Справа № 502/1142/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.,

за участю - секретаря судового засідання - Кітреску О.М.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Вилківської міської ради

про

визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Вилківської міської ради про визнання права власності на ? частку житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. В уточненій позовній заяві позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її батько ОСОБА_3, якому належала ? частина житлового будинку з господарськими будівлями розташованого по АДРЕСА_1 згідно договору дарування № 123 від 20.04.1963 р. 31.05.2010 р. померла її мати ОСОБА_4, якій на день смерті належала ? частина житлового будинку з господарськими будівлями розташованого по АДРЕСА_1 згідно договору дарування № 125 від 25.04.1963 р. та ? частина будинку, котру вона фактично прийняла після смерті чоловіка. Після смерті матері позивач несе всі витрати по утриманню будинку, сплачує комунальні та інші встановлені платежі, веде господарство, обробляє присадибну земельну ділянку. Позивач оформила свідоцтво про право власності за законом відносно ? частки житлового будинку, яка належала за договором дарування безпосередньо її матері. Позивач вказала, що не має можливості прийняти спадщину на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями, оскільки в договорі дарування від ІНФОРМАЦІЯ_1 помилково вказано ім'я її батька «ОСОБА_3» замість вірного «ОСОБА_3» яке вказано як в свідоцтві про смерть так і в свідоцтві про шлюб. На підставі вищевказаного позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями розташованого за адресою: АДРЕСА_1 згідно спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5

На дату розгляду справи представником позивача було надано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Вилківської міської ради, на розгляд справи до суду не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Зважаючи на те, що обидві сторони не прибули в судове засідання, розгляд справи проведено за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1, виданого Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 43, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Як зазначено в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 03.11.2014 р. та зареєстрованому в реєстрі за № 2115 приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є., на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем ? частки житлового будинку під номером сороковим, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який складається : житлового будинку житловою площею 35,9 кв.м., загальною площею 65,7 кв.м.; сараю - літ. Б; навісу - літ. В; надвірних споруд - № 1-2, розташований на земельній ділянці площею 784 кв.м., зазначеного у даному свідоцтві та належного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, є її донька - ОСОБА_1.

З довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 знято з реєстрації в зв'язку зі свідоцтвом про смерть НОМЕР_1.

Згідно довідки наданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради від 28.03.2014 р. № 345/02-20 ОСОБА_1 на день смерті її батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала в АДРЕСА_1 разом зі своєю матір'ю ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 складеного в м. Вилкове Вильківською міськрадою, - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 06.05.1977 р. в м. Вилкове виконкомом міськради депутатів трудящих, ОСОБА_1 внаслідок укладення шлюбу 06.05.1977 р. з ОСОБА_7 змінила своє прізвище на «ОСОБА_1».

З договору дарування від 20.04.1963 р. № 123 вбачається, що ОСОБА_3 прийняв у дар належну ОСОБА_8 ? частину будинку розташованого по АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки виданої Вилківським бюро інвентаризації, будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано на праві особистої власності за ОСОБА_3 на підставі договору дарування № 123 від 20.04.1963 р.

Згідно рішення виконавчого комітету Вилківської міської ради народних депутатів № 06 від 24.01.1994 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передано присадибну ділянку для обслуговування житлового будинку і госпбудівель.

Відповідно до технічного паспорту, складеного КП «Кілійське РБТІ та РОН» від 13.11.2011 р., житловий будинок по АДРЕСА_1 складаються з: житлового будинку житловою площею 35,9 кв.м., загальною площею 65,7 кв.м.; сараю - літ. Б; навісу - літ. В; надвірних споруд - № 1-2, розташований на земельній ділянці площею 784 кв.м.

Відповідно до листа приватного нотаріуса ОСОБА_5 № 217/01-16 від 16.06.2015 р., після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, спадкова справа ним не заводилась.

Згідно листа Кілійської районної державної нотаріальної контори № 234/01-16 від 22.07.2015 р., після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, спадкова справа не заводилась, в передбачений законом термін до Кілійської районної державної нотаріальної контори ніхто не звертався.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 112 ЦК УРСР /який діяв на час проведення будівництва нерухомого майна з приводу якого заявлені позовні вимоги/ - майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об'єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Таким чином, матір позивача - ОСОБА_4 мала право на 1/2 частину будинку, як співвласник нерухомого майна та за життя успадкувала 1/2 частку будинку після смерті свого чоловіка - ОСОБА_9 на підставі ст. 529 ЦК УРСР та в порядку фактичного прийняття спадщини згідно ст. 549 ЦК УРСР, і не оформила своє право власності, в тому числі на спадщину, в зв'язку з чим суд вважає встановленим факт володіння ОСОБА_4 на момент смерті всім житловим будинком, з приводу якого заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Беручи до уваги те, що оформлення позивачем, який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері згідно ст. 1261 ЦК України, спадщини у вигляді відповідної частки будинку в нотаріальному поряду неможливе в зв'язку з помилками в імені спадкодавця, дописками та виправленнями в договорі дарування, який є правовстановлюючим документом на спадщину, враховуючи відсутність інших спадкоємців, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленої позивачем вимоги про визнання права власності на спадщину та вважає, що право позивача підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212-215, 256 ЦПК, ст. 16, 1261 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, - право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: житлового будинку житловою площею 35,9 кв.м., загальною площею 65,7 кв.м.; сараю - літ. Б; навісу - літ. В; надвірних споруд - № 1-2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников