Провадження № 2/243/5636/2015
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Ільяшевич О.В.,
при секретареві - Хміль О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Словянського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Словянськ Донецької області) цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приват Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору кредиту,-
ВСТАНОВИВ:
09 листопада 2015 року ПАТ КБ Приват Банк звернулось до суду з позовом, в якому позивач вказував, що з відповідачем по справі ОСОБА_1 28 березня 2007 року ПАТ КБ Приват Банк уклало договір кредиту №КТS0AN91000030, згідно якого Банк надав Відповідачу кредит у розмірі 147 624 грн. 00 коп., на термін до 27 березня 2014 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми не погашеної в строк заборгованості за кредитом.
Відповідач порушив умови кредитного договору, і станом на 01 жовтня 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 691 455 грн. 66 коп. яка складається із:
- заборгованості за кредитом 96 401 грн. 01 коп.;
- заборгованості по процентам за користування кредитом 178 625 грн. 12 коп.;
- заборгованості по комісії за користування кредитом 7 147 грн. 20 коп.;
- пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 409 282 грн. 33 коп.;
Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 273 856 грн. 05 коп., яка була задоволена за рішеннями Словянського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2009 року за яким з відповідача на користь позивача стягнуто суму заборгованості у розмірі 102 804 грн. 46 коп., та від 09 листопада 2011 року за яким з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнуто суму заборгованості у розмірі 171 051 грн. 59 коп. різниця становить 417 599 грн. 61 коп.
Отже, заборгованість до стягнення становить 417 599 грн. 61 коп.
За таких обставин позивач вважає, що відповідач у строк, вказаний в договорі своїх зобовязань по договору не виконала, а тому просить суд стягнути вказані кошти з відповідача.
В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, проти вирішення справи у заочному порядку не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи судовими повістками, від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, виходячи з наступного:
В судовому засіданні встановлено, що з відповідачем по справі ОСОБА_1 28 березня 2007 року ПАТ КБ Приват Банк уклало договір кредиту №КТS0AN91000030, згідно якого Банк надав Відповідачу кредит у розмірі 147 624 грн. 00 коп., на термін до 27 березня 2014 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми не погашеної в строк заборгованості за кредитом. (а.с. 9-11).
Відповідач порушив умови кредитного договору, і станом на 01 жовтня 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 691 455 грн. 66 коп. яка складається із:
- заборгованості за кредитом 96 401 грн. 01 коп.;
- заборгованості по процентам за користування кредитом 178 625 грн. 12 коп.;
- заборгованості по комісії за користування кредитом 7 147 грн. 20 коп.;
- пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 409 282 грн. 33 коп.; (а.с. 6-8).
Суд не приймає до уваги рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2009 року та від 09 листопада 2011 року, які позивачем додано до позову та на які він посилається при вирішенні питання про розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, оскільки як вбачається з тексту вказаних рішень, суми заборгованості у розмірі 102 804 грн. 46 коп., та 171 051 грн. 59 коп. присуджено до стягнення з іншої особи, а саме «Кузенкіна Анатолія Миколайовича», прізвище ж відповідача у даному позові «Кузенкин» (а.с.4, 4 з.б.,5,5 з.б.).
Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк(термін)його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
У звязку із викладеним, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, за яких відповідач не виконав свої зобовязання по кредитному договору, внаслідок чого утворилась заборгованість по договору кредиту, яка підтверджується розрахунком заборгованості по договору кредиту.
У судовому засіданні достовірно встановлено, що заборгованість по кредиту відповідача складається із заборгованості по за кредитом у сумі 96 401 грн. 01 коп., заборгованості по процентах у сумі 178 625 грн. 12 коп., та комісії за користування кредитом у сумі 7 147 грн. 20 коп., що загалом складає 282 173 грн. 33 коп., в той час, як розмір пені становить 409 282 грн. 33 коп., що перевищує суму боргу майже у два рази. На думку суду такий розмір неустойки значно перевищує розмір збитків
Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.
Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.
Наведена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-100цс14 від 03 вересня 2015 року.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки пені до 96 401 грн. 01 коп., оскільки розмір неустойки значно перевищує розмір збитків.
У звязку із викладеним, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач зобовязань по договору кредиту не виконував з відповідача на користь позивача слід стягнути вказані в позовній заяві кошти в частині заборгованості за кредитом, відсотках та комісії в повному обсязі, а розмір неустойки(пені) зменшити, стягнувши з відповідача на користь позивача неустойку(пеню)в розмірі 96 401 грн. 01 коп., оскільки судом дійсно встановлено, що розмір самої неустойки(пені) значно перевищує розмір заборгованості по кредиту.
Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплачена при подачі позовної заяви до суду у розмірі 1218 грн. 00 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 61, 88 ч. 1, 130, 174, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 551, 610, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 18 грудня 2015 року.

Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич