Номер провадження: 22-ц/785/2225/15
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ВАТ "Одеський домобудівний комбінат", Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання договору недійсним, визнання свідоцтва про право власності недійсним, визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ВАТ "Одеський домобудівний комбінат", Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання договору недійсним, визнання свідоцтва про право власності недійсним, визнання права власності, посилаючись на те, що перебуваючи у шлюбі з 21.10.1994 року по 21.06.2011 року з ОСОБА_5, позивачка, маючи намір покращення житлових умов, звернулася до ВАТ "Одеський домобудівний комбінат" з метою укладення договору інвестування квартири, узгодила усі істотні умови вказаного договору та 20.01.2003 року було укладено договір про співробітництво по інвестуванню будівництва житлових будинків №32/2390, відповідно до якого інвестор зобов'язувався здійснити інвестування будівництва квартири АДРЕСА_1 в м. Одесі на суму 159 987 гривень, провести оплату інвестування в день укладення договору в сумі 127 487 гривень і 32 500 гривень в строк не пізніше здачі житлового будинку в експлуатацію, а підрядчик зобов'язався виконати будівельно-монтажні роботи у житловому будинку, а після вводу в експлуатацію в 1-му кварталі 2003 року передати у власність інвестора двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 м. Одесі. Також позивачка зазначила, що в зв'язку зі своєю зайнятістю на роботі та вихованням дитини вона не мала можливості особисто займатися оформленням договору інвестування квартири, контролем виконання цього договору та пов'язаними з цим організаційними питаннями, вона звернулася до ОСОБА_5 з проханням допомогти оформити документи. Позивачкою були повністю виконані умови договору інвестування за її особисті кошти на суму 159 987 гривень, при цьому ОСОБА_5 кошти в інвестування квартири не вкладав і участі у виконанні умов договору не приймав. Вже після розірвання шлюбу за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2011 року їй стало відомо, що при оформленні договору про співробітництво по інвестуванню будівництва житлових будинків №32/2390 від 20.01.2003 року стороною договору - "Інвестором" було вказано відповідача ОСОБА_5, її дані у вказаному договорі відсутні. Крім того, на підставі договору інвестування 16.06.2004 року виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім'я ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 77,8 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м., та його право власності було зареєстровано в КП "ОМБТІ та РОН".

Позивачка вважає, що вищенаведені обставини порушують її права власності, оскільки інвестування спірної квартири здійснювалося виключно за її особисті кошти, саме вона мала волевиявлення на придбання квартири, в зв'язку з чим квартира є її особистою приватною власністю, в той час як ОСОБА_5 ніколи не мав наміру на придбання квартири й не мав на це коштів, а при укладенні договору та оформленні документів фактично виконував її, позивачки, доручення з приводу вирішення організаційних питань, контролю за будівництвом та оформлення документів.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач позов визнав в повному обсязі.

Представники відповідачів ВАТ "Одеський домобудівний комбінат" та виконавчого комітету Одеської міської ради до суду не з'явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ВАТ "Одеський домобудівний комбінат", Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання договору недійсним, визнання свідоцтва про право власності недійсним, визнання права власності задоволений.

Визнаний недійсним договір про співробітництво по інвестуванню будівництва житлових будинків № 32/2390 від 20.01.2003 р., укладений між ОСОБА_5 та ВАТ "Одеський домобудівельний комбінат" в частині зазначення "Інвестором" ОСОБА_5; визнана ОСОБА_4 "Інвестором" стороною договору про співробітництво по інвестуванню будівництва житлових будинків № 32/2390 від 20.01.2003 р., укладеним між ОСОБА_5 та ВАТ "Одеський домобудівельний комбінат"; визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2, яка в цілому складається з двох жилих кімнат жилою площею 30,5 кв.м., загальною площею 77,8 кв.м., видане 16.06.2004 р. виконавчим комітетом Одеської міської ради; визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, жилою площею 30,5 кв.м., загальною площею 77,8 кв.м.

На рішення суду ОСОБА_2, представник ОСОБА_3, сторони, яка не була залучена до участі у справі, але вважає, що суд першої інстанції ухваленим рішенням порушив права ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду повинно бути скасовано з ухваленням нового рішення виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення по справі.

У відповідності до ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що за Договором про співробітництво по інвестуванню будівництва житлових будинків №32/2390 від 20.01.2003 року є позивачка ОСОБА_4, а тому, суд зробив висновок про те, що договір в частині зазначення інвестором ОСОБА_5 є недійсним, в зв'язку з тим, що ОСОБА_5 не є інвестором за договором про співробітництво по інвестуванню будівництва житлових будинків №32/2390 від 20.01.2003 року, а Інвестором є позивачка ОСОБА_4, також суд дійшов до висновку про те, що свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_4, видане 16.06.2004 року виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім'я ОСОБА_5, недійсним та вважає за необхідне визнати за ОСОБА_4 право власності на вищенаведену спірну квартиру.

Однак з таким висновком колегія суддів не погоджується з тих підстав, що такий висновок суд першої інстанції зробив з порушенням норм матеріального та процессуального права.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали шлюб 21.10.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу (а.с. 9).

Під час знаходження у шлюбі, 20.01.2003 року, ОСОБА_5 уклав з ВАТ "Одеській домобудівний комбінат" договір про співробництво по інвестуванню будівництва житлових будинків №32/2390 (а.с. 11-12).

16 червня 2004 року виконавичим комітетом Одеської міської ради, на підставі договору про співробництво по інвестуванню будівництва житлових будинків №32/2390, було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_5 (а.с. 13).

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виникли боргові зобов`язання, що були предметом розгляду у суді, та було постановлено рішення про стягнення з ОСОБА_5 грошової суми на користь ОСОБА_6 у розмірі 536019 гривен.

Державним виконавцем 25.09.2014 року було відкрите виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Приморським районним судом м. Одеси про стягнення боргу у розмірі 536019 гривен з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 (а.с. 123).

Під час розгляду справи про стягнення боргу за позовом ОСОБА_3 Приморським районним судом міста Одеси постановлена ухвала від 23 квітня 2010 року, відповідно до якої заяву ОСОБА_3 щодо забезпечення його позову про стягнення з ОСОБА_5 боргу в сумі 480 000 гривень, стягнення судових витрат в розмірі 1 820 гривень - задоволено та накладено арешт на нерухоме майно, зокрема, на спірну квартиру АДРЕСА_6, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5, на даний час ухвала не скасована (а.с. 28-29).

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, власником спірної квартири значиться ОСОБА_4 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2011 року, яке рішенням апеляційного суду Одеської області від 24.01.2014 року, було скасовано за апеляційною скаргою ОСОБА_3

Та в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що дійсно є реєстрація права власності на спірну квартиру за рішенням суду, яке скасовано, про що позивачці достовірно відомо.

У відповідності до ст. 61 ч. 3 ЦПК України, обставини, визнані судовим рішенням у цивільній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так рішенням апеляційного суду Одеської області від 24.01.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя, достовірно було встановлено, що при визнанні права власності на квартиру за АДРЕСА_1 фактично мало місце відчуження майна ОСОБА_5 з метою уникнення виконання рішення суду про стягнення з останнього грошових коштів по борговим зобов'язанням виниклими перед ОСОБА_3

На час постановлення оскаржуваного рішення від 09.12.2014 року, не була скасована ухвала Приморського районного суду міста Одеси від 23.04.2010 року по справі № 2-8626/2010 (№ 2-924/2011) про забезпечення позову ОСОБА_3 шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_6.

Тобто, ОСОБА_4 набула право власності на квартиру АДРЕСА_6 в порушення вимог ст.328 ЦК України, на підставах, що заборонені законом, за наявності судового рішення (яке набуло чинності) про накладення арешту на вказаний об'єкт нерухомості.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачка вже зверталась до суду з позовом про поділ майна подружжя, в якому зазаначала квартиру АДРЕСА_7, як майно що є спільною власністю подружжя (а.с. 77-78).

З наведених підстав, судова колегія прийшла до висновку, що рішення відповідно до положень ч.1, 4 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Враховуючи, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність у відповідності до ст. 3 ЦК України, колегія суддів дійшла до висновку про те, що намагаючись визнати право власності, заявляючи різні позовні вимоги стосовно визнання за ОСОБА_4 право власності на квартиру, на яку накладено арешт, та яка була придбана під час шлюбу, ОСОБА_5 ухиляється від виконання рішення суду.

За встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2014 року - скасувати, ухваливши нове.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ВАТ "Одеський домобудівний комбінат", Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання договору недійсним, визнання свідоцтва про право власності недійсним, визнання права власності - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Н.В. Ісаєва