Справа № 530/2173/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

10.02.2015 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Дем'янченка С.М.

при секретарі Тараненко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності .

З позову по якому відкрито провадження по справі ( а.с. 31-33) вбачається, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_4 являється власником житлового будинку, за адресою місто Зіньків, АДРЕСА_1 Полтавської області. На даний час у будинку, залишаються зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5. З моменту придбання будинку у 2013 році і по даний час крім позивача в будинку ніхто не проживає. В зв'язку з тим, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 більше шести місяців в вищезазначеному будинку не проживають, добровільно не знімаються з реєстрації у зв'язку з цим ОСОБА_4 звернувся з позовом до суду в якому просив суд ухвалити рішення яким визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності за адресою: місто Зіньків, АДРЕСА_1 Полтавської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали, послалися на обставини викладені в позовній заяві, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судові засідання 12.01.2015 року та 10.02.2015 року не з'явилися, належним чином повідомлені через оголошення в пресі, газету 'Урядовий кур"єр', відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_6 вивчивши та проаналізувавши матеріали справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу від 18.07.2013 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 громадянин ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_8 житловий будинок, який знаходиться за адресою: місто Зіньків, АДРЕСА_1 Полтавської області (а.с.9). Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_4 являється власником житлового будинку, за адресою місто Зіньків, АДРЕСА_1 Полтавської області (а.с.7-8). Згідно адресної довідки від 18.12.2014 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.08.2006 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.36). Згідно адресної довідки від 18.12.2014 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 з 06.12.2007 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.37). З акту - обстеження житлового будинку вбачається, що в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 Полтавської області проживають ОСОБА_4,ОСОБА_9, ОСОБА_5, крім цього в даному будинку зареєстровані, але не проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3.( а.с.20). В судовому засіданні встановлено, що відповідачі з 18.07.2013 року за місцем реєстрації не проживають і з того часу останні не несуть витрат по утриманню будинку, оплаті комунальних платежів, які оплачує позивач ОСОБА_4

В статті 1, Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону; 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року , першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції" закріплені принципи непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.3,ч.6 ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Норми ст.6 цього Закону зобов'язують особу протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Згідно п.п.2,3 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003р. №35 (далі-Тимчасовий порядок реєстрації), реєстрація фізичної особи за місцем проживання грунтується на принципі вільного обрання місця проживання, яким є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник житлового будинку, за договором його наймання або на інших підставах, передбачених законодавством України.

Суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що у судовому засіданні позивачем доведено факт відсутності та не проживання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 Полтавської області, протягом шести останніх місяців, тому у суду є всі підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.47 Конституції України, ст. 1, Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року , відповідно до закону ; 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції", ст.ст.158,159 ЖК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровану за адресою АДРЕСА_1 індивідуальний ідентифікаційний номер суду невідомий, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, розташованим в АДРЕСА_1 Полтавської області.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 індивідуальний ідентифікаційний номер суду невідомий, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, розташованим в АДРЕСА_1 Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 в рівних частках сплачений судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. та 630 ( шістсот тридцять ) грн. оплату судових витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів, тобто по 436 ( чотириста тридцять шість) грн. 80 коп. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя