№пр.2/521/45/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Буран. О.М.

при секретарі - Янкул Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Форсажавто» про визнання договору удаваним, визнання частково недійсним, переведення прав та обов*язків покупця, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Форсажавто» та уточнивши позовні вимоги просить визнати договір комісії, укладений 10.06.2014 року між ОСОБА_2, який виступав як продавець, комісіонером Товариством з обмеженою відповідальністю «Форсажавто», покупцем ОСОБА_3, згідно умов якого, ОСОБА_2 передав у власність, а ОСОБА_3 прийняла автомобіль марки «Камаз», 1992 року випуску, державний номер 16621ОА та сплатила за нього грошову суму в розмірі 9 420,00 гривень удаваним. Вважати, що договір комісії, укладений 10.06.2014 року був вчинений сторонами для приховання договору купівлі-продажу автомобілю марки «Камаз», 1992 року випуску, державний номер 16621ОА, згідно умов якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 купила автомобіль марки «Камаз», 1992 року випуску, державний номер 16621ОА, за що сплатив 9 420,00 гривень. Визнати договір купівлі-продажу від 10.06.2014 року в частині продажу належній ОСОБА_1 1/2 частки автомобілю марки «Камаз», 1992 року випуску, державний номер 16621ОА недійсним. Перевести права та обовязки покупця за договором купівлі-продажу автомобілю, марки «Камаз», 1992 року випуску, державний номер 16621ОА, вважати що покупцем 1/2 належній ОСОБА_2 частки автомобілю є ОСОБА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона, ОСОБА_1 є колишньою дружиною відповідача, ОСОБА_2. Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 16.10.2014 року. В період перебування у шлюбі, подружжям було придбано наступне майно: автомобіль марки Камаз, 1992 року випуску та автомобіль марки «Дєу Ланос», 2007 року випуску. У звязку з виникненням спору щодо поділу спільно набутого майна, позивач звернулась до суду із відповідним позовом, та постановленим рішенням суду від 17.01.2012 року (справа №2/1519/6626/11) за ОСОБА_1 було визнано право власності на 1/2 частину автомобілів: марки «Камаз», 1992 р.в., Д/Н 16621ОА та марки «Дєу Ланос», 2007р.в., д/н НОМЕР_1. 10.06.2014 року між ОСОБА_2, який виступав як продавець, комісіонером «ТОВ «Форсажавто», покупцем ОСОБА_3 був укладений договір комісії, згідно умов якого, ОСОБА_2 передав у власність, а ОСОБА_3 прийняла автомобіль та сплатила за нього грошову суму в розмірі 9 420,00 гривень. ТОВ «Форсажавто» зобовязалось надати послуги щодо оформлення та постановлення на облік вказаного автомобілю на імя покупця в органах УДАІ ГУМВС України в Одеській області. Постановою про закриття кримінального провадження від 21.10.2014р. встановлений розмір шкоди, яку було спричинено діями ОСОБА_2 по відчуженню спірного автомобілю на користь ОСОБА_3 за участю ТОВ «Форсажвто». Позивач вважає, що правовідносини, між ОСОБА_2, ТОВ «Форсажавто», ОСОБА_3 є правовідносинами щодо купівлі-продажу автомобілю, а відтак укладений договір є удаваним та таким, що приховує договір купівлі-продажу, що в дійсності був укладений між сторонами, тому з метою відновлення свого порушеного права, звернулася до суду з вказаним позовом.

Позивач та її представник у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити.

Відповідачі, ОСОБА_2 та його представник, а також представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували посилаючись на те, що про існування рішення, яким визнано право власності на спірний автомобіль, їм на дату укладання правочину відомо не було, а переоформлення автомобілю відбувалося за участю органів ДАІ, з боку яких жодних проблем чи питань викликано не було. Претензій один до одного, щодо виконання угоди, не мають, тому просили договір визнати чинним. Відповідачі вказали, що на момент передачі, автомобіль був справним, до місця розташування, у помешкання ОСОБА_3, доїхав своїм ходом.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 вказав, що в реєстраційних документах на автомобіль був вписаний лише ОСОБА_2, який представився єдиним власником авто та особисто отримав грошові кошти в повному обсязі.

Відповідач, ТОВ «Форсажавто», сповіщені належним чином, у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, заперечень стосовно предмету позову, або заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідка, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що уточнені позовні вимоги цілком обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є колишньою дружиною відповідача, ОСОБА_2. Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 16.10.2014 року (справа №521/8660/14ц). В період перебування у шлюбі, подружжям було придбано наступне майно: автомобіль марки Камаз, 1992 року випуску та автомобіль марки «Дєу Ланос», 2007 року випуску.

На підставі рішення суду від 17 січня 2012 року (справа №2/1519-6626/11) за позивачем, ОСОБА_1 було визнане право власності на ? частку вантажного автомобілю фургону контейнеровозу, марки «Камаз 53212», 1992року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, шасі № ХТС5321201Ч0076849. Це також підтверджується довідкою Центру надання послуг №1 УДАІ ГУ МВС України в одеській області від 26.06.2014р. №42/1-1685. Рішення суду про встановлення режиму часткової власності на автомобіль набрало законної сили.

10.06.2014 року між ОСОБА_2, який виступив як продавець, комісіонером ТОВ «Форсажавто», покупцем ОСОБА_3 був укладений договір комісії, згідно умов якого, ОСОБА_2 передав у власність, а ОСОБА_3 прийняла автомобіль марки «Камаз», 1992 року випуску, державний номер 16621ОА та сплатила за нього грошову суму в розмірі 9420 гривень. ТОВ «Форсажавто» зобовязалось надати послуги щодо оформлення та постановлення на облік вказаного автомобілю на імя покупця в органах УДАІ ГУМВС України в Одеській Області. Ринкова вартість автомобілю, згідно Довідки-Рахунку, серії ВІА №210490 від 10.06.2014р. та згідно Акту про оцінку транспортного засобу №316 від 10.06.2014р. становила 9420,00 гривень.

Допитаний судом у якості свідка, ОСОБА_5 підтвердив факт укладання угоди від 10.06.2014 року, на якій були присутні усі зацікавлені особи, окрім ОСОБА_1 Також свідок підтвердив факт передачі транспортного засобу марки «Камаз», 1992 року випуску, державний номер 16621ОА, покупцю.

Правовідносини, між ОСОБА_2, ТОВ «Форсажавто», ОСОБА_6 є правовідносинами щодо купівлі-продажу автомобілю, а відтак укладений договір є удаваним та таким, що приховує договір купівлі-продажу, що в дійсності був укладений між сторонами.

Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона зобовязується за дорученням другої сторони за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналіз предмету вказаного договору свідчить про те, що ОСОБА_2 відчужив вказаний транспортний засіб безпосередньо ОСОБА_3, а ТОВ «Форсажавто», не вчинювала дій щодо продажу вказаного автомобілю від імені ОСОБА_2, надаючи послуги лише з реєстрації вказаного транспортного засобу.

Таким чином, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу за умовами якого, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 купив спірний автомобіль.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Обґрунтовуючи часткову недійсність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ст. 213 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Разом з тим, уклавши договір щодо відчуження належній позивачу частки, відповідачі вийшли за межі наданих їм законом цивільних прав, розпорядились власністю, яка їм не належить.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що уклавши договір щодо відчуження частки позивача, ОСОБА_1 у спірному автомобілю, відповідачі фактично протиправно позбавили її права власності на вказаний автомобіль, що є неприпустимим, тому за таких обставин вказаний договір має бути визнаним частково недійсним.

Надаючи правову оцінку вчиненому договору купівлі-продажу, слід зазначити, що відповідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Таким чином, договір купівлі-продажу належній ОСОБА_2 1/2 частини автомобілю є дійсним.

Відповідно до ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 уклавши удаваний правочин з сторонньою особою, мав намір уникнути виконання вказаних вимог законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.

Згідно ч.3ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог так і заперечень. Докази надаються суду сторонами.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.

З урахуванням вище викладеного, на підставі представлених сторонами та досліджених при розгляді справи доказів, суд доходить висновку, що оскільки ОСОБА_2 продав належну йому 1/2 частку у праві спільній частковій власності на автомобіль сторонній особі, виникли підстави щодо переведення на позивача, ОСОБА_1 прав та обовязків покупця.

Керуючись ст.ст 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 13, 203 215, 217, 362, 321 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Форсажавто» про визнання договору удаваним, визнання частково недійсним, переведення прав та обов*язків покупця задовольнити.

Визнати договір комісії, укладений 10.06.2014 року між ОСОБА_2, який виступав як продавець, комісіонером Товариством з обмеженою відповідальністю «Форсажавто», покупцем ОСОБА_3, згідно умов якого, ОСОБА_2 передав у власність, а ОСОБА_3 прийняла автомобіль марки «Камаз», 1992 року випуску, державний номер 16621ОА та сплатила за нього грошову суму в розмірі 9 420,00 гривень удаваним.

Вважати, що договір комісії, укладений 10.06.2014 року був вчинений сторонами для приховання договору купівлі-продажу автомобілю марки «Камаз», 1992 року випуску, державний номер 16621ОА, згідно умов якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 купила автомобіль марки «Камаз», 1992 року випуску, державний номер 16621ОА, за що сплатив 9 420,00 гривень.

Визнати договір купівлі-продажу від 10.06.2014 року в частині продажу належній ОСОБА_1 1/2 частки автомобілю марки «Камаз», 1992 року випуску, державний номер 16621ОА недійсним.

Перевести права та обовязки покупця за договором купівлі-продажу автомобілю, марки «Камаз», 1992 року випуску, державний номер 16621ОА, вважати що покупцем 1/2 належній ОСОБА_2 частки автомобілю є ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя: О.М. Буран