2015 року право спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 на спірний автомобіль припинено та визнано за кожним з них право спільної часткової власності на автомобіль по ? частині за кожним.

За таких обставин спір, що виник між сторонами, регулюється нормами цивільного законодавства, а тому застосування судом при вирішенні спору розяснень, даних у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» є безпідставним, оскільки поділ майна не є предметом спору.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

З обставин справи вбачається, що спірний автомобіль є річ неподільна і спільне володіння і користування цим автомобілем є неможливим, оскільки між сторонами відсутня домовленість щодо загального володіння і користування цим майном.

Намагаючись реалізувати своє право власності на ? частку автомобіля позивачка зверталася до суду. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 березня 2015 року їй було відмовлено у задоволенні позову про зобовязання ОСОБА_4 не чинити їй перешкоди у користуванні спірним автомобілем та технічним паспортом на автомобіль, а також у встановленні порядку користування автомобілем з наданням технічного паспорту.

Таким чином, звернення до суду в іншій передбачений законом спосіб спір між сторонами не вирішило. При цьому, маючи з відповідачем як співвласником рівні права на володіння та користування спірним майном, відповідачем права позивачки порушуються.

Право звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 16 ЦК України. Способи захисту цивільних прав та інтересів обирає особа, права якої порушені.

За таких обставин посилання суду на відмову позивачки звернутися з позовом про встановлення порядку користування автомобілем є безпідставним.

При цьому судом не враховано, що з таким позовом позивачка вже зверталася і їй було відмовлено.

Посилаючись на недоведеність позивачкою тих обставин, що вона не має можливості користуватися автомобілем, суд не звернув уваги на те, що відповідач передав автомобіль у користування своєму сину з приводу чого позивачка зверталася до Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області.

Зазначена обставина, а також звернення до суду з іншими вимогами підтверджує наявність порушеного права позивачки на володіння та користування належною їй ? часткою автомобіля. Крім того, як встановлено судом, відповідач заперечує проти припинення права спільної часткової власності та не згоден на компенсацію його ? частки, але така згода відповідача у спірних правовідносинах не передбачена законом.

Колегія суддів також вважає, що виходячи з рівних прав сторін щодо володіння та користування транспортним засобом; стосунків, які склалися між сторонами; відсутність будь-яких пропозицій з боку відповідача щодо шляхів вирішення спору для відновлення прав позивачки припинення права на частку відповідача з виплатою йому вартості цієї частки не завдасть йому та членам його сімї істотної шкоди, оскільки необхідність у використанні автомобілю для побутових потреб існує у позивачки і відповідача з урахуванням його призначення у використанні.

Передбачена ч.2 ст. 365 ЦК України умова для припинення права особи на частку у спільному майні позивачкою виконана.

Слід також зазначити, що додана позивачкою довідка до апеляційного скарги про наявність у відповідача іншого автомобілю ВАЗ-2106, 1982 року випуску при встановлених вищезазначених обставинах на вирішення спору не впливає, оскільки позов є обґрунтованим та у відповідності до ст. 61 ЦПК України доведеним іншими доказами.

У звязку з цим заперечення на апеляційну скаргу з цього питання колегією суддів до уваги не приймаються.

Оскільки судом порушено норми матеріального закону, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, а висновки суду обставинам справи не відповідають, рішення суду є незаконним і необґрунтованим, а тому відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України відповідно до наданих позивачкою доказів щодо їх розміру та сплати.

Керуючись ст.ст. 3, 303, 307, п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, ст.ст.16,365 ЦК України колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 жовтня 2015 року скасувати, ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_4 на ? частки автомобіля марки «MITSUBISHI LANCER» 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER» 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 вартість 1/2 частини автомобілю у сумі 77816,70 грн., які знаходяться на депозитному рахунку Новокаховського міського суду Херсонської області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 2 388 грн.

Рішення набирає чинності після проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку.

Головуючий Л.І. Вербицька

Судді: А.Г. Колісниченко

ОСОБА_7