УХВАЛА

21 грудня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Домусчі Л.В..

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, державний нотаріус Шостої Одеської нотаріальної контори ОСОБА_4 про продовження строку на прийняття спадщини, визнання договору дарування недійсним та повернення сторони у первісний стан, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі 04.12.2015 року звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, державний нотаріус Шостої Одеської нотаріальної контори ОСОБА_4 про продовження строку на прийняття спадщини, визнання договору дарування недійсним та повернення сторони у первісний стан.

Ухвалою судді позовна заява була залишена без руху. 18.12.2015 року позивачі надали суду заяву, якою усунули недоліки. Вказана заява надійшла судді 21.12.2015 року та ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Від позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 надійшло до суду клопотання про забезпечення позову по даній справі шляхом накладення арешту на:

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (вул. ОСОБА_5) у м. Одесі;

- 1/3 частину квартири АДРЕСА_2;

- земельну ділянку, площею 0,050 гектарів, розташовану на території Єгорівської сільської ради СТ «Телефон» масиву «Надлиманський» № ділянки 3449.

В обґрунтування поданої заяви зазначили, що в добровільному порядку врегулювати спір є неможливим. Також посилаються на те, що відчуження зазначеного майна може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення по справі у випадку задоволення їх позовних вимог.

Заява про забезпечення позову підлягає розгляду за правилами, встановленими частиною 1 статті 153 ЦПК України, за якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання позивачів.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Під час вирішення цього питання суд бере до уваги, що спір стосується нерухомого майна, а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (вул. ОСОБА_5) у м. Одесі; 1/3 частини квартири АДРЕСА_2; земельної ділянки, площею 0,050 гектарів, розташованої на території Єгорівської сільської ради СТ «Телефон» масиву «Надлиманський» № ділянки 3449, то суд вважає, що заява позивачів про накладення арешту на вказане майно є обґрунтованою.

Таким чином, з метою захисту законних прав та інтересів позивачів та з метою уникнення будь-яких дій з боку відповідача, спрямованих на відчуження нерухомості іншим особам, що, в свою чергу, унеможливить виконання можливого рішення, суд вбачає доцільним задовольнити подану позивачами заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Задовольняючи заяву позивачів про забезпечення позову суд також виходив із співмірності з заявленими позовними вимогами

Керуючись ст.ст. 3, 11, 57, 154, 208-210 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, державний нотаріус Шостої Одеської нотаріальної контори ОСОБА_4 про продовження строку на прийняття спадщини, визнання договору дарування недійсним та повернення сторони у первісний стан задовольнити.

Накласти арешт на наступне нерухоме майно:

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (вул. ОСОБА_5) у м. Одесі;

- 1/3 частину квартири АДРЕСА_2;

- земельну ділянку, площею 0,050 гектарів, розташовану на території Єгорівської сільської ради СТ «Телефон» масиву «Надлиманський» № ділянки 3449.

Копію ухвали суду для виконання направити до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (м. Одеса, вул. Старицького, 10-а), та сторонам для відома.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала з питань забезпечення позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Домусчі Л.В.

21.12.2015