Справа № 462/8805/14 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/2149/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: представника ЛКП «Залізничтеплоенерго»

Старенького О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства "Залізничтеплоенерго" на ухвалу судді Залізничного районного суду м. Львова від 12 січня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Львівське комунальне підприємство "Залізничтеплоенерго" звернулось з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 9010.60 грн. заборгованості за житлово - комунальні послуги.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 січня 2015 року позовну заяву Львівського комунального підприємства "Залізничтеплоенерго" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги повернуто позивачу.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржило ЛКП "Залізничтеплоенерго", в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апелянт вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що відповідно до укладеного між ДЖКП ДК "Лорта" та ЛКП "Залізничтеплоенерго" договору про відступлення права вимоги, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредитору і стає кредитором за цими зобов"язаннями. Відповідно до п.п.1.2. Договору, право вимоги первісного кредитора заборгованості від зазначених боржників підтверджується судовими наказами або судовими рішеннями про стягнення заборгованості, які набрали законної сили, та матеріалами виконавчих проваджень, відкритих на їх виконання. Отже, судовий наказ так, як і постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, які первісний кредитор передав новому кредиторові в підтвердження наявності заборгованості за договором переуступлення права вимоги та для погашення своєї заборгованості, є лише доказами у справі про стягнення коштів за позовом нового кредитора до ОСОБА_3, оскільки такі документи лише підтверджують наявність боргу відповідача перед новим кредитором.

Також апелянт вважає, що при постановлені оскаржуваної ухвали суддя виходив з того, що судовий наказ про стягнення з відповідача на користь стягувача ДЖКП ДК "Лорта", яке ліквідовано, не скасований, а новому кредиторові не видано судового наказу про стягнення боргу за житлово - комунальні послуги, а тому позивач не має права звертатись до суду із відповідним позовом, а заява підлягає поверненню на підставі ч.3 ст.118, п.6 ч.3 ст. 121 ЦПК України. Проте, предметом позовної заяви, яку подало ЛКП ""Залізничтеплоенерго", є стягнення боргу, який виник внаслідок передання права грошової вимоги первісним кредитором новому кредиторові внаслідок погашення своїх боргових забов"язань та непогашення такого боргу відповідачем після пред"явлення до нього вимоги, внаслідок чого виник спір між новим кредитором та боржником. Така сума боргу не є безспірною вимогою про стягнення коштів в порядку ст. 96 ЦПК України та виникла у боржника перед новим кредитором на підставі договору про відступлення права вимоги від 18.06.2014 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ЛКП «Залізничтеплоенерго» Старенького О.С. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суддя виходив з вимог ч.3 ст. 118 ЦПК України та враховуючи наявність нескасованого судового наказу про стягнення з відповідачки заборгованості по оплаті за житлово - комунальні послуги на підставі п.6 ч.3 ст. 121 ЦПК України повернув позовну заяву позивачу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.121 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли подана заява без дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 цього Кодексу.

У відповідності до ч.3 ст.118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Зі змісту вищезгаданих статей вбачається, що позовна заява про стягнення плати за житлово - комунальні послуги може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.09.2013 року Залізничним районним судом м.Львова видано судовий наказ за заявою державного житлово-комунального підприємства Державного концерну «ЛОРТА» про стягнення з ОСОБА_3 9010.60 грн. заборгованості по оплаті житлово - комунальних полуг, який на момент пред»явлення ЛКП «Залізничтеплоенерго» позову, судом не скасований.

18.06.2014 року ДЖКП ДК «ЛОРТА» в особі арбітражного керуючого - ліквідатора передало ЛКП «Залізничнетеплоенерго» право вимоги на загальну суму 62393 грн. за договором про відступлення права вимоги №1 згідно додатків до договору №1, в тому числі право вимоги ДЖКП ДК «ЛОРТА» до ОСОБА_3 на суму 9010.00 грн.

Враховуючи наявність нескасованого судового наказу про стягнення з відповідачки 9010.60 грн. заборгованості по оплаті житлово - комунальних послуг, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про повернення позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги про наявність постанови державного виконавця Залізничного ВДВС Львівського МУЮ від 19.05.2014 року про повернення судового наказу стягувачеві, а саме, ЛКП «Залізничтеплоенерго», наявність договору про відступлення права вимоги від 18.06.2014 р., не спростовують правильного висновку судді про те, що позовна заява ЛКП «Залізничтеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за житлово - комунальні послуги може бути подана тільки у разі скасування судового наказу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, п.1.ч.1 ст.312, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства "Залізничтеплоенерго" - відхилити.

Ухвалу судді Залізничного районного суду м. Львова від 12 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.