Справа № 296/9957/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за позовом Публічного акціонерного товариства Житомирський комбінат силікатних виробів до ОСОБА_1 про виселення,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Житомирський комбінат силікатних виробів звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про виселення та в обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 проживає в кімнаті №39 по пров. Паперовому, 10 у м. Житомирі. Відповідно до переліку нерухомого майна, яке приватизоване у складі цілісного майнового комплексу ПАТ Житомирський комбінат силікатних виробів та передано до статутного фонду товариства 23.04.2004 року гуртожиток за адресою: м. Житомир, пров. Паперовий, 10 перебуває у власності позивача. У приміщення відповідач разом з членами своєї родини вселились самовільно, оскільки жодних документів, що б надавали право на проживання відповідача у неї немає. Звільнити кімнату в добровільному порядку відповідач не бажає, що порушує право позивача використовувати майно у власних інтересах. На адресу відповідача було направлено вимогу про виселення від 14.08.2015 року, яку нею отримано 18.09.2015 року. Просить на підставі ст.116 ЖК України виселити відповідача з кімнати №39 по пров. Паперовому, 10 у м. Житомирі без надання іншого житлового приміщення.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Уточнив, що оскільки донька відповідача померла, тому виселити просить лише ОСОБА_1.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що багато років пропрацювала на Житомирському заводі силікатних виробів і кімнату в гуртожитку заводу отримала на підставі рішення керівництва заводу та профкому. На даний час вона перебуває в скрутній життєвій ситуації і пригадати підстави та обставини отримання кімнати не може, оскільки минуло багато часу та всі, хто працював з нею та приймав рішення про надання кімнати, померли. Щодо ордеру на кімнату, то його було надано коменданту гуртожитку та не повернуто.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1, починаючи з 23.01.1984 року працювала на Житомирському заводі силікатних виробів фасовщиком вапна та прибиральницею виробничих приміщень, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.34).

Як вбачається з листа начальника регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області №04/1260 від 23.04.2004 року до переліку нерухомого майна, яке приватизовано у складі цілісного майнового комплексу відкритого акціонерного товариства Житомирський комбінат силікатних виробів, входить гуртожиток по пров. Паперовому, 10 у м. Житомирі (а.с.6-7).

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у кімнаті №39 гуртожитку по пров. Паперовому, 10 у м. Житомирі, що підтверджується актом від 26.10.2015 року (а.с.25), відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України (а.с.15) та не оспорюється сторонами (а.с.25).

Оскільки позивач просить виселити відповідача саме з підстави самоправного зайняття жилого приміщення та на підтвердження тієї обставини, що відповідач разом з сімєю самоправно вселилась в кімнату №39 по пров. Паперовому, 10 у м. Житомирі, яка є її місцем проживання, зареєстрованим у встановленому порядку, не надав належних і допустимих доказів, тому підстави для задоволення позовної вимоги відсутні у звязку з її недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.47 Конституції України, ст.116 ЖК України, ст.ст.10, 11, 30, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко