АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 682/2288/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2423/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю : прокурора Лапко О.В., відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 682/2288/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду від 27 серпня 2015 року по справі за позовом органу опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Орган опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації звертаючись до суду з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_4, вказував, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 є батьками трьох малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Родина проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 та перебуває на обліку як неблагополучна. Позивач вказував, що відповідачі як батьки зарекомендували себе з негативної сторони, а саме зловживають спиртними напоями, недобросовісно та безвідповідально ставляться до виховання малолітніх дітей, не створюють належних умов для їх виховання. Також в обґрунтування позову, позивач вказував, що малолітній ОСОБА_7, є інвалідом дитинства, має фетоалкогольний синдром і затримку психомоторного розвитку, часто хворіє, потребує батьківського догляду та постійного лікарського обстеження. Однак, батьки, з якими неодноразово проводились відповідні бесіди, не виконують рекомендації лікарів по догляду за дитиною-інвалідом. Питання неналежного виконання батьківських обов'язків відповідачами було предметом розгляду Комісії з питань захисту прав дитини, на якій було прийнято рішення про доцільність відібрання малолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_7, без позбавлення батьківських прав оскільки дитина потребує постійного нагляду та лікування. Тому просив ухвалити рішення про відібрання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, від батьків ОСОБА_1, ОСОБА_2, без позбавлення їх батьківських прав. Малолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_7 передати органу опіки та піклування Славутської _______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8 провадження № 22-ц/792/2423/15

Доповідач Костенко А.М. Категорія № 48

районної державної адміністрації, стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 аліменти на користь малолітнього ОСОБА_9 у розмірі 1/4 всіх доходів відповідачів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати аліменти з від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 27 серпня 2015 року вказаний позов задоволено. Ухвалено відібрати без позбавлення батьківських прав малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у його батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Передати дитину для вирішення питання про її влаштування органу опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації. Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду 6 серпня 2015 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду 6 серпня 2015 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь держави по 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, просить його скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Вказує, що при вирішенні спору суд неправомірно взяв до уваги надані письмові докази, зокрема, акти обстеження житлових умов. Оскільки, як зазначає апелянт, такі акти фіксують лише тимчасовий стан речей. Вказує, що при вирішенні спору суд не взяв до уваги надані нею пояснення та письмові докази. Суд не взяв до уваги її пояснення щодо її ставлення та усвідомлення батьківських обов'язків. Також суд не взяв до уваги факт перебування дитини на лікуванні під наглядом матері, проходження разом з дитиною лікування та виписку про покращення здоров'я дитини. Крім того, апелянт вказує, що при вирішенні питання про відібрання дитини необхідним є доведення факту наявності загрози чи небезпеки для життя, здоров'я, морального виховання дитини, однак, на думку апелянта, суд не встановив вказані обставини та не навів відповідні мотиви в судовому рішенні. Також апелянт вказує, що вирішуючи спір суд не взяв до уваги положення чинного законодавства та міжнародних нормативних актів, ратифікованих Україною, щодо захисту материнства, переваги материнського виховання дитини і щодо винятковості випадків розлучення матері з дитиною.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Малолітній ОСОБА_4 є дитиною інвалідом, хворіє на фетоалкогольний синдром, затримку психомоторного розвитку, потребує постійного нагляду медичних працівників.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не в повній мірі виконують свої батьківські обовязки по вихованню та утриманню дитини, належним чином не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування та медичного догляду, лікування, мають схильність до зловживання спиртними напоями.

В звязку з неналежним виконанням батьківських обовязків службою у справах дітей Славутської райдержадміністрації двічі було ініційоване питання про притягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Рішенням комісії з питань захисту дитини № 24 від 26 травня 2015 року призупинено виплату ОСОБА_1 державної соціальної допомоги при народженні дитини.

Постановою Славутського міськрайонного суду від 21 квітня 2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме в тому, що він ухиляється від виконання обовязків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання неповнолітніх дітей, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Постановою Славутського міськрайонного суду від 9 липня 2015 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме в тому, що вона неналежним чином виконує свої обовязки щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання малолітніх дітей, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

За висновком органу опіки і піклування Славутської райдержадміністрації доцільно відібрати малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, від батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав.

Вказані обставини підтверджуються актами обстеження житлово-побутових умов, неодноразовими повідомленнями головного лікаря комунального закладу «Славутський центр первинної медико-санітарної допомоги» в службу у справах дітей, довідкою лікаря, характеристикою з сільської ради, повідомленням з органів внутрішніх справ, постановами Славутського міськрайонного суду, ухваленими в порядку КУпАП, висновком органу опіки і піклування.

Відповідно до ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного із них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання.

Частинами 2-5 ст.164 СК України передбачено, що такими підставами є: якщо мати, батько ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Оцінивши зібранні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, догляду за нею, не забезпечують постійного медичного догляду, що може бути небезпечним для здоровя малолітнього ОСОБА_1, який є дитиною інвалідом та потребує постійного медичного догляду з боку медичних працівників, в звязку з чим підставно задовольнив позовні вимоги про його відібрання у відповідачів без позбавлення батьківських прав, що не є крайнім заходом, і передачу під опіку органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України підлягають задоволенню й вимоги прокурора про стягнення з відповідачів аліментів на сина ОСОБА_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з кожного із батьків, починаючи з 6 серпня 2015 року щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Доводи апеляційної скарги на безпідставність та недоведеність позовнихвимог не можна визнати обґрунтованими, оскільки вони спростовуються викладеними обставинами справи.

Так посилання апелянта, що вона приділяє належну увагу лікуванню дитини шляхом придбання ліків не заслуговують на увагу, адже надані квитанції про придбання ліків носять разовий характер та ліки купувались в листопаді 2015 року після ухвалення оскаржуваного рішення та перед поданням апеляційної скарги.

При цьому, не забезпечення постійного медичного догляду з боку батьків за малолітнім ОСОБА_4 підтверджуєтьсянеодноразовими повідомленнями головного лікаря комунального закладу «Славутський центр первинної медико-санітарної допомоги» в службу в справах дітей, з яких вбачається, що батьки рекомендації лікаря-педіатра щодо дитини не виконують та на них не реагують, відмовлялись від стаціонарного лікування дитини тощо.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду і відмови в позові посилання апелянта на Декларацію прав дитини, Декларацію про загальні засади державної політики України стосовно сімї та жінок, адже в даному випадку держава захищає права дитини, її життя та здоровя, якому загрожує неналежне виконання батьками свої батьківських обовязків щодо дитини.

Крім того згідно ч. 3 ст. 170 Сімейного кодексу України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Таким чином відповідачі не позбавлені батьківських прав і при належному відношенні до своєї дитини, усунення тих причин, які стали підставою для відібрання дитини, малолітній син їм може бути повернутий.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги.

Оскільки судом першої інстанції повно досліджено обставини справи, зібраним доказам дана оцінка, його рішення ухвалене з дотриманням вимог закону, колегія суддів вважає, що підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявленого позову не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду від 27 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко