АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/2097/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1574/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П., Купельського А.В.,

при секретарі - Дубовій М.В.,

за участю: представника апелянта - Панченка Д.В.,

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним третейського застереження,

встановила:

У січні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просила визнати недійсним пункт 10.3 кредитного договору №800003718, укладеного 25 квітня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_3. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем укладено кредитний договір №800003718 від 25.04.2008 року, відповідно до умов якого позивач отримала кредит на споживчі цілі в розмірі 40000 доларів США з остаточним терміном погашення кредиту до 25.04.2028 року із процентною ставкою 13,8% річних. Пунктом 10.3 вказаного кредитного договору передбачено третейське застереження про вирішення спорів у Постійнодіючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Вважає, що умови третейського застереження є несправедливими та не відповідають вимогам Закону України «Про третейські суди», Регламенту Постійнодіючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», Закону України «Про захист прав споживачів», а тому п.10.3 кредитного договору слід визнати недійсним, оскільки він обмежує особисті немайнові права позивача, що є порушенням вимог ч.1 ст.274 ЦК Украни.

_______________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Салоїд Н.М.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія:19,27

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 червня 2015 року задоволено позов ОСОБА_3 та визнано недійсним пункт 10.3 кредитного договору №800003718, укладеного між ОСОБА_3 та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» 25 квітня 2008 року.

В апеляційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк» просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Представник апелянта зазначає, що сторонами на підставі чинного законодавства було включено до договору третейське застереження, оскільки можливість передачі спору на розгляд третейського суду передбачена нормами Цивільного кодексу України та Законом України «Про третейські суди». Судом не враховано, що позивач звернулася до суду після спливу позовної давності. Помилковими є твердження суду, що умови третейського застереження не відповідають вимогам Закону України «Про третейські суди» та Регламенту Постійнодіючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз».

Представник апелянта ПАТ «Альфа-Банк» Панченко Д.В. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Позивач ОСОБА_3 повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилася.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що умова кредитного договору про третейське застереження є недійсною, оскільки розгляд справи «без проведення усного слухання та виклику сторін» суперечить принципам організації та діяльності третейського суду, а саме ст.39 Закону України «Про третейські суди» та порушує права позивача на справедливий розгляд справи.

Відповідно до п. п. 1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам закону в повній мірі.

Встановлено, що 25 квітня 2008 року між ЗАТ «Альфа-банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-банк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір за №800003718, за умовами якого позичальнику надано споживчий кредит в розмірі 40000 доларів США зі сплатою 13,80% річних з кінцевим терміном погашення 25.04.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про третейські суду» (в редакції на час укладення договору) третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Пунктом 10.3 зазначеного кредитного договору передбачено, що судовий захист прав і законних інтересів, які мають сторони у зв'язку з цим договором, у тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні дії даного договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням договору збитків і недійсність (неукладеність) договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійнодіючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його регламенту. Справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійнодіючого Третейського Суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Підписанням даного договору сторони надають свою згоду на такий порядок призначення третейського суду для кожного спору, що може виникнути між ними у зв'язку з даним договором. Сторони домовились, що якщо одна із сторін письмово не наполягає на іншому, то розгляд їхнього спору у Третейському Суді буде проходити виключно на підставі наданих сторони письмових матеріалів, без проведення усного слухання та виклику сторін.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про третейські суди» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

За змістом частин 1, 4 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

За таких обставин, на момент виникнення спірних правовідносин Закон України «Про третейські суди» не містив заборони на укладення третейської угоди.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року в справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзацу сьомого, одинадцятого ст. ст. 2, 3, п. 9 ст. 4 та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди» (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст.17 ЦПК України, ст.12 ГПК України, ст.6 Закону України «Про третейські суди»), оскільки гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом способами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України ). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22 , ст. 64 Конституції України ).

Крім того, згідно з роз'ясненнями, викладеними в абз.5 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанці» договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (стаття 17 ЦПК України) не є відмовою від права на звернення до суду за захистом.

Таким чином, третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26 грудня 2011 року у справі № 6-75цс11.

Відповідно до ч.1 ст.33, ст.39 Закону України «Про третейські суди» розгляд справи третейським судом починається з винесення відповідної ухвали та направлення її сторонам. Третейський розгляд здійснюється у засіданні третейського суду за участю сторін або їх представників, якщо сторони не домовилися про інше щодо їхньої участі в засіданні. Сторонам має бути направлене повідомлення про день, час та місце проведення засідання третейського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання.

Пунктом 95 Регламенту Постійнодіючого Третейського Суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» передбачено, що сторони можуть домовитись про розгляд спору на підставі тільки письмових матеріалів наданих сторонами, без проведення усного слухання.

Як вбачається зі змісту п.10.3 кредитного договору №800003718 від 25.04.2008р. сторони домовилися про розгляд спору на підставі наданих сторонами письмових матеріалів, без проведення усного слухання та виклику сторін, у випадку, якщо одна із сторін письмово не буде наполягати на іншому, що відповідає нормам Закону України «Про третейські суди» та Регламенту Постійнодіючого Третейського Суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз».

Позивачем не доведено наявність несправедливих умов третейської угоди, яка встановлює істотного дисбалансу прав на користь Банку, оскільки дана третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду, в розумінні ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», не суперечить принципу добросовісності, є одним із способів реалізації права ПАТ «Альфа-Банк» на захист своїх прав.

На підставі викладеного, доводи позивачки щодо обмеження її прав на судовий захист своїх інтересів, в результаті передбаченого в кредитній угоді третейського застереження, є безпідставним, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ПАТ «Альфа-Банк» судовий збір у сумі 121грн.80коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним пункту 10.3 кредитного договору від 25 квітня 2008 року №800003718, укладеного між ОСОБА_3 та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судовий збір у сумі 121грн.80коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча:/підпис/ Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова