Справа № 500/6642/15-ц
Провадження № 2/500/3145/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, яким просить визнати за нею як спадкоємицею за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 17, мотивуючи тим, що 05.05.2010 року померла ОСОБА_3, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами розташованого по вул. Матроська, 17 в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області та земельної ділянки площею 3,56 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства. 30.03.2010 року ОСОБА_3 був складений заповіт, згідно якого вона заповіла усе своє майно в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 31.03.2010 року ОСОБА_3 був складений заповіт, згідно якого вона заповіла земельну ділянку площею 3,56 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_4 При зверненні до державного нотаріуса Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення спадщини за заповітом відповідної частки на житловий будинок, що розташований в с. Кислиця по вул. Матроська, 17, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на відповідну частку вказаного нерухомого майна, так як на це нерухоме майно, що належить померлій відсутній правовстановлювальний документ. Крім цього вказує, що відповідач ОСОБА_2 при оформленні спадщини відмовилась на її користь від частки заповіданого майна, що підтверджено ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.09.2015 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні зазначила, що майно, яке заповіла її мати ОСОБА_3 необхідно поділити в рівних частках, як зазначено в заповіті, однак не заперечувала проти задоволення позову.

Представник Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить:

-земельна ділянка площею 3,56 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на землю серії Р1 № 478538, виданого 26.03.2002 року Кислицькою сільською радою народних депутатів, зареєстрований в Книзі записів державних актів направо приватної власності на землю за № 10-08-166;

-земельна ділянка площею 2,00 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 269786, виданого 10.10.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 10;

-житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Ізмаїльська, 17 відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 0664-01, що підтверджено довідкою № 1464 від 21.10.2015 року, виданою виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 222085 від 06.05.2010 року, виданого виконкомом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 померла 05.05.2010 року.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,56 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 17, земельна ділянка площею 2,00 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 30.03.2010 року секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 132, ОСОБА_3 заповіла усе її майно, де б воно не знаходилось і в чому воно не існувало і взагалі все те що по закону на день смерті буде їй належати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в рівних долях.

Згідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Відповідно до заповіту, посвідченого 31.03.2010 року секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 133, ОСОБА_3 заповіла земельну ділянку розміром 3,56 га, розташовану на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, по державному акту серія РІ № 478538, що належить їй на праві приватної власності на день смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

Спадкування житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 17 повинно здійснюватися згідно заповіту від 30.03.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 132, оскільки він змінений лише в частині спадкування земельної ділянки площею 3,56 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом було встановлено, що на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 17 постійно проживали спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджено довідкою № 1464 від 21.10.2015 року, виданою виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Крім цього, в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України, ОСОБА_2 звернулась 29.10.2010 року до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини згідно заповіту № 132 від 30.03.2010 року, що підтверджено відповідною заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи, заведеної після ОСОБА_3, померлої 05.05.2010 року.

Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України, ОСОБА_1 звернулась 01.11.2010 року до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини згідно заповіту № 132 від 30.03.2010 року, що підтверджено відповідною заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи, заведеної після ОСОБА_3, померлої 05.05.2010 року.

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_6 за № 466/02-17 від 06.03.2014 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на відповідну частку вказаного нерухомого майна, так як на це нерухоме майно, що належить померлій відсутній правовстановлюючий документ.

Згідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України - частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_3 у заповіті від 30.03.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 132, розподілила спадщину між спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме в заповіті зазначено, що спадкодавець заповідає спадкове майно в рівних долях, то частка позивача ОСОБА_1 у спадковому майні становить 1/2 частину.

Що стосується твердження позивача про те, що відповідач ОСОБА_2 відмовляється від прийняття спадщини на її користь, то суд приходить до наступного висновку.

Процедура відмови від прийняття спадщини визначена в ст.ст. 1273, 1274, 1275 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 25 Постанови № 7 від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

Матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3, померлої 05.05.2010 року, які були досліджені в судовому засіданні, не містять заяви ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1, яка була би подана нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Але в матеріалах вищевказаної спадкової справи міститься заява ОСОБА_2 від 02.07.2012 року, згідно якої ОСОБА_2 просить видати на її імя свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку окремо, на 1/2 частину земельної ділянки окремо і 1/2 частку грошових внесків. Крім цього, 02.07.2012 року державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_6 було видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки від загальної площі 2,00 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства.

Отже, дії відповідача ОСОБА_2 свідчать про бажання прийняти та оформити належну їй частину спадкового майна, а саме 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 17, згідно заповіту ОСОБА_3 від 30.03.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 132.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме необхідно визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3, померлої 05.05.2010 року, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 17.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1241, 1268, 1273, 1278 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, померлої 05.05.2010 року, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 17.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7