У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 24 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» (далі - ТОВ «ІК «ІФГ Капітал») звернулося до суду з заявою, в якій просило замінити сторону виконавчого провадження у справі № 2-5381/10 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Укрпромбанк») до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: стягувача ТОВ «Укрпромбанк» замінити на ТОВ «ІК «ІФГ Капітал».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2014 року заяву ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) - ТОВ «Укрпромбанк» на ТОВ «ІК «ІФГ Капітал».

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 24 листопада 2014 року ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2014 року скасовано, у задоволенні заяви ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «ІК «ІФГ Капітал», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наявні у справі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2010 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 як поручителя за кредитним договором від 28 серпня 2008 року № 33/Г-1/КВ-08, укладеним ТОВ «Укрпромбанк» з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІС-Компані» (далі - ТОВ «ВІС-Компані»), та як боржника за виконавчим провадженням ВП № 23253261, відкритим державним виконавцем на виконання зазначених судових рішень, не свідчить про те, що до ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_4, то і підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні відсутні.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ТОВ «ВІС-Компані» на користь ТОВ «Укрпромбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 562 092,17 доларів США та 563 998 грн 54 коп. пені за несвоєчасне виконання умов кредитного договору. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Укрпромбанк» 910 грн на відшкодування понесених судових витрат, з яких 850 грн державного мита та 60 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом. Стягнуто з ТОВ «ВІС-Компані» на користь ТОВ «Укрпромбанк» 910 грн на відшкодування понесених судових витрат, з яких 850 грн державного мита та 60 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом (а. с. 121−124).

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2010 року провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Укрпромбанк» до ТОВ «ВІС-Компані» про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито. В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігова змінено у частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Укрпромбанк» судових витрат у розмірі 1 820 грн, з яких 1 700 грн становить судовий збір та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи (а. с. 151−154).

Деснянським районним судом м. Чернігова видано виконавчі листи.

Постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 14 грудня 2010 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа (а. с. 165).

05 вересня 2013 року між ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ «ІК «ІФГ Капітал», Національним банком України укладений договір № 31-Л про передавання в управління непроданих активів (а. с. 169−175).

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору передано в управління активи, що перебували на балансі ТОВ «Укрпромбанк» − ТОВ «ІК «ІФГ Капітал».

При цьому, у даному пункті договору зазначено, що перелік активів наведено в додатку 1 до цього договору.

Також у п. 2.1 договору вказано, що установник управління зобов'язується протягом 20 днів з дати укладання договору передати управителеві активи згідно з переліком, наведеним у додатку 1 до цього договору.

Проте як вбачається з додатку 1 до договору право вимоги до за договором між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_4 від 29 серпня 2008 року від управителя не передавалося (а. с. 176−181).

Докази, на які посилається заявник в касаційній скарзі, а саме про передання управителю права вимоги до ТОВ «ВІС-Компані» за кредитним договором на правильність висновків суду не впливають, оскільки право вимоги - це зобов'язальне право кредитора вимагати певної дії від боржника, а у договорі про передавання в управління непроданих активів не передбачено переходу права вимоги до управителя за акцесорними договорами.

Таким чином, доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної судової ухвали.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а ухвалу апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А., Євграфова Є.П.