Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/2561/15-ц Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія 25 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Григорусь Н.Й., Худякова А.М.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», третя особа - Житомирська філія ПрАТ «СК «Провідна» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 43000 грн., 28283 грн. витрат на лікування та 50000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову посилався на те, що 25.11.2013 року між ним та ПрАТ «СК «Провідна» укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків № НВ/0196809/0607/13 на строк до 25.11.2014 року. 08.10.2014 року йому були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження. 13.10.2014 року він звернувся до страхової компанії про виплату страхового відшкодування, проте відповідач відмовив йому на підставі п. 12.1.5 Договору.

06.07.2015 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 липня 2015 року вищевказану справу передано до Солом'янського районного суду м. Києва, в порядку п. 2 ч. 1 ст.116 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу повернути до того ж суду для продовження її розгляду. Апелянт зазначив, що суд повинен був застосувати до даних правовідносин положення ч.ч. 3, 5, 14 ст. 110 ЦПК України, оскільки приводом для звернення до суду стали неправомірні дії відповідача, так як страхова компанія безпідставно відмовила йому у виплаті страхового відшкодування за договором добровільного страхування. ОСОБА_1 вказує на те, що тілесні ушкодження йому спричинені внаслідок вчинення злочину. Він визнаний потерпілим у рамках кримінального провадження. На даний час стан його здоров'я суттєво погіршився, тому йому важко їздити до Києва, у зв'язку з чим він скористався правом альтернативної підсудності.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» страхове відшкодування за договором добровільного страхування від нещасних випадків № НВ/0196809/0607/13, оскільки вважає, що страхова компанія безпідставно відмовила йому у такій виплаті.

06.07.2015 року було відкрито провадження у справі, яка призначена до попереднього розгляду на 28.07.2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до статутних документів ПрАТ «СК «Провідна» є юридичною особою, знаходиться у м. Києві, пр. Повітрофлотський, 25 (адреса для листування: м. Київ, бул. Т.Шевченка, 37/122). Житомирська філія ПрАТ «СК «Провідна» знаходиться у м. Житомирі, пл. Перемоги, 10. ОСОБА_1 подав позов по місцю свого проживання до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що даний спір не підсудний Новоград-Волинському міськрайонному суду, та правильно передав справу до Солом'янського районного суду м. Києва.

Є безпідставними доводи апелянта про те, що на дані правовідносини поширюються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак він має право подати позов за своїм місцем проживання, відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України. Зі справи вбачається, що між сторонами існують договірні правовідносини, невиконання яких, на думку позивача, призвело до порушення його прав, та які врегульовані Законом України «Про страхування» і договором № НВ/0196809/0607/13 від 25.11.2013 року. Таким чином, відносини, які виникають з майнового страхування, не підпадають під предмет регулювання Закону України «Про захист прав споживачів» і положення цього Закону не застосовуються до відносин майнового страхування. Зазначений Закон може застосовуватися, коли позивач прямо вказує на порушення норм, гарантованих цим Законом, наприклад права на інформацію при ненаданні для ознайомлення правил страхування тощо.

Також, не заслуговують на увагу доводи і про те, що даний позов може бути поданий за місцем проживання позивача в порядку ч. 3 ст. 110 ЦПК України, оскільки між сторонами існують договірні відносини, а не відносини про відшкодування шкоди.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді