У х в а л а

іменем україни

18 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М.,

Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Управління відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Сумській області, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, третя особа - ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 18 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Сумській області (далі - Фонд), відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, третя особа - ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 18 листопада 2014 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що звільнення позивача проведено з дотриманням вимог закону.

Судами встановлено, що наказом начальника Фонду у Сумській області від 01 червня 2010 року № 27-к ОСОБА_2 прийнятий на посаду заступника начальника управління Фонду (а. с. 8).

Наказом директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 26 вересня 2012 року № 550 з 01 грудня 2012 року зменшено граничну чисельність працівників Фонду у Сумській області (а.с. 49).

На виконання вказаного наказу начальником Фонду у Сумській області 28 вересня 2012 року видано наказ № 154-к «Про внесення змін у штатний розпис Фонду у Сумській області», яким було введено в дію нову структуру та штатний розпис Фонду у Сумській області з 01 грудня 2012 року зі зменшенням чисельності на одну одиницю, відповідно до якого посада заступника начальника управління підлягає скороченню з 01 грудня 2012 року (а. с. 50).

Наказом Фонду у Сумській області від 14 грудня 2012 року № 195-к ОСОБА_2 звільнено з займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням чисельності працівників з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку та компенсацією за невикористані дні відпустки (а. с. 9).

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 14 травня 2013 року визнано незаконним наказ начальника Фонду у Сумській області від 14 грудня 2012 року № 195-к про звільнення з роботи ОСОБА_2, поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника начальника управління Фонду у Сумській області з 14 грудня 2012 року, стягнуто з Фонду у Сумській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 грудня 2012 року по 14 травня 2013 року в розмірі 12 929 грн 17 коп. та 300 грн. на відшкодування моральної шкоди. Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині зобов'язання Правління внести зміни в штатний розпис Фонду у Сумській області, ввівши посаду заступника начальника управління, а виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України затвердити штатний розпис з вказаною посадою (а.с. 10-12).

Наказом начальника Фонду у Сумській області від 27 травня 2013 року № 43-к ОСОБА_2 поновлено на посаді заступника начальника Фонду у Сумській області з 14 грудня 2012 року та сплачено присуджені рішенням суду грошові кошти (а. с. 13).

У зв'язку зі скороченням посади заступника начальника Фонду у Сумській області, відповідно до наказу начальника Фонду у Сумській області від 28 вересня 2012 року № 154-к «Про внесення змін у штатний розпис Фонду у Сумській області» з 01 грудня 2012 року, наказом виконуючого обов'язки начальника управління Фонду у Сумській області від 28 травня 2013 року № 44-К ОСОБА_2 попереджено про його звільнення з 30 липня 2013 року. З наказом ОСОБА_2 ознайомився 28 травня 2013 року під особистий підпис (а. с. 14).

Відповідно до листа голови профспілкового комітету працівників управління Фонду від 10 січня 2014 року № 1 ОСОБА_2 не був членом профспілкової організації (а. с. 186).

Наказом начальника Фонду у Сумській області №67-К від 30 липня 2013 року ОСОБА_2 звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням чисельності працівників з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку згідно зі ст. 44 КЗпП України та компенсацією за невикористані дні відпустки (а. с. 15).

Відповідно до інформації КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 4» від 05 серпня 2013 року № 969/01-06/їв, ОСОБА_2 перебував на амбулаторному лікуванні в поліклінічному відділенні лікарні з видачею листка непрацездатності з 29 липня 2013 року по 02 серпня 2013 року, № л/н 960828 і повинен приступити до роботи 03 серпня 2013 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п. 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз'яснено, що правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП) стосуються як передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

07 серпня 2013 року наказом начальника Фонду у Сумській області № 71-К внесено зміни до п. 1 наказу від 30 липня 2013 року № 67-к «Про звільнення ОСОБА_2.» та викладено його в наступній редакції: «Звільнити ОСОБА_2, заступника начальника Фонду у Сумській області, у зв'язку зі скороченням чисельності працівників з 05 серпня 2013 року (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України).

Отже, встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 січня 2014 року та ухвала апеляційного суду Сумської області від 18 листопада 2014 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

І.К. Парінова