Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 22-ц /778/6389/15
головуючий у 1-й інстанції: Троценко Т.А.
суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Осоцького І.І.,

суддів: Кухаря С.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 квітня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позову зазначивши, що 24.06.2008 року ОСОБА_3 уклала з ПАТ "Сведбанк" кредитний договір №0705/0608/55-017, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на суму 35 000 доларів США, а остання зобовязувалася повертати його, виплачувати проценти за користування кредитом, комісією та інші передбачені договором платежі в сумі, у строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.

У забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_3 уклала з Банком іпотечний договір № 0705/0608/55-017 -2,-1 від 24. 06. 2008 року, відповідно до якого в іпотеку передано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_4 25. 04. 2008 року.

28. 11. 2012 року за договором факторингу № 15 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» свої права вимоги до ОСОБА_3 за зобов'язаннями по кредитному договору № 0705/0608/55-017 та іпотечному договору № 0705/0608/55-017 -2-1.

ОСОБА_3 свої зобов'язання по кредитному договору не виконує, у зв'язку з чим станом на 11. 11. 2013 року виникла заборгованість в розмірі 23 588, 2 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 188 540, 60 грн., а саме: заборгованість по основній сумі кредиту - 22 630,5 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 180 885,70 грн.., заборгованість за процентами - 389,3 долара США, або 3 111,30 грн., заборгованість за комісією - 0,00 грн., нарахована пеня - 568,5 доларів США, або 4 543,60 грн., нарахована пеня - 4 543,60 грн.

У звязку з тим, що відповідач не погашає заборгованість, позивач просив суд в рахунок погашення вищезазначеної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також виселити громадян, що мешкають у цій квартирі, зі зняттям їх з реєстраційного обліку.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29.04.2014 року у задоволені позову відмовлено.

На зазначене рішення суду ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 07.04.2015 року рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29.04.2014 року скасовано та ухвалено нове, за яким позов ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0705/0608/55-017 від 24 червня 2008 року у розмірі 22 572,33 доларів США (або 180 420 грн. 63 коп.), із яких: 22 003,88 доларів США (або 175 877 грн. 01 коп.) - заборгованість за кредитом, 568,45 доларів США (або 4 543 грн. 62 коп.) пеня звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2, вартістю 219 625 грн. 27 коп. належну на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу вказаної квартири на прилюдних торгах з початкової ціною не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

Виселено ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_3 із скасуванням її реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" судові витрати повязані з оплатою судового збору у розмірі 1 172 грн. 11 коп..

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 07 квітня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до ОСОБА_3 про виселення скасовано та справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, іншй частині рішення апеляційної інстанції від 07 квітня 2015 року залишено без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.309 Ц1ІК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права, якщо не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" щодо виселення із зняттям з реєстраційного обліку відповідача та громадян, що проживають та зареєстровані за адресою іпотечного майна, судом окрім норм ст.ст. 39,40 Закону України „Про іпотеку" не було застосовано норми, які також підлягають застосуванню у виниклих правовідносинах, а саме: ст.109 ЖК України.

Згідно із ч.1, 2 ст. 39, ч.1 ст.40 цього Закону України „Про іпотеку" в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є ч.2 ст. 109 ЖК УРСР, за якою громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Таким чином, ч.2 ст. 109 ЖК УРСР установлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою цього жилого приміщення.

Отже, за змістом цих норм особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Так правова позиція викладена у постанові Верховоного Суду України від 18.03.2015 року у справі № 6-39цс15, яка відповідно до виог норм ст.360-7 ЦПК України єобов"зковою для всіх судів України у справах з подібними правовідносинами.

Установивши у справі, яка переглядається, що в іпотеку передано квартиру, яка є власністю ОСОБА_3 на прав приватної власності на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 25.04.2008 року(реєстровий номер № 1515), тобто придбана не за рахунок отриманих кредитних коштів, судом першої інстанцій помилково не застосовано ч.2 ст. 109 ЖК УРСР у поєднанні з нормами статей 39, 40 Закону України "Про іпотеку" щодо неможливості виселення з іпотечного майна осіб, які ним користуються без надання іншого житла внаслідок того, що вказане іпотечне майно було придбано не за рахунок кредитних коштів.

Отже колегія судців рішення суду від 29 квітня 2014 року у цій справі змінює в частині правового обгрунтування відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до ОСОБА_3 про виселення із зняттям з реєстраціоного обліку громадян, що проживають та зареєстровані за адресою: М. Бердянськ, квартира АДРЕСА_4.

Неявка сторін при перегляді справі в апеляційному порядку оскаржувальної частини рішення суду першої інстанції на висновки суду у цій справі не впливає.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 квітня 2014 року у цій справі змінити в частині правового обгрунтування відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до ОСОБА_3 про виселення із зняттям з реєстраціоного обліку громадян, що проживають та зареєстровані за адресою: М. Бердянськ, квартира АДРЕСА_4.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: