АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/348/2015 Головуючий в І інстанції: Бойко М.Є.
Категорія:5 Доповідач: Капітан І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 25 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан І.А.
Суддів:Радченка С.В.
Колісниченка А.Г.
При секретарі: З участю прокурора: адвоката:Сікорі О.В. Декалюка Д.Е. ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_7 та прокурора м. Нова Каховка, який діє в інтересах ОСОБА_7, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 липня 2013 року в справі за позовом прокурора м. Нова Каховка, який діє в інтересах ОСОБА_7, до комунального підприємства «Каховське бюро технічної інвентаризації», Новокаховської міської ради Херсонської області, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: житлово-будівельний кооператив «Молнія», Новокаховська державна нотаріальна контора, про визнання незаконним та скасування реєстраційного посвідчення, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, зобов'язання скасувати реєстрацію права власності, визнання права власності, зобов'язання зареєструвати право власності, виселення без надання іншого житлового приміщення, та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до Новокаховської міської ради Херсонської області, ОСОБА_7, ОСОБА_9 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2010 року прокурор м. Нова Каховка, який діє в інтересах ОСОБА_7, звернувся до суду з позовом до КП «Каховське бюро технічної інвентаризації», Новокаховської міської ради Херсонської області, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ЖБК «Молнія», Новокаховська державна нотаріальна контора, про визнання незаконним та скасування реєстраційного посвідчення, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, зобов'язання скасувати реєстрацію права власності, визнання права власності, зобов'язання зареєструвати право власності, виселення без надання іншого житлового приміщення, який в ході розгляду справи був доповнений позивачкою.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що ОСОБА_7 є дочкою ОСОБА_10, яка у 1974 році вступила до ЖБК «Молнія» і, сплативши повну вартість однокімнатної квартири в сумі 4866 руб., з яких 2051 руб. - особистий внесок і 2815 руб. - позика банку, отримала ордер на вселення до квартири АДРЕСА_1.

Оскільки ОСОБА_10 повністю сплатила вартість вказаної квартири й погасила надану банком позику, вона фактично набула право власності на це нерухоме майно.

Однак через деякий час після смерті останньої, ОСОБА_7, яка є спадкоємцем першої черги і в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, дізналася, що на підставі довідки ЖБК «Молнія» №31 від 15.08.1994 року виконавчий комітет Новокаховської міської ради 25.10.2005 року прийняв рішення № 276 про видачу свідоцтва на право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я її колишнього чоловіка ОСОБА_11, який з 1981 року з дозволу ОСОБА_10 тимчасово проживав у вказаній квартирі, а ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер. 19.09.2006 року Новокаховська державна нотаріальна контора видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом дружині останнього ОСОБА_8, згідно якого до неї перейшло право власності на 5/6 частин спірної квартири.

Вважаючи, що ОСОБА_11, а в подальшому і ОСОБА_8 набули право власності на спірну квартиру без достатніх правових підстав, а дії відповідних державних органів щодо передачі та реєстрації цього нерухомого майна вказаним фізичним особам є неправомірними, а також посилаючись на те, що рішення Новокаховської міської ради № 276 постановою Новокаховського міського суду Херсонської області було визнано незаконним і скасовано, прокурор просив суд, з урахуванням наданих позивачкою уточнень:

- визнати незаконним та скасувати реєстраційне посвідчення від 25 серпня 1994 року на квартиру АДРЕСА_1, видане Каховським БТІ на ім'я ОСОБА_11;

- скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_11 на квартиру АДРЕСА_1, яка відбулася за реєстраційним посвідченням від 25.08.1994 року на підставі довідки ЖБК «Молнія» № 31 від 15.08.1994 року;

- скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_11 на квартиру АДРЕСА_1, яка відбулася за свідоцтвом про право власності на нерухоме майно на підставі рішення виконавчого Новокаховської міської ради № 276 від 25.10.2005 року;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.09.2006 року, видане Новокаховською нотаріальною конторою Херсонської області на ім'я ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1;

- скасувати реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Новокаховською державною нотаріальною конторою 19.09.2006 року;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.09.2006 року, видане Новокаховською державною нотаріальною контрою Херсонської області на ім'я ОСОБА_8 на 5/6 частин квартири АДРЕСА_1;

- скасувати реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_8 на 5/6 частин квартири АДРЕСА_1, яка відбулася за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого Новокаховською державною нотаріальною конторою Херсонської області 19.09.2006 року;

- скасувати реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_8 на 5/6 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 28.03.2012 року;

- виселити ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення;

- визнати за ОСОБА_7 в порядку спадкування право власності на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року;

В ході судового розгляду справи ОСОБА_8 звернулася до суду із зустрічним позовом до Новокаховської міської ради, ОСОБА_7, ОСОБА_9, в якому просила визнати за нею право власності на 5/6 частин квартири АДРЕСА_1, зазначаючи, що ОСОБА_11 в законному порядку набув право власності на вказану квартиру, а тому мав право розпоряджатися нею на власний розсуд, в тому числі й призначаючи її єдиною спадкоємицею за заповітом, при цьому не заперечувала, що ОСОБА_9, який є сином померлого ОСОБА_11 та інвалідом 2 групи, має право на 1/6 частину спірної квартири.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 липня 2013 року, з урахуванням ухвали про виправлення описок від 08 серпня 2013 року, у позові прокурора м. Нова Каховка в інтересах ОСОБА_7 до КП «Каховське бюро технічної інвентаризації», Новокаховської міської ради Херсонської області, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: ЖБК «Молнія», Новокаховська державна нотаріальна контора про визнання незаконним та скасування реєстраційного посвідчення від 25 серпня 1994 року, визнання недійсним свідоцтва про право на спадкування, зобов'язання скасувати реєстрацію права власності, визнання права власності, зобов'язання зареєструвати право власності та виселення без надання іншого жилого приміщення, а також у задоволенні позову ОСОБА_8 до Новокаховської міської ради Херсонської області, ОСОБА_7, ОСОБА_9 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено повністю.

В апеляційних скаргах ОСОБА_7 та прокурор м. Нова Каховка, діючий в інтересах ОСОБА_7, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, наданим сторонам доказам дав неправильну оцінку та порушив норми матеріального і процесуального права, просять рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове по суті заявлених первісних вимог.

Крім того, ОСОБА_7 подала окрему апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 08 серпня 2013 року про виправлення допущених в рішенні суду описок, в якій, посилаючись на те, що вказане процесуальне питання вирішено судом з порушенням вимог ЦПК України, просила скасувати постановлену судом ухвалу і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

В письмових запереченнях адвокат ОСОБА_6, діючий від імені ОСОБА_8, посилаючись на безпідставність доводів апеляційних скарг та законність рішення, просив скарги відхилити, а судові рішення першої інстанції залишити без змін.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 31 жовтня 2013 року, з урахуванням ухвали про виправлення описок від 14 листопада 2013 року, апеляційні скарги ОСОБА_7 та прокурора м. Нова Каховка, який діє в інтересах ОСОБА_7, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 липня 2013 року, задоволено частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 8 серпня 2013 року відхилено. Постановлено: рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 липня 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора м. Нова Каховка, який діє в інтересах ОСОБА_7, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Новокаховською державною нотаріальною конторою Херсонської області 19 вересня 2006 року на ім'я ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1, та визнання за ОСОБА_7 права власності як спадкоємця першої черги на квартиру АДРЕСА_1 скасувати і ухвалити нове.

Вказані позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, видане Новокаховською державною нотаріальною конторою 19 вересня 2006 року ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, в частині складу спадкового майна, а саме: 345/600 частин квартири АДРЕСА_1 і вважати, що спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з 155/600 частин наведеної вище квартири.

Визнати за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на 69/100 частин квартири АДРЕСА_1.

В решті рішення місцевого суду та ухвалу від 8 серпня 2013 року залишено без змін.

На зазначене рішення апеляційного суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подано касаційні скарги.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2014 року касаційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Херсонської області від 31 жовтня 2013 року в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого ОСОБА_8 від 19вересня 2006 року, та визнання за ОСОБА_7 права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в частині, що переглядається, в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_7 та прокурора м. Нова Каховка, діючого в інтересах ОСОБА_7, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 липня 2013 року не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про визнання недійсним виданого на ім'я ОСОБА_8 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, та права власності за позивачем на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_10, суд першої інстанції виходив з того, що спадкодавець ОСОБА_11 за життя законно набув право власності на кооперативну квартиру АДРЕСА_1, якою правомірно розпорядився, заповів її своїй дружині ОСОБА_8, а мати позивачки ОСОБА_7 ОСОБА_10 такого права не мала, тому це майно не відноситься до спадкової маси зазначеного спадкодавця.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом з 21 червня 1959 року по 19 лютого 1976 року ОСОБА_7 перебувала зі ОСОБА_11 у шлюбі від якого має двох дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 12.11.1992 року є інвалідом 2 групи, та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_11 на праві власності належала однокімнатна кооперативна квартира АДРЕСА_1, про що КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» 25 серпня 1994 року зроблено запис у реєстрову книгу № 15 за реєстровим № 2538 та видано реєстраційне посвідчення (т.1, а.с.10).

07 липня 1995 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 укладено шлюб (т.1, а.с.300 зв.)

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_11 помер (т.1, а.с.11).

За життя, 20 жовтня 1995 року, ОСОБА_11 склав заповіт відповідно до якого належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1, він заповів своїй дружині - ОСОБА_8, яка з 13 вересня 1995 року зареєстрована у спірній квартирі і проживає до цього часу (т.1, а.с.277зв.-278).

10 січня 2005 року сини померлого ОСОБА_11: ОСОБА_9 та ОСОБА_12 звернулися до Новокаховської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, при цьому ОСОБА_9 надав довідку, відповідно до якої він є інвалідом другої групи, тобто має право на 1/6 частку спірної квартири, але до державної нотаріальної контори для отримання відповідного свідоцтва не з'являвся (т.1, а.с.277,281).

23 вересня 2005 року ОСОБА_8 звернулась до Новокаховської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_11 (т.1, а.с.289).

25 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області прийнято рішення № 276 «Про видачу свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна», у п. 1.9 якого зазначено: видати свідоцтво про право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_11 (т.1, а.с.169).

29 жовтня 2005 року КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, відповідно до якого 29 жовтня 2005 року прийнято рішення про реєстрацію права власності, за яким ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право власності серія ЯЯЯ № 463073 від 26 жовтня 2005 року, виданого виконавчим комітетом Новокаховської міської ради на підставі рішення від 25 жовтня 2005 року № 276, є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (т.1, а.с.311-312).

19 вересня 2006 року державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_8 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за яким вона успадкувала 5/6 частини квартири АДРЕСА_1 (т.1, а.с.7).

01 жовтня 2007 року КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської області зареєструвало право власності за ОСОБА_8 на 5/6 частини однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину ВЕВ № 795910 від 19 жовтня 2006 року, виданого державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори р. № 1-2547(т.1, а.с.316).

Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 28 жовтня 2008 року в адміністративній справі № 2-а-444/2008 року за заявою прокурора м. Нова Каховка до Новокаховської міської ради визнано незаконним та скасовано п. 1.9. рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 25 жовтня 2005 року № 276 «Про видачу свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна», яке оскаржувалося в апеляційному порядку та ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2011 року, залишено без змін (т.1, а.с.4-5, 240).

На виконання вказаної постанови суду виконавчим комітетом Новокаховської міської ради 28 січня 2009 року прийнято рішення № 41 про скасування п. 1.9 рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 25 жовтня 2005 року № 276 «Про видачу свідоцтва на об'єкти нерухомого майна» та скасування реєстрації права власності за ОСОБА_11 на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с.3).

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 жовтня 2012 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_7 до КП «Каховське бюро технічної інвентаризації», Новокаховської міської ради Херсонської області, ОСОБА_8, третя особа: ЖБК «Молнія», про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно задоволено. Визнано недійсним Свідоцтво серії ЯЯЯ №463073 на право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області 26 жовтня 2005 року на підставі п.1.9. рішення Новокаховської міської ради Херсонської області від 25 жовтня 2005 року №276 «Про видачу свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна» на ім'я ОСОБА_11 (т.2, а.с.43-47).

Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 квітня 2005 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17 серпня 2005 року та апеляційним судом Кіровоградської області від 22 лютого 2008 року (в порядку касаційного оскарження) (т.1, а.с.283-286, 287-288, 335-336), у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності, у задоволенні позову відмовлено. У зазначеній справі судами встановлено, що ОСОБА_11 в установленому законом порядку набув право власності на спірну квартиру. ОСОБА_10 та ОСОБА_7, якими частково було сплачено пайовий внесок за квартиру, не оспорювали набуте ним право в установленому законом порядку та в установлені строки. До своєї смерті ОСОБА_13 в установленому законом порядку склав заповіт, яким заповідав квартиру своїй дружині ОСОБА_8

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 30 травня 2006 року, яке набрало законної сили, у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до Новокаховської міської ради Херсонської області, житлово-будівельного кооперативу «Молнія» про визнання незаконним рішень зборів уповноважених членів ЖБК «Молнія» від 21 липня 1980 року та 31 липня 1980 року, викладених у протоколах зборів № 18 і 19, згідно з якими ОСОБА_11 прийнято у члени вказаного кооперативу, а ОСОБА_10 виключена із його членів, у задоволенні позову відмовлено. Судом у зазначеній справі встановлено, що ОСОБА_7 є донькою ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Остання за життя була членом ЖБК «Молнія» та користувалась квартирою АДРЕСА_1. Рішенням зборів уповноважених членів ЖБК «Молнія» від 21 липня 1980 року, яке викладене у протоколі № 18, ОСОБА_10 виключена із членів кооперативу на підставі поданої нею заяви, а ОСОБА_11 прийнятий у члени того ж кооперативу з одночасною передачею йому спірної квартири. Рішенням виконкому Новокаховської міської Ради від 08 серпня 1980 року № 424/15 затверджене зазначене рішення зборів. Особовий рахунок на спірну квартиру відкритий на ОСОБА_11 Перший внесок у розмірі 2 884 крб. внесено ним у 1980 році, ним сплачена решта внеску в розмірі 1 532 крб. за період з другого кварталу 1983 року по третій квартал 1990 року. Суд встановив, що станом на час видачі довідки заборгованість за пайовим внеском відсутня, а тому згідно зі ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність», (чинним з 15 квітня 1991 року), саме він став власником зазначеної квартири. Набуте ОСОБА_11 право власності не оспорювалось у встановленому законом порядку та строк. Також встановлено, що учасником правовідносин, які виникли у 1980 році на час виключення ОСОБА_10 із членів кооперативу, ОСОБА_7 не була і доказів наявності у неї права власності на спірну квартиру не надала. (т.1, а.с.346-347, 348-349).

Із наявної в матеріалах справи довідки ЖБК «Молнія» від 21 березня 2005 року також вбачається, що ОСОБА_10 за спірну квартиру внесла пайовий внесок в сумі 2051 руб. 04 червня 1974 року. Нею також погашена ссуда з 3 кварталу 1976 року по 1 квартал 1973 року в сумі 1283 руб. Тобто загальна сума, виплачена за квартиру ОСОБА_10, складає 3334 руб., а ссуда з 2 кварталу 1983 року по 3 квартал 1990 року в сумі 1532 руб. виплачена саме ОСОБА_11 (т.2, а.с.40).

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 71 ЦК Української РСР, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до ст.75ЦК Української РСР позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін.

Згідно зі ст. 76 ЦК Української РСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов, тобто з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Статтею 80 ЦК Української РСР передбачено, що закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

З'ясовуючи обставини справи, необхідно встановити не тільки факт порушення суб'єктивного права, але й те, коли про таке порушення дізналася або могла дізнатися особа, право якої порушено. Для визначення цього моменту суд повинен мати докази, які б об'єктивно свідчили про те, що особа, право якої порушено, дійсно не могла знати про порушення його права.

Відповідне регулювання питання позовної давності містить і ЦК України, що набув чинності з 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Порушене право підлягає захисту лише за умови звернення особи з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах позовної давності або за умови визнання поважними причини пропущення позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_8 у січні 2012 року зверталася з заявою про застосування строку позовної давності до вимог ОСОБА_7 (т.1, а.с.274).

У березні 2012 року ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку позовної давності, посилаючись на поважність причин пропуску такого строку, а саме те, що про порушені права їй стало відомо лише в 2005 році (т.1, а.с.394).

Із заяви ОСОБА_7, поданої до Новакоховської державної нотаріальної контори 20 грудня 1999 року, вбачається, що остання, після смерті своєї матері ОСОБА_10, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка складається із жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_2 (т.1, а.с.364).

20 грудня 1999 року ОСОБА_7 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначений житловий будинок (т.1, а.с.371).

11 лютого 2005 року ОСОБА_7 звернулася з заявою до Новакоховської державної нотаріальної контори в якій просила нікому не видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_11, оскільки вважала, що квартира АДРЕСА_1 належить їй на праві спільної сумісної власності, як колишній дружині ОСОБА_11, у зв'язку з чим вона має намір звернутися до суду про визнання права на ? частку в спільному майні подружжя. (т.1, а.с.289зв).

Будь-яких відомостей стосовно того, що ОСОБА_10 за своє життя, а також ОСОБА_7 після смерті своєї матері оспорювали набуте ОСОБА_11 право власності на спірну квартиру у встановлені законом строки та порядку, матеріали справи не містять.

Тобто посилання ОСОБА_7 на те, що про порушення свого права на квартиру в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 вона дізналася лише в 2005 році, не ґрунтується на наявних в матеріалах справи доказах.

Відповідно до ст.ст.58,59. ч.2 ст.303 ЦПК України колегія суддів не приймає до уваги ксерокопію заяви ОСОБА_7 до Новокаховської державної нотаріальної контори від 24 лютого 1999 року, яку ОСОБА_7 подала як новий доказ при апеляційному розгляді справи (т.3, а.с.292).

На підставі наведеного та враховуючи встановлені судовими рішеннями обставини, а саме те, що ОСОБА_11 в установленому законом порядку набув право власності на спірну квартиру, а ОСОБА_10 та ОСОБА_7, якими частково було сплачено пайовий внесок за квартиру, не оспорювали набуте ним право в установленому законом порядку та в установлені строки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним виданого на ім'я ОСОБА_8 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_11 та права власності за позивачем на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_10, у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Доводи апеляційних скарг щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегією суддів до уваги не приймаються, як такі, що не підтверджені належними доказами та не спростовують мотивованих висновків суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині, що переглядається, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права на підставі наданих доказів, досліджених в судовому засіданні, і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_7 та прокурора м. Нова Каховка, який діє в інтересах ОСОБА_7, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 липня 2013 року відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 липня 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора м. Нова Каховка, який діє в інтересах ОСОБА_7, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Новокаховською державною нотаріальною конторою Херсонської області 19 вересня 2006 року на ім'я ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1, та визнання за ОСОБА_7 права власності як спадкоємця першої черги на квартиру АДРЕСА_1 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді