Справа № 673/827/15-ц
Провадження № 2/673/369/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі:головуючого - судді Коваля Ф.І.,

при секретарі Демчишиній Н.Г.,

за участю прокурора Делінди В.Ю.,

відповідачів ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражня цивільну справу за позовом прокурора Деражнянського району в інтересах держави в особі Гатнянської сільської ради Деражнянського району до ОСОБА_4 районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_5 про скасування розпоряджень голови ОСОБА_4 райдержадміністрації та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, -

встановив:

Прокурор Деражнянського району звернувся в суд в інтересах держави в особі Гатнянської сільської ради Деражнянського району до ОСОБА_4 районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_5 про скасування розпоряджень голови ОСОБА_4 райдержадміністрації та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що згідно з розпорядженням ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 30 листопада 2011 року №629/2011-р. надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_5 з метою ведення особистого селянського господарства на території Гатнянської сільської ради Деражнянського району, а згідно з розпорядженням від 21 травня 2012 року №223/2012-р. затверджено проект землеустрою щодо відведення таких земельних ділянок та передано у власність вказаних осіб земельні ділянки, площами по 2,0 га кожному. 23 серпня 2012 року, на підставі наведених розпоряджень, відділом Держкомзему у ОСОБА_4 районі було видано державні акти на право власності на земельні ділянки: ОСОБА_1 серії ЯМ, номер 859743, ОСОБА_2 серії ЯМ, номер 859746, ОСОБА_5 серії ЯМ, номер 859744, згідно з якими їм було передано у власність земельні ділянки, площами по 2,000 га, розташовані на території Гатнянської сільської ради Деражнянського району, за межами населеного пункту, цільовим призначенням яких є ведення особистого селянського господарства. Позивач стверджує, що передача вказаних земельних ділянок у власність ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_5 відбулася з порушенням вимог Земельного кодексу України та Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Так, він посилається на те, що згідно з положеннями наведеного законодавства при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій у приватну власність передаються земельні ділянки (крім земель резервного фонду) працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Разом з тим, створений у процесі приватизації резервний фонд земель призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням переважно громадянами, зайнятими у соціальній сфері на селі, а також іншими особами, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Відповідачі ж ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_5 на території Гатнянської сільської ради не проживали та не проживають, у соціальній сфері сіл цієї сільської ради не зайняті, членами СТОВ «Гатнянське» (колишнє КСП «Перше Травня») не були. Крім цього, на території сільської ради проживають громадяни, які мають право на отримання земельних ділянок з резервного фонду, проте земельні ділянки у власність ще не отримували. Тобто, стверджує позивач, ОСОБА_4 райдержадміністрація при видачі розпоряджень про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі їх у власність відповідачів порушила ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у звязку з чим вказані розпорядження та видані на їх підставі державні акти, на думку позивача, є незаконним і підлягають скасуванню.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав.

Представник Гатнянської сільської ради Деражнянського району ОСОБА_6 в судовому засіданні 19 жовтня 2015 року підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Зі змісту його заяви вбачається, що позов він визнає, не заперечуючи в його задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 і представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 позову не визнали, посилаючись на його необґрунтованість. Так, вони стверджують, що набули право власності на земельні ділянки, розташовані на території Гатнянської сільської ради в порядку та на підставах, передбачених законодавством України. Відповідачі також вважають безпідставним посилання позивача на Указ Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», оскільки порядок набуття права власності на землю врегульований Земельним кодексом України, норми якого при передачі їм земель у власність порушені не були, а також посилання його на те, що вони не мали права на отримання земельних ділянок у власність у звязку з тим, що на території Гатнянської сільської ради не проживали, у соціальній сфері сіл цієї сільської ради зайняті не були, членами СТОВ «Гатнянське» (колишнє КСП «Перше Травня») не були, оскільки такі обставини не визначені законодавством як умови для набуття права власності на землю. Крім того, вони просять застосовувати щодо спірних правовідносин позовну давність, стверджуючи, що оскільки земельні ділянки були передані у власність відповідачів на підставі акту прийомки-передачі межових знаків та викопіювання (графічного матеріалу) від 14 грудня 2011 року, підписаного головою Гатнянської сільської ради, то строк позовної давності по зазначеній вимозі збіг 14 грудня 2014 року, у звязку з чим просять відмовити в задоволенні позову у звязку з пропуском строку позовної давності.

Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно з пунктом 1 розпорядження голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 30 листопада 2011 року №629/2011-р. «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність з метою ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_5 надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, площами по 2,0 га, для передачі у власність з метою ведення особистого селянського господарства на території Гатнянської сільської ради Деражнянського району.

Згідно із пунктами 1, 2 розпорядження голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 21 травня 2012 року №223/2012-р. «Про передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано у власність ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_5 земельні ділянки, площами по 2,0 га кожному, для ведення особистого селянського господарства на території Гатнянської сільської ради Деражнянського району.

Відтак, на підставі вказаного розпорядження райдержадміністрації від 21 травня 2012 року, відділом Держкомзему у ОСОБА_4 районі 23 серпня 2012 року було видано три державних акти на право власності на земельні ділянки, згідно із якими у власність відповідачів передано земельні ділянки, площами по 2,000 га, розташовані на території Гатнянської сільської ради Деражнянського району, за межами населеного пункту, цільовим призначенням яких є ведення особистого селянського господарства: на імя ОСОБА_1 державний акт серії ЯМ, номер 859743, на імя ОСОБА_2 державний акт серії ЯМ, номер 859746, на імя ОСОБА_5 державний акт серії ЯМ, номер 859744.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи обґрунтованість вимог відповідачів про застосування щодо спірних правовідносин строку позовної давності, суд керується положеннями Глави 18 Розділу V Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 256 цього Кодексу позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено сторонами у спорі, є підставою для відмови у позові відповідно до ст. 267 цього Кодексу.

Визначення початку відліку позовної давності міститься в ст. 261 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і обєктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Суд не приймає до уваги заперечення прокурора щодо застосування позовної давності, оскільки згідно з правовою позицією Верховного суду України, викладеною в постановах від 27 травня 2014 року у справі № 3-23гс14 та від 23 грудня 2014 року у справі № 3-194гс14, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів. При цьому прокурор не є стороною (позивачем) у справі, а лише представляє в межах визначених законом повноважень інтереси особи, в інтересах якої заявлено позов. Тому для визначення початку перебігу позовної давності має значення, коли про порушення її права дізналася саме заінтересована особа, в інтересах якої заявлено позов прокурором.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові від 29 жовтня 2014 року у справі №6-152цс14, норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх субєктивних прав, відтак обовязок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Оскільки позивач, як юридична особа, набуває та здійснює свої права і обовязки через свої органи, то його обізнаність про порушення його прав або можливість такої обізнаності слід розглядати через призму обізнаності його органів та інших осіб, до повноважень яких належав контроль у сфері земельних відносин.

Як встановлено судом, оскаржувані розпорядження ОСОБА_4 райдержадміністрації були прийняті 30 листопада 2011 року та 21 травня 2012 року.

При цьому, після видачі розпорядження 30 листопада 2011 року, Хмельницькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» було проведено встановлення на місцевості меж шести земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 12,0000 га, що знаходяться на території Гатнянської сільської ради, за межами населеного пункту, в числі яких були і земельні ділянки ОСОБА_7, ОСОБА_2 і ОСОБА_5, що підтверджується протоколом встановлення та погодження меж землекористування від 14 грудня 2011 року, складеного за участю землекористувачів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_2, начальника ОСОБА_4 районного виробничого відділу Хмельницької РФ ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_11 та голови Гатнянської сільської ради ОСОБА_6 З протоколу вбачається, що межі землекористування були закріплені в натурі (на місцевості) тимчасовими межовими знаками, будь-яких зауважень збоку присутніх не було. Протокол був особисто підписаний усіма членами комісії, в тому числі головою сільської ради ОСОБА_6

Ця ж обставина вбачається і з акту прийомки-передачі межових знаків від 14 грудня 2011 року, також підписаного ОСОБА_6

Наведене дає підстави суду зробити висновок про те, що Гатнянській сільській раді було відомо про факт прийняття ОСОБА_4 райдержадміністрацією розпоряджень від 30 листопада 2011 року та 21 травня 2012 року.

Будь-яких доказів на спростування цієї обставини прокурором не подано.

Підсумовуючи наведене, суд вбачає наявність підстав для відмови в задоволенні позову у звязку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 253, 256, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

в задоволенні позову прокурора Деражнянського району в інтересах держави в особі Гатнянської сільської ради Деражнянського району до ОСОБА_4 районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_5 про скасування розпоряджень голови ОСОБА_4 райдержадміністрації та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_12