АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 2643/2015 р. Головуючий у І інстанції Зотько Т.А.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Зазначала, що 03 червня 2012 року на дачі у відповідача з батьком стався нещасний випадок внаслідок чого він отримав пошкодження голови та хребта і в результаті отримання черепно-мозгової травми знаходився в комі і в такому стані перебував до моменту настання смерті.

05 грудня 2003 року батько на випадок смерті заповів їй однокімнатну квартиру АДРЕСА_2.

З червня 2012 року по день смерті батько проживав по місцю проживання її сестри ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, яка була його опікуном.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер.

У зв'язку з неприязними стосунками , які склалися між ними, вона не мала змоги провідувати батька , а з матір'ю спілкувалася тільки по телефону і про смерть батька дізналася лише 05 серпня 2014 року від своєї матері, яка до цього їй говорила , що батько живий і знаходиться в тому ж стані.

08 серпня 2014 року вона подала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але 12 серпня 2014 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, а тому просила визначити їй додатковий строк в один місяць, пропущений з поважних причин, достатній для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті її батька ОСОБА_4 та визначено їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в один місяць після вступу в законну силу судового рішення.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог, вирішити питання судових витрат, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення: ОСОБА_1 та її представників ОСОБА_5 ОСОБА_6, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити з підстав , викладених у ній , ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги , вказуючи на те , що суд обґрунтовано задовольнив позов, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З наведеного випливає, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" , що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ).

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання

заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні

громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у

вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню

не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК ( 435-15 ),

звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Судом встановлено, що 05 грудня 2003 року ОСОБА_4 склав заповіт , яким заповів на випадок своєї смерті належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_2 ( а.с 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.6).

Після його смерті відкрилась спадщина , яка складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_2 (а.с. 69 ).

З матеріалів спадкової справи №4/2014 випливає, що 21 травня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_4 ( а.с. 63).

21 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У заяві ОСОБА_1 зазначала , що спадкоємцем за законом є ще ОСОБА_2 , проте місце проживання їй невідоме ( а.с. 55).

08 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини за заповітом після смерті батька , оскільки про його смерть дізналася від матері лише 05 серпня 2014 року ( а.с 70).

12 серпня 2014 року постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки позивач пропустила строк для прийняття спадщини, а тому їй роз'яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй необхідно в судовому порядку продовжити строк для прийняття спадщини у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини ( а.с. 5).

Задовольняючи позов та визначаючи ОСОБА_2 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом , суд правильно виходив з того, що наведені позивачем обставини та надані в їх підтвердження докази поважності пропуску строку для прийняття спадщини заслуговують на увагу та свідчать про те , що ОСОБА_2 з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд дав належну оцінку наданих позивачем доказам, в тому числі заявам від 04.08.2013 року, 05.09.2013 року до Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві з приводу погроз з боку ОСОБА_9 та ОСОБА_10, по яким було відкрито кримінальне провадження, а за відсутністю свідків та очевидців, які підтвердили б, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 погрожували позивачу вбивством було закрите кримінальне провадження і дійшов правильного висновку, що наявність між сторонами неприязних стосунків позбавила позивача своєчасно дізнатися про смерть батька та подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с.16-23,33-34).

На це зокрема , вказує і та обставина , що відповідач не повідомила приватного нотаріуса про місце проживання позивача, пославшись на те , що їй місце проживання останньої невідоме.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм матеріального права є необґрунтованим, оскільки колегія суддів такого не вбачає з матеріалів справи.

Судом з'ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи , а тому колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: