Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2015 р. Справа № 608/1903/15-ц

Номер провадження2/608/774/2015

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л.С.

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,--

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивачка вказала, що 28 квітня 1990 року вони з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано в Горішньовигнанській сільскій раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 2.

Від шлюбу у них є повнолітня дитина.

За час спільного проживання належна сім'я в них не створилась, між ними часто виникали сварки, скандали та непорозуміння. Подружнім життям вони не живуть 20 років, спільного господарства не мають, проживають окремо.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась. В заяві до суду вказала, що в судове засідання з'явитись не має можливості, оскільки виїжджає за межі України, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнає.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Керуючись ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57, 61, 174, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28 квітня 1990 року Горішньовигнанською сільською радою Чортківського району Тернорпільської області, актовий запис № 2.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачкою прізвище "ОСОБА_2".

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. І. Парфенюк