АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/3171/15 ОСОБА_1
Категорія 25 Доповідач: Бездрабко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року грудня місяця 17 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бездрабко В.О.

Суддів : Борка А.Л.

ОСОБА_2

Секретар: Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 жовтня 2014 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія ОСОБА_4, йому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

Вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 28 січня 2015 року ОСОБА_4 визнаний винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» згідно полісу №АС/8834750 від 08 січня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначив, що внаслідок ДТП йому спричинена майнова шкода у розмірі 20794,35грн., яка полягає у витратах на лікування, а також моральна шкода, оскільки заподіянні тілесні ушкодження призвели до стійких душевних переживань, тривалого відчуття болю, вимушеного перенесення трьох операцій, погіршення стану здоровя, змін в організації повсякденного життя, на відшкодування яких просив стягнути з відповідача 50 000,00грн.

06 лютого 2015 року ним подано заяву про виплату страхового відшкодування, проте до теперішнього часу відповідач не провів жодних виплат.

ОСОБА_3 просив суд стягнути із страхової компанії на його користь заподіяну майнову та моральну шкоду, а також за порушення грошового зобовязання пеню у розмірі 8438,51 грн., інфляційні витрати 8802,51 грн. та 3% річних у сумі 507,61 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 29 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" на користь ОСОБА_3 20794,35 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, пеню у сумі 8438,51 грн., збитки від інфляції у сумі 8802,51 грн. та 3 % річних 507,61 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування судом фактичних обставин справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог про відшкодування моральної шкоди скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" на його користь 50 000,00грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди. В решті рішення суду залишити без змін.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині стягнення із страхової компанії пені, інфляційних витрат та 3% річних, ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" також подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду у зазначеній частині скасувати, зменшити розмір присудженої до сплати пені до 4 372,34грн., у задоволенні вимог про стягнення інфляційних витрат та 3% річних відмовити. Зокрема товариство зазначило, що суд безпідставно обрахував ці виплати з часу настання дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2014 року, близько 20-05 год., водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Epica» реєстраційний номер АР 23 83СО по просп. 200 років Херсона у м.Херсоні, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, внаслідок чого позивачу були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

Вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 28 січня 2015 року ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4 застрахована в АТ «Українська охоронно-страхова компанія» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №АС/8834750 від 08 січня 2014 року.

Матеріали справи свідчать, що 06 лютого та 08 травня 2015 року (повторно) ОСОБА_3 звертався до страхової компанії із заявами про виплату страхового відшкодування, але, не зважаючи на прийняте відповідачем рішення про відшкодування майнової шкоди у розмірі 17861,26грн., кошти до теперішнього часу позивачу не виплачено (а.с.25, 26, 39).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що розмір заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 38542,98грн., з урахування відповідальності відповідача за порушення грошового зобовязання, повязаного з невиплатою страховиком страхового відшкодування, розмір якого суд обрахував з 25.11.2014року, тобто з моменту закінчення позивачем стаціонарного лікування. Відмовляючи у відшкодуванні моральної шкоди, суд зазначив, що факт завдання позивачу такої шкоди в результаті ДТП не знайшов свого підтвердження.

Проте погодитися з висновками суду не можна.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року (із послідуючими змінами), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, у тому числі, шкода, повязана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя (ст.23 Закону).

Згідно із п.24.1 ст.24; ст.26-1 Закону у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів.

Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Зібранні у справі докази свідчать, що заподіяна ОСОБА_3 майнова шкода, повязана з лікуванням від отриманих тяжких тілесних ушкоджень в результаті винних дій ОСОБА_4, становить 20 794,35грн., розмір якої підтверджений відповідними письмовими доказами та не заперечується представником страхової компанії, а, отже, підлягає стягненню на користь позивача.

За положеннями статті 36 Закону страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Аналіз наведеної норми права дає підстави вважати, що місцевий суд, покладаючи на страховика відповідальність за порушення грошового зобовязання, повязаного з невиплатою страхового відшкодування у відповідності до вимог закону, неправильно обрахував перебіг строку, за яким для страховика наступає відповідальність по сплаті пені (п.36.5 Закону), 3% річних та інфляційний витрат (з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 01.10.2014року №113цс14), безпідставно обрахувавши цей строк з 25листопада 2014р. (з моменту закінчення позивачем стаціонарного лікування) по 17 вересня 2015року (час звернення ОСОБА_3 з позовом до суду).

Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія", що на підставі п.36.2 Закону відповідач був зобовязаний сплатити страхове відшкодування позивачу до 10 травня 2015року, а тому штрафні санкції за несвоєчасну сплату повинні обраховуватися з 11 травня 2015року.

Разом з тим, не можна погодитися з доводами представника товариства про те, що нарахування штрафних санкцій слід обраховувати до часу звернення позивача до суду, оскільки відшкодування шкоди потерпілому визначається на момент розгляду справи.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що стягненню з ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" на користь ОСОБА_3 за несвоєчасне виконання зобовязань по виплаті страхового відшкодування за період з 11.05.2015р. по 17.12.2015р., включно, підлягає :

пеня у загальному розмірі 6692,92грн., яка розраховується, при встановленій обліковій ставці НБУ з 11 травня 2015р. 30%; з 28 серпня 2015р. 27%; з 25 вересня 2015р. 22% та дорівнює за період:

з 11 травня 2015р. по 27 серпня 2015р. 3725,89грн. (20794,35грн. х 60% (подвійна облікова ставка) : 100% : 365дн. х 109 дн.);

з 28 серпня 2015р. по 24 вересня 2015р. 861,39грн. ( 20794,35грн. х 54% (подвійна облікова ставка) : 100% : 365дн. х 28дн.).

з 25 вересня 2015р. по 17 грудня 2015р. 2105,64грн. (20794,35 х 44% : 100% : 365дн. х 84дн.).

інфляційні витрати у загальному розмірі 1468,08грн., при визначених рівнях інфляції у травні 102,2% ; червні 100,4%; липні 99,0%; серпні - 99,2%; вересні 102,3%; жовтні 98,7%; листопаді 102,0% та дорівнює 102,2 х 100,4 х 102,3 х 102,0 = 107,06% за спірний період та визначається (20794,35 х 107,06%) : 100% = 22262,43 20794,35 = 1468,08грн.

3% річних за порушення грошового зобовязання у розмірі 377,71грн. (20794,35 х 3% :100% : 365дн. х 221дн.).

Також колегія суддів вважає, що місцевий суд необґрунтовано відмовив позивачу у відшкодуванні заподіяної моральної шкоди, безпідставно не звернувши уваги на характер завданих позивачу тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для здоровя; тривале перебування на стаціонарному лікуванні з 26 жовтня по 25 листопада 2014року, з перенесенням трьох операцій по відновленню стану здоровя, що супроводжувалося фізичним болем, душевними стражданнями та значними змінами у повсякденному житті.

За наведених обставин колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 та визнає, що розмір заподіяної позивачу внаслідок ДТП моральної шкоди становить 10 000,00грн. При цьому, ураховуючи приписи ст.26-1 Закону, стягненню із страхової компанії на користь позивача підлягає 1040,00грн. (20794,35грн. страхова виплата х 5% ліміт відповідальності) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного рішення суду в порядку ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову та стягнення з ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія" на користь ОСОБА_3 майнової шкоди у загальному розмірі 20 794,35 грн; пені у розмірі 6692,92 грн.; інфляційних витрат у сумі 1468,08 грн.; 3% річних за порушення грошового зобов'язання у розмірі 377,71 грн., а всього 29333,06 грн. та в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 1040,00 грн.

Керуючись ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у загальному розмірі 20 794,35 грн.; пеню у розмірі 6 692,92 грн.; інфляційні витрати у сумі 1 468,08 грн.; 3% річних за порушення грошового зобов'язання у розмірі 377,71 грн., а всього 29 333,06 грн. та в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 1040,00 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : В.О. Бездрабко

Судді : А.Л. Борко

ОСОБА_2