Справа № 752/3731/14-ц
Провадження № 2/752/112/15
РІШЕННЯ

Іменем України

25.11.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Калініченко Л.С., за участю секретарів Хмарук Ю.В., Дордоля А.С., Дуки В.В., Купцова П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амальтея Стар» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення збитків,

в с т а н о в и в:

в березні 2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення збитків у зв'язку із протиправними діями відповідачів, які перешкоджають користуватися нежитловим приміщенням, розташованим на цокольному поверсі будинку АДРЕСА_4, що в свою чергу перешкоджає отриманню прибутку від здачі вказаного майна в оренду.

В подальшому позивачем збільшено позовні вимоги, відповідно до заяви від 01.07.2014 року позивач просив стягнути з відповідачів 353264, 52 грн. збитків (упущеної вигоди) за період з 14.11.2013 року по 01.07.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Амальтея Стар» є власником нежитлового приміщення, яке мало намір здати в оренду для отримання прибутку, однак дії відповідачів перешкоджають вільному доступу до приміщення, певний час вказане приміщення взагалі було у їхньому користуванні, а тому позивач не має можливості отримати орендну плату за користування приміщенням ані від ФОП ОСОБА_4, ані від будь-якого іншого орендаря, саме через перешкоди з боку відповідачів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав їх необґрунтованості, посилався на нікчемність договору оренди №1 від 08.11.2013 року, за яким орендарем спірних приміщень був СПД ФО ОСОБА_5, пояснив, що жодних дій, які перешкоджали б користуватися приміщенням не вчиняв, а тому позов є надуманим та безпідставним.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав їх необґрунтованості, пояснив, що не вчиняв жодних дій з перешкоджання позивачу користуватися приміщенням, а тому вимоги про усунення перешкод є необґрунтованими та безпідставними, також посилався на нікчемність договору оренди №1 від 08.11.2013року, за яким орендарем спірних приміщень був СПД ФО ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав їх необґрунтованості, посилався на нікчемність договору оренди №1 від 08.11.13р. за яким орендарем спірних приміщень був СПД ФО ОСОБА_5, пояснив, що жодних дій, які перешкоджали б користуватися приміщенням, не вчиняв.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву, а також у поданих додатково письмових поясненнях у справі.

Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, судом вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з витягом про державну реєстрацію прав від 11.11.2010 року, виданим КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», на підставі договору купівлі-продажу від 25.10.2010 року ТОВ «Амальтея Стар» є власником нежилих приміщень з №1 по №8 (групи приміщень №37) (в літ.А) загальною площею 195 кв.м. в будинку АДРЕСА_4 (а.с.7).

Згідно з планом технічного паспорту на вказане приміщення, останнє має два окремих входи через приміщення №1 та приміщення №8 (а.с.10).

08.11.2013 року між позивачем та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_5 укладено Договір оренди нежилого приміщення №1.

Згідно з п.1.1 вказаного договору позивач передає, а орендар СПД ФО ОСОБА_5 приймає у строкове платне користування нежилі приміщення з №1 по №8 (групи приміщень №37) (в літ.А) загальною площею 195 кв.м. в будинку АДРЕСА_4 (а.с.13-15).

Положеннями вказаного Договору оренди нежилого приміщення №1 від 08.11.2013 року не передбачено початок строку його дії, при цьому п.3.1.1. вказаного договору встановлено строк надання об'єкта в оренду - три роки.

Відповідно до п.5.2. Договору оренди нежилого приміщення №1 від 08.11.2013 року ТОВ «Амальтея Стар» передбачено обов'язок передати Об'єкт оренди за актом приймання-передачі.

Судом встановлено, що вказаний Акт приймання передачі підписано між ТОВ «Амальтея Стар» та СПД ФО ОСОБА_5 10.11.2013 року (а.с.16).

Відповідно до п.4.1. Договору оренди нежилого приміщення №1 від 08.11.2013 року, укладеного між позивачем та СПД ФО ОСОБА_5, щомісячна орендна плата за користування об'єктом оренди становить 46 800 грн.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк

Згідно з положеннями ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася.

Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Позивачем не доведено наявність підстав для звільнення СПД ФО ОСОБА_5 від сплати за оренду спірного приміщення та що перешкоди, які чинили відповідачі, перешкоджали отримати або стягнути орендну плату, визначену Договором оренди нежилого приміщення №1 від 08.11.2013 року.

Суд вважає, що позивачем не вжито заходів щодо стягнення орендної плати з СПД ФО ОСОБА_5, а відтак вимоги до відповідачів про стягнення упущеної вимоги є передчасними.

Крім цього, суд враховує ту обставину, що рішенням Господарського суду м. Києва від 21.05.2014 року у справі за позовом ФОП ОСОБА_5 до ТОВ «Амальтея Стар» про розірвання Договору оренди нежилого приміщення №1 від 08.11.2013 року ФОП ОСОБА_5 у розірванні Договору оренди нежилого приміщення №1 від 08.11.2013 року відмовлено, оскільки суд не вбачає істотним порушенням умов договору оренди невивезення з об'єкту оренди сторонніх речей та будівельних матеріалів, а отже, зобов'язання зі сплати орендної плати СПД ФО ОСОБА_5 перед позивачем наразі не розірвані та залишаються дійсними.

Судом встановлено, що СПД ФО ОСОБА_5 листами №48 від 18.11.2013 року та листом №01 від 14.01.2014 року повідомив ТОВ «Амальтея Стар» про наявність перешкод з боку відповідачів у доступі до об'єкта оренди, визначеного Договором оренди нежилого приміщення №1 від 08.11.2013 року (а.с.19, 20).

Суд також враховує наявний у матеріалах справи висновок дільничного інспектора міліції Голосіївського РУ ГУ МВС України Добрянського М.В. від 27.11.2013 року, з якого вбачається проведення перевірки, виїзди наряду міліції та вихід дільничного інспектора міліції для врегулювання конфлікту щодо спірного приміщення (а.с.76).

Вказаним висновком від 27.11.2013 року відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 та керівнику на той час позивача - ОСОБА_8 рекомендовано вирішити спір у судовому порядку.

Про обізнаність, принаймні, відповідача ОСОБА_1 з листопада 2013 року про належність спірного приміщення ТОВ «Амальтея Стар» свідчить ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 року, якою залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 31.12.2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності м.Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи - Голосіївська районна в м.Києві державна адміністрація, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Толстого-23», товариство з обмеженою відповідальністю «Амальтея Стар» про визнання протиправним та скасування наказу, в якій встановлено факт повідомлення ОСОБА_1 листом ОСББ «Толстого-23» про належність вказаного приміщення на праві власності ТОВ «Амальтея Стар».

Суд не приймає за належний доказ перебування майна співвласників будинку, матеріалів для ремонту та інструментів з утримання будинку і прилеглої території у спірних приміщеннях, які належать ТОВ «Амальтея Стар», довідку від 14.01.15р. за підписом Голови ОСББ «Толстого-23» ОСОБА_2 (а.с.189), з якою вбачається, що вказане майно заходилося у приміщеннях напівпідвалу пронумерованих цифрами 2, 3, 4, оскільки на поетажному плані (а.с.194) номери приміщень 2 ,3, 4 мають приміщення групи приміщень за №36, 37 та 38.

Крім цього, відповідно до п.4.4. ДСТУ 4163-2003 4.4 документи, що їх складають в організації, повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва організації, назва виду документа (не зазначають на листах), дата, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту документа, текст документа, підпис.

В той же час довідка без номеру від 14.01.2015року підписом Голови ОСББ «Толстого-23» ОСОБА_2 (а.с.189) не відповідає вимогам ДСТУ 4163-2003: не містить назви організації, реєстраційний індекс документа.

Про обізнаність, принаймні, відповідача ОСОБА_1 з листопада 2013 року про належність спірного приміщення ТОВ «Амальтея Стар» свідчить ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 року, якою залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 31.12.2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності м.Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи - Голосіївська районна в м.Києві державна адміністрація, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Толстого-23», товариство з обмеженою відповідальністю «Амальтея Стар» про визнання протиправним та скасування наказу, в якій встановлено факт повідомлення ОСОБА_1 листом ОСББ «Толстого-23» про належність вказаного приміщення на праві власності ТОВ «Амальтея Стар».

Допитаний судом як свідок ОСОБА_6 пояснив, що, перебуваючи на чергуванні приблизно в кінці серпня 2014 року отримав виклик центрального диспетчера ЖЕКу щодо пошкодження водопроводу, та, прибувши за адресою АДРЕСА_4, побачив, що всі двері до спірного приміщення були закриті, після чого ОСОБА_2 відкрив вікно, через яке свідок потрапив до спірного приміщення та після перекриття води вийшов з приміщення.

З пояснень свідка ОСОБА_9 вбачається, що останній допомагав орендарю ФОП ОСОБА_5 проводити ремонтні роботи у спірному приміщенні у період з осені до грудня 2013 року. Щодо конфлікту пояснив, що під час звільнення приміщення від речей ОСОБА_2 кидав у будівельників цеглою, тим самим заважав виносити речі. Також свідок пояснив, що коли вивозилося будівельне сміття, була стрілянина. Свідок також показав, що на момент винесення речей, тобто у листопаді 2013 року, ніякої калитки або огорожі, яка б перешкоджала виходу - входу до спірного приміщення з двору, не було.

В той же час суд звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_6 у своїх поясненнях вказав на наявність огорожі із замком, ключі від якого були у ОСОБА_2, але вже станом на серпень 2014 року

Також свідок ОСОБА_9 пояснив, що у грудні 2013 року після повернення з магазину побачив біля спірного приміщення близько 20 осіб, зрозумівши, що приміщення захопили, вирішив не підходити та пішов.

З пояснень свідка ОСОБА_10 вбачається, що він, будучи представником СПД ФО ОСОБА_5 на підставі договору про надання правової допомоги, 06.12.2014 року прибув за адресою місцезнаходження спірного приміщення, де в той час проводилися ремонтні роботи, проте ОСОБА_1 став перед дверима та почав висловлювати погрози на адресу осіб, які здійснювали ремонтні роботи, чим унеможливив проведення робіт з демонтажу дверної коробки, щоб потрапити до приміщення.

З пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що останній у якості СПД ФО орендує спірне приміщення, орендну плату не сплачує, оскільки між позивачем та мешканцями будинку склалася конфліктна ситуація з приводу користуватися спірним приміщенням. Також вказав, що після закінчення ремонтних робіт його не допустили працювати, що виразилося у заміні замків на дверях, неможливості вивезення сміття після завершення ремонту. Крім цього, свідок пояснив, що ОСОБА_2 повідомив, що спірне приміщення належить в тому числі йому, а тому ОСОБА_5 в ньому працювати не буде. Зі слів свідка, він зупинив проведення ремонтних робіт після того, як до приміщення увірвалися відповідачі з іншими мешканцями будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доводи відповідачів та їх представника щодо ненадання позивачем доказів на підтвердження вчинення відповідачами дій, що перешкоджають користуванню спірним приміщенням спростовуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, а також поясненнями свідків, допитаних в ході розгляду справи.

З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено наявність достатніх, достовірних, допустимих та належних доказів, які доводять факт перешкоджання відповідачами користуванню позивачем та орендарем спірним приміщенням, а відтак і підстави для задоволення позову в частині усунення перешкод у користуванні власністю. Вимоги про стягнення упущеної вигоди суд вважає передчасними та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже, враховуючи задоволення позовних вимог в частині немайнових вимог, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір у сумі 243,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 386, 391 ЦК України, ст.ст.3, 4, 10, 11, 57-61, 212, 88, 208-209, 214 - 215, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Амальтея Стар» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення збитків задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3, усунути перешкоди у здійсненні Товариством з обмеженою відповідальністю «Амальтея Стар» права користування нежилими приміщеннями №1-8 (групи приміщень №37) (в літ.А) загальною площею 195 кв.м. в будинку АДРЕСА_4.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Амальтея Стар» судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя