Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.,

при секретарі - Неділько Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Вікулова Ірина Ігорівна, на постанову про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

29.05.2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1, заінтересована особа: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Вікулова Ірина Ігорівна, в якій скаржник просить визнати постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 755/25440/10-ц, виданого 30.01.2015р. Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення аліментів, винесену 03.02.2015р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Вікуловою І.І. - неправомірною; скасувати зазначену постанову; зобов'язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Вікулову І.І. винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 755/25440/10-ц. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 03.02.2015 року державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, розглянувши виконавчий лист №755/25440/10-ц, виданий 30 січня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 01 лютого 2008 року і до досягнення дитиною повноліття, керуючись ст. 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження", виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №46342970 з виконання виконавчого листа. Заявник вважає постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві неправомірною, оскільки у дублікаті виконавчого листа №755/25440/10-ц, виданого 30 січня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення аліментів не зазначений індивідуальний ідентифікаційний номер боржника. Крім того, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. 17 жовтня 2014 року ОСОБА_4 виповнилося 18 років. Оскільки виконавчий лист пред'явлено до виконання 03.02.2015 року, тобто досягнення дитиною повноліття, державний виконавець не мав законних підстав для відкриття виконавчого провадження.

Скаржник в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності з долученими документами, в якій просив скаргу задовольнити.

Представник ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та письмові заперечення, в яких проти задоволення скарги заперечувала з тих підстав, що відповідно до вимог ст. 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження. Відповідно до довідки-розрахунку від 11.02.2015 року заборгованість по аліментам на день повноліття дитини, тобто на 17.10.2014 становить 44 203,59грн. Оскільки заборгованість по аліментам боржником не погашена, виконання рішення здійснюється до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали скарги та дослідивши матеріали цивільної справи №2-916/08, приходить до наступного.

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено коло учасників виконавчого провадження, які мають право звернутися до суду із скаргою, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно положень ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, що видав виконавчий документ.

При цьому, право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (частина перша статті 385 Цивільного процесуального кодексу України). Пропущений з поважних причин строк може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.02.2008 року стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, не працюючого, мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2008р. та до її повноліття (справа №2-916/08 а.с.10).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.01.2015р. задоволено заяву ОСОБА_3 та видано дублікат виконавчого листа за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.02.2008 року по цивільній справі №2-916/08 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів (справа №2-916/08 а.с.25).

Дублікат виконавчого листа отримано стягувачем 30.01.2015р., про що на довідковому лситі до справи складена розписка.

03.02.2015р. постановою державного виконавця ДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві відкрито виконавче провадження №463452970 за виконавчим листом №755/25440/14-ц, виданим 30.01.2015 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 01 лютого 2008 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 34).

Копію зазначеної постанови скаржник ОСОБА_1 отримав 22.05.2015р. (а.с.12), а з даною скаргою звернувся до суду 29.05.2015р., тому десятиденний строк на звернення до суду зі скаргою не пропущено.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Постанова Верховного Суду України у справі № 6-62цс14 від 25.06.2014р. звертає увагу на право державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі і конфіденційну, надане п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника та дати його народження не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Тому викладені про це доводи скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_4, на утримання якої були стягнуті аліменти, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.38), отже 17.10.2014 року вона досягла повноліття.

Разом з тим, як убачається з оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, заява про примусове виконання подана 02.02.2015р.

На підтвердження обґрунтованості відкриття виконавчого провадження в лютому 2015 року, державним виконавцем направлено на адресу суду розрахунок заборгованості по аліментах, виготовлений на бланку ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 11.02.2015 року, проте складений та підписану державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві (а.с.59-60), що викликає сумнів у його достовірності.

Крім того, однією з підстав для видачі дубліката виконавчого листа, була відповідь заступника начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 04.11.2014р., згідно якої виконавчий лист №2-916, виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3. на виконанні у відділі не перебуває (справа №2-916/08 а.с.19).

При цьому, даних про те, що виконавчий лист про стягнення зі скаржника аліментів на утримання неповнолітньої доньки, перебував на виконанні в будь-якому іншому відділі виконавчої служби, судом не встановлено. Як убачається з паспорту скаржника ОСОБА_1, він з 29.09.1998р. зареєстрований у АДРЕСА_1 та, згідно його трудової книжки, звільнений з останнього офіційного місця роботи 01.01.1990р., з чого вбачається відсутність підстав для відкриття виконавчого провадження виконавчою службою іншого району чи міста.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Враховуючи викладені обставини, враховуючи що державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі заяви стягувача, поданої після спливу строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, зазначеного також у самому дублікаті виконавчого листа, суд приходить висновку про наявність правових підстав для визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», що кореспондується із положенням п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, суд не вбачає передбачених законом підстав для зобов'язання державного виконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки це відноситься до виключної компетенції державного виконавця.

На підставі викладеного, скарга підлягає задоволенню частково.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 209, 210, 383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Вікулова Ірина Ігорівна, на постанову про відкриття виконавчого провадження - задовольнити частково.

Визнати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 03.02.2015 р., ВП№46342970, з виконання виконавчого листа № 755/25440/14-ц - неправомірною.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 03.02.2015 р., ВП№46342970, з виконання виконавчого листа № 755/25440/14-ц.

В іншій частині заявлених вимог скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо сторони не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

СУДДЯ: