У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І., Олійник А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення індексації заробітної плати, компенсації у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 18 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (далі - ПАТ «МК «Азовсталь») про стягнення індексації заробітної плати, компенсації у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати.

На обґрунтування вимог позивач ОСОБА_6 посилалася на те, що вона з 30 травня 1974 року по 31 грудня 2009 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Під час її роботи на підприємстві при виплаті заробітної плати не проводилася індексація, передбачена чинним законодавством, внаслідок чого порушені її права на оплату праці, які мають бути відновлені шляхом зобов'язання підприємства провести та виплатити їй індексацію заробітної плати. Просила стягнути з ПАТ «МК «Азовсталь» індексацію за період роботи з березня 2003 року по 31 грудня 2009 року, стягнути з відповідача компенсацію, яка нараховується у зв'язку із втратою частини доходів внаслідок порушення строків їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Уточнивши позовні вимоги, позивач ОСОБА_6 просила суд стягнути з ПАТ «МК «Азовсталь» суму індексації у розмірі 593 грн 62 коп. та компенсацію в розмірі 10 835 грн 03 коп. з утриманням з відповідача з указаної суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18 вересня 2014 року, позов ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «МК «Азовсталь» на користь ОСОБА_6 індексацію заробітної плати з 01 березня 2003 року по 01 жовтня 2005 року у розмірі 44 грн 76 коп., компенсацію з 01 березня 2003 року по 01 жовтня 2005 року в розмірі 61 грн 12 коп., а всього суму 105 грн 88 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень із ухваленням нового рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 з 30 травня 1974 року по 31 грудня 2009 року працювала у ПАТ «МК «Азовсталь» на різних посадах.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 33 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції від 1 січня 2003 року), згідно з нормами ст. ст. 1, 2 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів й послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 %. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

На підставі ч. 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», в разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку з індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з 06 березня 2003 року (дати опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (01 січня 2001 року).

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Структуру заробітної плати визначено статтею 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата, зокрема, це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з п.п. 2.2.7 п. 2.2 розділу 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5.

Суми індексації заробітної плати та компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати є складовими частинами заробітної плати (додаткова заробітна плата).

Вирішуючи спір, як суд першої інстанцій, так і суд апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення відповідачем законодавства в частині невиплати позивачу індексації заробітної плати в сумі 44 грн 76 коп. з 01 березня 2003 року по 01 жовтня 2005 року, що стало підставою для стягнення з підприємства на користь позивача компенсації у зв'язку з порушенням строків її виплати, розмір якої з 01 березня 2003 року по 01 жовтня 2005 року становив 61 грн 12 коп.

При цьому суди попередніх інстанцій обґрунтовано взяли за основу розрахунок заборгованості з індексації та компенсації заробітної плати, наданий ПАТ «МК «Азовсталь», оскільки у ньому наведені основні показники, з яких було обраховано коефіцієнт індексації, зокрема, вказівка базових місяців, з яких обраховано суму індексації. Також розрахунки відповідача відповідають довідці ПАТ «МК «Азовсталь» про розмір встановленої тарифної ставки ОСОБА_6 з січня 2003 року по грудень 2009 року, в якій зазначено у відсотковому вираженні підвищення заробітної плати позивача з порівнянням з приростом за відповідний період індексу інфляції, внаслідок чого базовими місяцями за спірний період визначені грудень 2003 року, квітень, червень 2004 року, січень 2005 року, березень 2005 року, червень 2005 року тощо.

Підвищення заробітної плати або преміювання працівників ПАТ «МК «Азовсталь» підтверджуються наданими відповідачем суду постановами Генерального директора і профспілкового комітету ПАТ «МК» Азовсталь» від 23 грудня 2003 року № 68/68, від 27 квітня 2004 року № 21/21, від 02 липня 2004 року № 27/27, від 06 січня 2005 року № 1/1, від 06 січня 2005 року № 12/2, від 22 червня 2005 року № 30/30, від 01 листопада 2005 року № 43/43.

За таких обставин, частково задовольняючи позов ОСОБА_6, суди попередніх інстанцій правильно виходили з доведеності підстав для стягнення з відповідача індексації зі заробітної плати з 01 березня 2003 року по 01 жовтня 2005 року, яка не була своєчасно сплачена позивачу, що є підставою для стягнення з відповідача компенсації за затримку виплати вказаних сум недоплаченої частини заробітної плати за указаний період.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення оскаржуваних рішень судуів без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 18 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук А.С. Олійник