Справа № 274/4510/15-ц
Провадження № 2/0274/1881/15
11.12.2015 м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,
з участю секретаря Соломянюк Л.О.,
позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
У вересні 2015 року ОСОБА_1 предявив в суді зазначений позов, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 березня 2015 року він позичив відповідачеві грошові кошти у розмірі 80 000 гривень, зі строком повернення до 30 квітня 2015 року. У разі несвоєчасного повернення грошових коштів відповідач зобовязався сплатити 1,6 % за кожен день прострочення від суми позики.
Борг відповідач в строк, встановлений договором не повернув, внаслідок чого за 62 дні прострочення виконання зобовязання сума прострочених відсотків складає 79 360 гривень.
У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав вказаних у позовній заяві. Додатково пояснив, що відповідач являється підприємцем та його знайомим. Грошові кошти він передавав у присутності свідка ОСОБА_3 Добровільно борг ОСОБА_2 не повертає. З відповідачем він мав розмову та тому відомо про слухання справи в суді. Свою неявку до суду відповідач йому пояснював тим, що питання стягнення боргу буде вирішене у суді апеляційної інстанції.
Відповідач у судове засідання не зявився повторно, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання.
Зі згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді.
Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до статей 1046, 1047 частини другої ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона була очевидцем того, як ОСОБА_1 передавав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 80 000 гривень купюрами по 100 гривень. Вона ставила свій підпис у розписці.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку (стаття 545 ЦК України).
Оскільки доказів на підтвердження факту повернення грошових коштів відповідачем суду не надано, а борговий документ перебуває у позичальника, неповернуті грошові кошти в сумі 80 000 гривень слід стягнути з відповідача.
Відповідно до частини другої статті625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми три проценти річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Договором позики, укладеним між сторонами встановлено інший, ніж визначений у частині другій статті 625 ЦК України розмір процентів. Сторони погодили розмір відсотків за несвоєчасно виконане зобовязання - 1,6 % від суми позики за кожен день прострочення.
Ця умова договору не оспорена відповідачем. А тому, відповідач має відшкодувати позивачу кошти за прострочення грошового зобовязання 1,6 % від суми позики за кожен день прострочення.
Період, за який обраховано відсотки на невиконання грошового зобовязання 62 дні не перевищує строку прострочення виконання зобовязання.
Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витати позивача по сплаті судового збору, у розмірі 1 593 (одна тисяча пятсот девяносто три) гривні 60 копійок.
Керуючись статтями 10,11,57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 30 березня 2015 року в сумі 159 360 (сто пятдесят девять тисяч триста шістдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 593 (одна тисяча пятсот девяносто три) гривні 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення це рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: І.Ю.Хуторна