Справа № 635/1527/15-ц
Провадження № 2/635/1263/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, усунення від права спадкування за законом, визнання свідоцтва про право власності на спадкове майно недійсним, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач подала до суду до відповідача позов, який уточнила та остаточно просить: встановити факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 з 2008 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , також просить усунути ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , на прізвище ОСОБА_2 , видане 16 січня 2015 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л., реєстр № 43, спадкова справа № 97/2014 та визнати за нею право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що її чоловік ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом проходили військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , полк НОМЕР_2 . Після звільнення з військової служби у 1999 році родина ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , одержала ордер на вселення до квартири АДРЕСА_3 . В той же час, родина позивача одержала ордер на вселення до квартири АДРЕСА_4 . Приблизно з 2000 року родина позивача та родина ОСОБА_7 мешкали як спільна родина, були пов`язані спільним побутом, мали єдиний бюджет, оскільки ОСОБА_8 і ОСОБА_6 своїх дітей, онуків не мали і допомагали позивачу доглядати та виховувати її сина ОСОБА_9 , ночували з малими, годували його. ОСОБА_10 зустрічали зі школи, робили з нею уроки. Купували продукти на всю родину, на що позивач з чоловіком надавали кошти, готували на всіх обіди. Позивач та її чоловік вважала ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за батьків, а діти за дідуся та бабу. Чоловік позивача виконував необхідні ремонтні роботи в спірній квартирі, а позивач прибирала її. У 2008 році ОСОБА_5 тяжко захворів. В 2010 році він переніс інсульт, тому не міг самостійно, без сторонньої підтримки пересуватися та обслуговувати себе. В той час позивач з чоловіком були завжди поруч, оскільки ОСОБА_3 не мала фізичних можливостей піднімати ОСОБА_5 , який потребував сторонньої допомоги. Крім того, Мяснянкіни мали мінімальний розмір пенсій, які повністю витрачались на ліки, тому позивач матеріально допомагала їм. В 2012 році з ОСОБА_5 стався другий інсульт, його стан взагалі став жахливим і його догляд разом із дружиною здійснювала родина позивача. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Усі турботи по його похованню виконала позивач. Відповідач, рідний брат ОСОБА_3 навіть не приїхав на похорон. Після смерті чоловіка ОСОБА_3 тяжко захворіла і знаходилась в безпорадному стані, без грошей. Позивач постійно супроводжувала її до лікарень, викликала швидку, продовжувала доглядати, оскільки прогресувало захворювання на тромфоблебіт судин нижніх кінцівок. ОСОБА_3 неодноразово намагалась спілкуватися з відповідачем, але він не приїздив, допомоги не надав, матеріально не підтримував. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Всі заходи по організації похорону виконала позивач. За вказаних обставин є усі підстави усунути відповідача від спадкування після смерті ОСОБА_3 . Позивач спільно проживала разом із спадкодавицею з 2008 року, вважала себе спадкоємицею четвертої черги, тому у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , та повідомила нотаріуса про наявність спору та про намір позиватись до суду, але нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину на ім`я відповідача. За вказаних обставин, позивач змушена звернутися до суду з позовом.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, крім того зазначила, що після смерті ОСОБА_5 , його дружина ОСОБА_3 мала затяжну депресію і втратила цікавість до життя і тільки її зусиллями та опікуванням її сім`ї стан ОСОБА_3 стабілізувався.

Представники позивача ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судовому засіданні підтримали вимоги своєї довірительки просили їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_13 у судовому засіданні проти позову заперечував та зазначив, що вимоги є необґрунтованими, незаконними та такими, що не підтверджуються доказами. Так дійсно брат та сестра ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали у різних країнах, проте їх спілкування не припинялось до останнього моменту. Визнав, що останні дні життя ОСОБА_14 були трагічними, проте ні за життя, а ні після вона не була покинута своїми рідними. Оскільки покійна за життя була людиною доброзичливою і відкритою до спілкування та підтримувала тісні родинні зв`язки не тільки зі своїм братом, а і з племінниками, родичами невістки. Позивач вказує, що проживала однією з ОСОБА_3 більше п`яти років, але доказів на підтвердження вказаних обставин не надала. Зазначив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 як особи похилого віку мали певні захворювання, але не знаходились безпорадному та безпомічному стані. Крім того, відповідач має ряд захворювань, переніс інсульт і сам потребує стороннього догляду, тому відсутні підстави для усунення його права на спадщину та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , визнання за позивачем права власності на вказану квартиру.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що родину ОСОБА_3 та ОСОБА_5 знає давно, вони були друзями її батьків. Вказала, що не часто, але бувала на днях народження ОСОБА_14 . Зі слів ОСОБА_3 їй відомо, що остання мала круг спілкування який називала «жіноча рада», прізвища жінок вона не знає, тільки обличчя. Років п`ятнадцять тому вона у ОСОБА_7 познайомилась із ОСОБА_1 і знає що вони дружила. З бесіди із ОСОБА_1 на похоронах ОСОБА_14 , їй стало відомо що остання хворіла, відмовилась від лікування. Свідок спілкувалась із ОСОБА_3 телефоном, але зазвичай із ОСОБА_16 спілкувалась мати свідка, тому свідок подробиць не знає. Свідок була присутня на роковинах смерті ОСОБА_5 , а останній раз приїздила на поховання ОСОБА_14 . Заперечувала, що ОСОБА_3 проживала спільно з родиною позивача. Єдиний раз на похоронах бачила племінницю ОСОБА_3 ОСОБА_17 . На роковинах бачила племінника ОСОБА_18 . ОСОБА_8 була прихильна і чекала на племінницю. Подробиць не знає.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що знала подружжя ОСОБА_7 десь з 1991 року. Вони служили у військових частинах на одній території, а Мяснянкіни і жили в частині у командирському будинку. З 1999 року проживали в одному будинку. Родини ОСОБА_7 та ОСОБА_20 дружили, а після того, як ОСОБА_6 захворів, він йшов на роботу біля дому, а опинився на командному пункті військової частини, де колись служив. В 2008 році переніс інсульт і з того часу родина ОСОБА_20 була поряд с родиною ОСОБА_7 і вони практично жили однією сім`єю. Оля прибирала, вони робили ремонт. В 2010 році ОСОБА_5 переніс операцію аденоми простати, жінок до себе не підпускав і всі процедури щодо перев`язки, виконував ОСОБА_21 . В 2012 році у нього стався обширний інфаркт, реанімація, і з ним постійно була родина ОСОБА_20 , також допомагали друзі. Після смерті ОСОБА_5 його дружина впала в депресію казала, що не бажає більше жити і разом із нею постійно була ОСОБА_1 . За умовин ОСОБА_22 поїхала до родичів, але приїхала та сказала, що родичам вона не потрібна і рідними є люди, що її оточують тут. ОСОБА_8 перенесла інсульт, а коли вона була лежачою її доглядала позивач, а коли дзвонили родичам, то приїхала родичка на кілька годин і поїхала, при цьому пропонували позивачу довезти ОСОБА_3 до кордону, але це було не можливо. Родичі навіть на похорон приїхали тільки на четвертий день, і ОСОБА_8 усі ці дні лежала у морзі. Після похорону вони поїхали через кілька годин і навіть на наступний день не їздили на кладовище. Жданови жили в квартирі разом із ОСОБА_7 , а в квартирі ОСОБА_20 жила їх дочка ОСОБА_23 з чоловіком і син.

ОСОБА_24 в судовому засіданні підтвердила що родина ОСОБА_7 жила із сім`єю ОСОБА_20 однією сім`єю, така була дружба. Жданови проживали в квартирі разом із ОСОБА_7 , а в квартирі ОСОБА_20 жили їх син та дочка ОСОБА_23 . Після оперування, доглядав за ОСОБА_25 , підполковник, а не цурався такої роботи. Свідок знає родину позивача та родину ОСОБА_7 близько 15 років, вони живуть в одному під`їзді. ОСОБА_3 довіряла тільки позивачу. ОСОБА_8 померла у суботу і лежала у морзі, а родичі приїхали тільки у вівторок, бо у когось був день народження.

Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні пояснила, що знала родину ОСОБА_7 з 1991 року. Її чоловік служив разом з ОСОБА_25 . Стосовно останніх подій, їй відомо, що ОСОБА_6 втратив пам`ять і прийшов до командного пункту. Після цього у нього стався інсульт. ОСОБА_8 їй казала, що допомагає ОСОБА_27 , а потім сказала, що ОСОБА_20 взагалі переселились в квартиру до них. ОСОБА_8 мала прихильність до племінниці, говорила про неї з теплом, але дуже ображалась, що родичі не залишились з нею після похорон ОСОБА_28 . Свідок разом із ОСОБА_29 відвідували ОСОБА_3 , і ОСОБА_30 дзвонила родичам і в Суми, і в ОСОБА_31 , але родичі не приїздили до ОСОБА_3 , яка просила позивача не залишати її і нікуди не віддавати. Коли ОСОБА_32 вже не вставала, якась родичка приїздила на годину і тут же поїхала. Похорон ОСОБА_3 організувала позивач.

Свідок ОСОБА_33 у судовому засіданні пояснив, що родини ОСОБА_20 і ОСОБА_7 спочатку просто міцно дружили, а після інсульту у ОСОБА_5 навіть перешли жити до них у квартиру. Обидві родини знає, ще десь з 90-х років. Зі слів самої ОСОБА_14 знає, що Жданови матеріально допомагали їм. Після смерті ОСОБА_28 у ОСОБА_14 була сильна депресія, і позивач була її підтримкою і допомогою. ОСОБА_20 умовила останню поїхати до родичів, але коли повернулась, вказала, що там вона нікому не потрібна. Коли ОСОБА_3 занедужала так, що потребувала стороннього догляду, такий догляд надавала позивач. Свідок вказав, що за багато років знайомства, він і не знав про родичів ОСОБА_7 , це вже потім усі дізнались про їх існування.

Свідок ОСОБА_34 у судовому засіданні вказав, що знав родину ОСОБА_7 багато років і відносився до них як до батька і матері. Коли занедужав ОСОБА_6 він фактично здійснював догляд за ним, допомогу, як матеріальну так і моральну. С погіршанням стану здоров`я ОСОБА_5 вони із позивачем стали проживати у квартирі разом із ОСОБА_7 , в різних кімнатах. Вони з дружиною звісно навідувались і до себе в квартиру, де проживали їх діти, але більше часу були разом із ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_35 у судовому засіданні підтвердила, що її батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_34 проживали однією сім`єю із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в належній їм квартирі. А квартирі ОСОБА_20 проживала вона разом із своїм чоловіком. Свідок зазначила, що вважала ОСОБА_7 за бабусю та дідуся.

Свідок ОСОБА_36 у судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною відповідача, брата померлої ОСОБА_3 усе життя брат та сестра були дружніми, спілкувалися, приїздили один до одного в гості, син свідка надавав тітці матеріальну допомогу. Мяснянкіни були життєлюбами, відкриті до спілкування та з широкою душею, за що і потерпають на тому світі. Також вказала, у 2010 році її діти та онуки приїздили до ОСОБА_7 , а ОСОБА_32 приїздила на ювілей племінника. Коли у ОСОБА_5 стався інсульт та він помер, вони надавали ОСОБА_3 матеріальну допомогу та моральну підтримку. На похорон приїздили дочка з чоловіком, пропонували поховати ОСОБА_28 на батьківщині, а ОСОБА_37 переїхати до них. Після 40-ка днів ОСОБА_3 приїжджала до них і їздила до родичів в Сумську область. Коли у брата стався інсульт вони не казали про це ОСОБА_3 , повідомили тільки коли виписали із лікарні і остання приїздила до них. Потім стан здоров`я ОСОБА_3 погіршувався і ОСОБА_38 телефоном повідомила про смерть ОСОБА_3 і вони приїхали на похорон. Затримка вийшла, оскільки сина свідка не пускали на кордоні.

Суд, заслухавши позивача, представників позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про її смерть.

Відповідно до лікарського свідоцтва причиною смерті ОСОБА_3 вказані: гостра легенево-серцева недостатність, інфаркт легень, тромбофлебіт легеневої артерії, тромбофлебіт судин нижніх кінцівок.

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у виді квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори подали позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , про що свідчать дані спадкової справи № 97/2014, що надана приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л.

16 січня 2015 року приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. видала на ім`я ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадщину що складається з квартири АДРЕСА_3 .

За довідкою № 63 від 11 березня 2015 року, що надана КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Пісочин Харківського району Харківської області», ОСОБА_3 з 2002 року перебувала на диспансерному обліку із діагнозом ІХС, гіпертонічна хвороба ІІ ст. та проходила періодичний диспансерний огляд. 23 квітня 2014 року виявлена правобічна очагова пневмонія, проведено лікування в умовах денного стаціонару. 08.05.2014 року, 12.05.2014 року виклик вдома, хвора від госпіталізації відмовилась.

Відповідно до акту, що складений 04 серпня 2014 року за участі депутата Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_34 проживали однією родиною із ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5 , з грудня 2008 року.

За довідками № 2380 від 05.11.2012 року, № 179 від 15.01.2013 року, № 364 від 04.02.2014 року, що надані КП Пісочинське ПУЖКХ, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована ОСОБА_3 .

В якості доказів суду надані: витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, де вказано про смерть 21.06.2014 року ОСОБА_3 , лист повідомлення приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. на ім`я позивача про надання нотаріусу повідомлення суду про надходження позовної заяви; копія паспорту громадянина України на ім`я позивача; свідоцтво про народження ОСОБА_39 , свідоцтво про народження ОСОБА_40 , копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_35 , свідоцтво про шлюб ОСОБА_41 та ОСОБА_40 , довідка КП «ХРБТІ», довідка військкомату, довідка КП Пісочинське ПУЖКХ, квитанції по оплату рахунків телефонного зв`язку; довідка МСЕ на ім`я відповідача; квитанції про оплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , фотознімки, виписка з історії хвороби відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно статті 234 ЦПК України у судовому порядку встановлюються факти що мають юридичне значення від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ч. 2 ст. 1220 ЦПК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 Цього Кодексу.
За статтею 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 5 і ч. 6 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, при цьому положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Суд, аналізуючи надані доказі у їх сукупності в тому числі з урахуванням показань свідків, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_33 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 підтвердили, що з 2008 року подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю із родиною ОСОБА_1 та ОСОБА_42 і в цих стосунках останні, як зазвичай відбувається в родинах між батьками та дітьми, надавали ОСОБА_7 як матеріальну допомогу, так моральну підтримку в усіх життєвих ситуаціях, як складних під час хвороби, трагічних подій так і у свята, при цьому свідки пояснювали, що знають ці родини особисто і досить тривалий час, більше 15 років, мали можливість особисто пересвідчитись в таких відносинах, а подробиці взаємовідносин родин знають безпосередньо від ОСОБА_3 . Свідки ОСОБА_24 і ОСОБА_19 крім того, ще були сусідами цих родин.

За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 з 2008 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , та задовольняє вказану вимогу, при цьому виходить з тих обставин, що свідок ОСОБА_36 яка є дружиною відповідача у судовому засіданні підтвердила, що з розповіді ОСОБА_3 , вона знала ОСОБА_33 , ОСОБА_42 , ОСОБА_34 , як осіб які були колом спілкування ОСОБА_3 і на спростування показань цих свідків сторона відповідача доказів не надала.

Враховуючи викладене, позивач відповідно до ст. 1264 ЦК України набула права спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємець четвертої черги, при цьому позивач у встановлений законом шестимісячний строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Також суд вважає, що підлягає задоволенню вимога позивача про усунення відповідача від спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відповідач не прийняв дійових заходів, в тому числі і за допомогою інших осіб, покращення становища сестри і таким чином ухилився від надання допомоги спадкодавцеві, яка через тяжкі хвороби мала безпорадний стан і потребувала такої допомоги, при цьому свідки у судовому засіданні підтвердили, що неодноразово телефонували родині відповідача, повідомляли про стан здоров`я ОСОБА_3 , але допомога спадкодавиці з їх боку надана не була і тягар догляду та утримання ОСОБА_3 , а потім і організація її поховання та ритуальних заходів несла позивач ОСОБА_42 , що визнала у судовому засіданні свідок ОСОБА_36 , при цьому на думку суду строк ненадання такої допомоги не має суттєвого значення.

Оскільки судом задоволені вимоги про усунення відповідача від спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд також задовольняє вимогу позивача про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , на прізвище ОСОБА_2 , видане 16 січня 2015 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л., реєстр № 43, спадкова справа № 97/2014.

В задоволенні вимоги позивача про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд відмовляє, як заявленої передчасно, оскільки з огляду на те, що судом задоволені вимоги позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавицею та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, на спірну квартиру, після набрання рішенням суду

При вирішенні справи суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує в тому числі питання чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що вказаним рішенням суду позов частково задоволено, суд вважає за можливе скасувати заходи забезпечення позову накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_3 , та накладення заборони на реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , застосований ухвалою Харківського районного суду Харківської області от 17 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, усунення від права спадкування за законом, визнання свідоцтва про право власності на спадкове майно недійсним, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Судові витрати підлягають відшкодуванню відповідно ст. 88 ЦПК України, пропорційно до вимог, що задоволені.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 234, 256 ЦПК України; ст. 1217; 1223, 1264, 1269, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 з 2008 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Усунути ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , на прізвище ОСОБА_2 , видане 16 січня 2015 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л., реєстр № 43, спадкова справа № 97/2014.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., в іншій частині суму судового збору сплаченого ОСОБА_1 віднести за її рахунок.

Скасувати заходи забезпечення позову накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_3 , та накладення заборони на реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , застосований ухвалою Харківського районного суду Харківської області от 17 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, усунення від права спадкування за законом, визнання свідоцтва про право власності на спадкове майно недійсним, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна