Єдиний унікальний номер 725/7532/14-ц
Номер провадження 2/725/1712/14
26.02.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців
головуючого судді Піхало Н. В.
при секретарі Томко І.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
Зокрема, умовами укладеного між банком та позичальником договором визначено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, ОСОБА_2 зобов'язаний надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Крім того, ОСОБА_2 зобов'язався достроково погасити кредит (протягом 30 днів) на вимогу Кредитора.
Підписуючи заяву про надання кредиту, відповідач засвідчив факт ознайомлення та погодження з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам.
Разом з тим, не зважаючи на те, банк свої зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі, відповідач у порушення умов кредитного договору своїх зобов'язань належним чином не виконує, що призвело до того, що станом на 07 листопада 2014 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 2 833,57 доларів США, що еквівалентно 41 003,62 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 2 499,18 доларів США, що еквівалентно 36 164,78 грн. (в тому числі заборгованість за кредитом - 515,80 доларів США, що еквівалентно 7 463,97 грн.), заборгованості по процентам за користування кредитом - 242,13 доларів США, що еквівалентно 3 503,78 грн., та пені за прострочення сплати кредиту та відсотків в розмірі 92,26 доларів США, що еквівалентно 1 335,06 грн.
З метою досудового врегулювання спору, банком на адресу відповідачів направлено письмову вимогу, в якій вказувалось на існування боргу та про необхідність дострокового погашення кредиту, однак відповідачами вона залишена без уваги та сума боргу за договором не сплачена.
Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника банку, а також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином за останньою відомою адресою місця проживання.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказах.
На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Зокрема, умовами договору визначено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, ОСОБА_2 зобов'язаний надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Крім того, умовами договору визначено зобов'язання боржника щодо підстав дострокового погасити кредит (протягом 30 днів) на вимогу Кредитора (пункт 6.5 Кредитного договору).
Як убачається з матеріалів спраив, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» свої зобов'язання перед позичальником виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості.
Зокрема, станом на 7 листопада 2014 року у ОСОБА_2 утворилась заборгованість перед банком в розмірі 2 833,57 доларів США, що еквівалентно 41 003 грн. 62 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 2 499,18 доларів США, що еквівалентно 36 164,78 грн. (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 515,80 доларів США, що еквівалентно 7 463,97 грн.), заборгованості по процентам за користування кредитом - 242,13 доларів США, що еквівалентно 3 503,78 грн., та пені за прострочення сплати кредиту та відсотків в розмірі 92,26 доларів США, що еквівалентно 1 335,06 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 8-11).
Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін (ч.1 ст.530 ЦК України)).
При цьому, відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору, відшкодування збитків, сплата неустойки.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст. 549 ЦК України).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 у визначені кредитним договором зобов'язання належним чином не виконує й відповідно не надав суду доказів своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, як убачається з наданих суду матеріалів справи, з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, між банком та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір поруки від 16 грудня 2005 року.
Крім того, згідно п. 4.1 договору поруки визначено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов'язання. Порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя ( п. 4 ст. 559 ЦК України).
Так, ч.1 та ч. 2 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.
Ст. 554 ЦК України вказано, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Як убачається з матеріалів справи, банк 19 листопада 2014 року з метою досудового врегулювання спору, на адресу відповідачів як боржника, так і поручителя направляв письмову вимогу, в якій вказувалось на існування боргу та необхідність її погашення, а також про можливі наслідки невиконання в добровільному порядку грошових зобов'язань, однак дана вимогам відповідачами залишена без уваги та сума боргу за договором не погашена (а.с.25-26).
Таким чином, оскільки відповідачі не виконали взятих на себе зобов'язань за кредитним договором та договором поруки й відповідно у добровільному порядку не сплатили суму заборгованості за кредитним договором, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а також не оспорено право банку на звернення до суду із вказаними вимогами, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідачів витрати позивача по зверненню до суду в розмірі 410,04 грн. в рівних частках з кожного.
Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 11, 15-16, 509-510, 525, 526, 611, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3-5, 57-60, 64, 88, 169, 208-209, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294-295 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало