_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/676/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі - Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства "Домоуправління № 18" до ОСОБА_1, треті особи - Департамент міського господарства ОМР, ОСОБА_2 про розірвання договору найму житлового приміщення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2014 року позивач КП «Домоуправління № 18» звернулося до суду із позовом до відповідача, який 05.11.2014 року уточнило та просить на підставі ст. 759, 785 ЦК України та ст. 61 ЖК України визнати розірваним договір найму № 321 від 15.05.2014 року, укладений між КП «Домоуправління № 18» та ОСОБА_1 на кімнати № 4,5 квартири АДРЕСА_1, зазначивши, що дане рішення має бути підставою для Київського РВ в м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області для зняття ОСОБА_1 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_1 на свою користь судовий збір.

При цьому позивач посилається на те, що відповідачу було надане житлове приміщення квартири АДРЕСА_1. Спірне житло відноситься до фонду житла для тимчасового проживання. Відповідно до подання прокуратури Київського району м. Одеси від 09.09.2014 року було встановлено, що КП «Домоуправління № 18» у порушення вимог чинного законодавства уклало договір найму, в зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду із позовом.

Представник позивача КП «Домоуправління № 18» ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити. При цьому пояснив, що договір із відповідачем укладено із порушенням норм чинного законодавства та ОСОБА_1 ніколи за адресою: квартира АДРЕСА_1 не проживала.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 позов не визнав та заперечує проти його задоволення. Посилаючись на те, що договір було укладено на законних підставах, ОСОБА_1 жодних норм законодавства не порушувала, була зареєстрована, але ордер на вселення не отримувала і не вселялась в квартиру, не проживала за спірною адресою, однак сплачувала комунальні-послуги за утримання кімнат № 4, 5, про що суду надано письмові докази.

Представник третьої особи Департаменту міського господарства ОМР - ОСОБА_5 позов підтримала та просить його задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_1 дійсно сплачувала комунальні-послуги за утримання кімнат № 4, 5. Однак, договір найму житла було укладено за відсутності ордера, у ОСОБА_1 відсутні підстави, оскільки вона не мешкала в місті дуже тривалий час, як це визначено рішенням виконавчого комітету ОМР.

Третя особа ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 позов підтримали та зазначили, що договір найму житла підлягає розірванню на підставі ст. 61 ЖК України. Та крім того, договір не містить строку його укладання, що є незаконним. Зазначили, що ОСОБА_2 проживає за спірною адресою та займає усі кімнати квартири № 7, включаючи і кімнати № 4 та 5, до яких ОСОБА_1 ніколи не приходила вселятися.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 15.05.2014 року між КП «Домоуправління № 18» в особі управляючого ОСОБА_7, що діяла на підставі рішення ВК ОМР № 324 від 15.08.2013 року, та ОСОБА_1 уклали договір найму житла № 321, а саме кімнати № 4,5 квартири АДРЕСА_1 /а.с. 4-5/.

Третя особа ОСОБА_2 звернулась до Департаменту МГ ОМР з питання приватизації житла, яким вона фактично користується, внаслідок чого було встановлено, що ОСОБА_2 була переселена із квартири 23 в квартиру АДРЕСА_2, з правом зайняття трьох кімнат: 1,2,3. Однак, ОСОБА_2 неправомірно зайняла кімнати 4 та 5 вказаної квратири, де проживає її сім'я.

Вказані обставини підтверджено листом № И-49 від 22.04.2014 року ДМГ ОМР на звернення ОСОБА_8 стосовно того, що ДМГ ОМР не заперечує проти укладання договору найму із подальшим оформленням документів, які є підставою для приватизації житла, згідно рішення ВК ОМР від15.08.2013 року № 324 «Про впорядкування діяльності комунального підприємства «Домоуправління № 18» зі змінами /а.с.50/.

Для підготовки документів для приватизації КП «Міське агентство з приватизації житла» виготовило 05.09.2013 року технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2. Техпаспорт виданий на ім'я ОСОБА_2 /а.с. 51-52/.

Судом встановлено, що згідно довідки - виписки із домової книги про склад сім'ї та прописку № 4 від 14.08.2014 року, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, 1956 року народження, ОСОБА_9, 1962 року народження, ОСОБА_10, 1982 року народження, ОСОБА_11, 1979 року народження, ОСОБА_12, 2003 року народження та відповідач ОСОБА_1 /а.с. 55/.

Судом досліджені розрахункова книжка на квартиру АДРЕСА_3 та копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, надані ОСОБА_2, а також копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, наданих представником ОСОБА_1 /а.с. 53-55, 69-70/. Таким чином, судом встановлено факт подвійної оплати житлово-комунальних послуг за кімнати № 4, 5 квартири АДРЕСА_4.

З подання прокуратури Київського району м. Одеси від 09.09.2014 року вбачається, що прокуратурою встановлено порушення житлового законодавства при укладанні договору № 321, а саме всупереч ст. 58 ЖК УРСР, відповідно до якої ордер є єдиною підставою для вселення в надане приміщення, укладання договору № 321 відбулося на підставі листа ДМГ ОМР, який датований 22.05.2014 року, а договір укладено 15.05.2014 року /а.с. 64-66/.

У позовній заяві КП «Домоуправління № 18» як на підставу своїх вимог посилається на положення ст. 759 та ст. 785 ЦК України, а також на вимоги ст. 61 ЖК України.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до статті 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Таким чином, позивач за позовними вимогам просить визнати розірваним договір найму, не користується положеннями цивільного законодавства стосовно - розірвання договору найма, а посилається при цьому на вимоги про припинення договору найму. Вказані норми цивільного законодавства визначають конкретні підстави, як для розірвання договору, так і для припинення договору.

Згідно ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем -житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Радою Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім'ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними.

Судом встановлено, та сторонами не оспорювалось, що відповідачу ОСОБА_1 правомочними органами ордер не видавався, відповідач до кімнат, на які вона уклала договір найму не вселялась. Між позивачем та відповідачем було укладено договір найму житла на підставі якого відповідач зареєструвала своє місце проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням звернення позивача в межах заявлених вимог, судом не встановлено законних підстав для задоволення заявлених вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача КП «Домоуправління № 18» в обраному ним варіанті способу захисту прав з посиланням на ст.ст. 759, 785 ЦК України не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та недоведені. При цьому, суд вважає, що позивач не позбавлений права звернутися з позовними вимогами до відповідача в іншому судовому провадженні, використавши інший спосіб захисту своїх порушених прав та інтересів.

Керуючись ст. ст. 10, 30, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 759, 785 ЦК України, ст. 61 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Домоуправління № 18 до ОСОБА_1, треті особи - Департамент міського господарства ОМР, ОСОБА_2 про визнання розірваним договору найму, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.