Справа № 683/2389/15-ц
01 грудня 2015 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого - судді Цимбалюка О.В.
при секретарі Поважнюк О.Б.
розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
В вересні 2015 року ОСОБА_2 "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, вказавши, що 10.10.2014р. о 18 год. 00 хв., ОСОБА_1 керуючи мопедом «Дельта», без н/з, рухаючись на а/д Житомир-Чернівці 135 км+500 км допустив зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 внаслідок чого транспортним засобам було завдано збитків. Згідно постанови Старокостянтинівського районного суду від 06.11.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На підставі Страхового акту № КР-009033 від 10.12.2014 року та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи з Рахунку №ВДиС-0029952 від 29.10.2014 року, позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 37 902,16 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована в ОСОБА_2 "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" відповідно до Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/008450, за яким передбачено відповідальність страховика. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Страхової компанії суму страхового відшкодування у розмірі 37 902,16 грн., а також стягнути судові витрати по справі.
В судове засідання представник позивача не зявилась, надіслала до суду заяву, в якому підтримала позов в повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. За письмовою згодою представника позивача, який не обмежений довіреністю на вчинення даної процесуальної дії, суд у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом обєктивно встановлено, що 10.10.2014р. о 18 год. 00 хв., ОСОБА_1 керуючи мопедом «Дельта», без н/з, рухаючись на а/д Житомир-Чернівці 135 км+500 км допустив зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 внаслідок чого транспортним засобам було завдано збитків. Згідно постанови Старокостянтинівського районного суду від 06.11.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Автомобіль «Тойота», д.н. НОМЕР_1 був застрахований в Страховій компанії «ВіДі-Страхування» відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту від 02.11.2013 року, за умовами якого предметом страхування є транспортний засіб Тойота.
04.11.2014 року до Страхової компанії «ВіДі-Страхування» звернувся власник автомобіля Тойота із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши при цьому всі необхідні документи.
На підставі Страхового акту № КР-009033 від 10.12.2014 року та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи з Рахунку №ВДиС-0029952 від 29.10.2014 року, позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 37 902,16 грн. Отже, для відшкодування шкоди в повному обсязі відповідач повинен сплатити на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Таким чином, розмір відшкодування, який повинен сплатити відповідач становить 37 902,16 грн.
Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно із п п.1, 1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язань невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу, пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Згідно п.п. 1, 1.1. ст. 38.1 «г» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки та за умов, визначених в статті 33 цього Закону.
1 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Зазначеним Законом були визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38).
Згідно із підпунктом 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди учасник такої пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до абзацу "ґ " підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Однак, із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" змін у статтю 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було розширено перелік обов'язків учасників дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4. пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"
Проте, відповідні зміни до абзацу "ґ " підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 зазначеного Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.
Однак, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.
Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду.
Відповідно до змісту ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, позивач ОСОБА_2 "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" вправі пред'явити регресні вимоги до відповідача як водія, який спричинив ДТП.
За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому їх слід задовольнити повністю і стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.
Крім того, у справі наявні судові витрати, понесені позивачем, а саме судовий збір в сумі 1 218,00 грн., а тому вказану суму також слід стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 "Страхова компанія "ВіДі-Страхування".
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 61, 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -
Позов товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: