Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/6529/15 Головуючий у 1 інстанції: Курдюков В.М.
Є.У. № 0824/989/2012 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2015 року за заявою ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання рішення Токмацького районного суду Запорізької області,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_3 про зміну порядку і способу виконання рішення задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви повністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

За висновками суду першої інстанції підставами для зміни способу виконання судового рішення зазначене те, землі резервного фонду перебувають в оренді у орендаря ОСОБА_4, який не дає згоди на їх вилучення. Інший орендар ОСОБА_5, який користується землями запасу, зокрема полем №13, не заперечує проти вилучення у нього землі для реалізації земельних прав позивачки.

Натомість такий висновок суду як щодо зміни способу виконання судового рішення, так і щодо змісту самого обраного судом способу виконання, не базується на чинному законодавстві.

За статтею 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов'язана вжити всі необхідні заходи для його виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічне положення міститься у ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання.

Виходячи з цього за положеннями ст. 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» зміна способу та порядку виконання рішення суду це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст. 16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з'ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду.

При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

Рішенням Токмацького райсуду Запорізької області від 15 листопада 2012 року за ОСОБА_3 визнано право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки як за колишнім працівником ДГ «Токмацьке» у розмірі, встановленому при розпаюванні земель ДГ «Токмацьке» (а.с. 4-5).

Ухвалою цього ж суду від 18 червня 2013 року розяснено, що ОСОБА_3 має право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності з резервного фонду, створеного при розпаюванні ДГ «Токмацьке».

Відповідно до інформаційного листа Управління Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області від 10.09.2015 р.№ 31-28-0.1-3893/2-15 на території Новенської сільської ради наявні землі державної власності, які відносяться до земель резервного фонду, і перебувають в оренді фізичної особи ОСОБА_4 (а.с.19).

Згідно з ч. 1,9,10 ст. 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Змінивши спосіб та порядок виконання рішення суду і зазначивши про передачу позивачеві у власність земельної ділянки із земель запасу, а не з резервного фонду, суд першої інстанції допустився порушень норм матеріального права ч.10 ст.25 ЗК України і фактично вирішив новий земельний спір, який виник між ОСОБА_3 і розпорядником земель державної власності у спосіб, не передбачений законом, що є недопустимим.

Перебування земель резервного фонду в оренді у фермерського господарства не є винятковим випадком, який унеможливлює виконання судового рішення.

За таких обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому на підставі ст.312 п.2 ЦПК України вона підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну способу і порядку виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 312, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області задовольнити.

Ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2015 року по цій справі скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про заміну способу і порядку виконання судового рішення залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: