Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3089/15-ц Провадження № 2/711/1557/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2015 року Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі :

- головуючого Клочко О.В.

- при секретарі Литовченко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні майном

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні майном , вказуючи , що 15 січня 1971 року між ними зареєстровано шлюб, який до теперішнього часу не розірвано.

В період шлюбних відносин , а саме, 19 липня 2007 року відповідач придбав автомобіль ВАЗ 2107, 2004 року випуску , реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі ХТА1005. Факт придбання вказаного автомобіля підтверджується договором купівлі продажу від 19 липня 2007 року, що укладений між ОСОБА_2 та гр.. ОСОБА_3, актом приймання передачі автомобіля від 19.07.2007 року та генеральною довіреністю від 19.07.2007 року, що посвідчена нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно до ст.60 СК України майно , набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини / навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо / самостійного заробітку / доходу / .

Вважається , що кожна річ, набута за час шлюбу , крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно до ч.3 ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім,ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з наведених норм права, спірний автомобіль, який був придбаний у період шлюбу вважається спільною сумісною власністю подружжя, тобто , її та відповідача, яка виникла в момент передачі автомобіля згідно акту приймання передачі.

Крім того , вона несла витрати по утриманню автомобіля, надавала відповідачу грошові кошти для страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати їй ключі від автомобіля та технічний паспорт для того , щоб мати можливість користуватися цим автомобілем, проте , відповідач в категоричній формі відмовляється це робити.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна , що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

27.04.2015 року позивачка ОСОБА_1 надала суду уточнення позовних вимог.

Просила суд визнати автомобіль ВАЗ 2107, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі ХТА1005 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах по 1/2 частини, а також зобовязати ОСОБА_2 не чинити їй перешкод у користуванні автомобілем ВАЗ 2107, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі ХТА1005.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позові вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 у вирішенні спору поклався на суд.

Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали , суд вважає, що позові вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення , виходячи з наступних підстав.

За обставинами справи , встановлено , що 15 січня 1971 року між сторонами зареєстровано шлюб, який до теперішнього часу не розірвано.

В період шлюбних відносин , а саме, 19 липня 2007 року відповідач ОСОБА_2 придбав автомобіль ВАЗ 2107, 2004 року випуску , реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі ХТА1005.

Факт придбання вказаного автомобіля підтверджується договором купівлі продажу від 19 липня 2007 року, що укладений між ОСОБА_2 та гр.. ОСОБА_3, актом приймання передачі автомобіля від 19.07.2007 року та генеральною довіреністю від 19.07.2007 року, що посвідчена нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно до ст.60 СК України майно , набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини / навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо / самостійного заробітку / доходу / .

Вважається , що кожна річ, набута за час шлюбу , крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з наведених норм права, спірний автомобіль, який був придбаний у період шлюбу вважається спільною сумісною власністю подружжя, тобто , її та відповідача, яка виникла в момент передачі автомобіля згідно акту приймання передачі.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна , що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної , творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема , із правочинів.

В судовому засіданні встановлено , що автомобіль ВАЗ 2107, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі ХТА1005 сторони придбали у період шлюбних відносин, що визнали в судовому засіданні , а тому , вказаний автомобіль у відповідності до ст.60 СК України являється обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст..70 СК України ц разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

А тому , узагальнюючи вищенаведені обставини , суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 базуються на законі, є обґрунтованим та підлягають до задоволення, автомобіль ВАЗ 2107, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі ХТА1005 має бути визнаний спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах по 1/2 частини.

Також, суд має зобовязати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні автомобілем ВАЗ 2107, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі ХТА1005 шляхом надання ключів від вказаного автомобіля .

У звязку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 та у відповідності до ст..88 ЦПК України судові витрати по розгляду справи підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки в сумі 363,60 гривень.

На підставі ст..ст.11,60, 213-215, 88 ЦПК України , керуючись ст. ст. 60,61 СК України , ст..ст.328,334,368,369,392 ЦК України , суд

В И Р І Ш И В :

Визнати автомобіль ВАЗ 2107, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі ХТА1005 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах по 1/2 частини.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні автомобілем ВАЗ 2107, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі ХТА1005.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в загальній сумі 363,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у розгляді справи , але не були присутні в судовому засіданні , можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: ОСОБА_5