У х в а л а

іменем україни

19 серпня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Горелкіної Н.А., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання майна особистою приватною власністю,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 04 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання майна особистою приватною власністю.

Посилалась на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 05 вересня 1998 року. Відповідно до договору № Б-32/2012-1 купівлі-продажу цінних паперів від 10 липня 2012 року вона придбала цінні папери на суму 280 320 грн та в цей же день уклала договір з ТОВ «Житлопромбуд» про пайову участь у будівництві квартири АДРЕСА_1 та отримала на неї свідоцтво про право власності. Вважає вказану квартиру особистою приватною власністю, оскільки кошти на неї в розмірі 560 000 грн, що еквівалентно 70 000 доларів США, їй подарувала її мати, що підтверджується розпискою.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано, що квартира АДРЕСА_1 є особистою приватною власністю ОСОБА_4

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 18 березня 2015 року ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2014 року скасовано та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 04 червня 2015 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира придбана на подаровані позивачці грошові кошти, а тому є її особистою приватною власністю.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що розписка, відповідно до якої ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_4 560 000 грн є нікчемним правочином в розумінні ч. 1 ст. 220 ЦК України.

Судами встановлено, що нотаріально посвідченого договору дарування грошових коштів в сумі 70 000 доларів США, що перевищує п'ятидесятикратний розмір оподаткованого мінімуму доходів громадян, між позивачкою та її матір'ю не укладався.

Відповідно до ч. 5 ст. 719 ЦК України договір дарування валютних цінностей на суму, що перевищує п'ятидесятикратний розміру оподаткованого мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Доводи касаційної скарги не дають підставі для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Одеської області від 04 червня 2015 року, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 <nau://ukr/1618-15|st332> ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 04 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання майна особистою приватною власністю залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Н.А. Горелкіна

О.М. Ситнік