Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-н-1006/11 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 59 Доповідач Жигановська О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С. суддів Коломієць О.С., Зарицької Г.В. з участю секретаря судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2011 року до досягнення повноліття дитини.

27 жовтня 2011 року Житомирським районним судом Житомирської області заяву ОСОБА_1 задоволено та видано судовий наказ.

17 грудня 2014 року ОСОБА_2 подав до місцевого суду заяву про скасування судового наказу, посилаючись на те, що він не був належним чином повідомлений про видачу судового наказу і про його наявність йому стало відомо лише у грудні 2014 року, коли він був викликаний у відділ ДВС.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2014 року заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою скасувати судовий наказ і роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу, суд 1-ї інстанції виходив з того, що заявник отримав копію цього наказу 04.11.2011 року, а відтак пропустив строк, встановлений ч.1 ст.105 ЦПК України, підстав для поновлення даного строку не вбачається.

Проте з такими висновками місцевого суду погодитись неможливо, мотивуючи наступним.

Ст.105 ЦПК України передбачено, що боржник має право протягом 10 днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Згідно із ч.2 ст.105-1 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.105 цього Кодексу, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Як вбачається із матеріалів справи, 27 жовтня 2011 року Житомирським районним судом Житомирської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2011 року до досягнення повноліття дитини (а.с.8).

При цьому в порушення вимог ч.6 ст.100 ЦПК України суд не з'ясував зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Копію судового наказу боржнику було направлено 27.10.2011 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9). Разом з тим, згідно довідки селищної ради ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 (а.с.6).

Факт особистого отримання 04.11.2011 року копії судового наказу ОСОБА_2 заперечує, посилаючись на те, що за адресою: АДРЕСА_1 мешкає не він, а його мати, проте вона не повідомляла його про отримання цього документу. Крім того, згідно паспортних даних він з 20.01.2005 року по 10.07.2012 року взагалі ніде не був зареєстрований (а.с.41-42), що відповідно до абз.4 ч.6 ст.100 ЦПК України було підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Із заявою про скасування судового наказу ОСОБА_2 звернувся 17 грудня 2014 року, зазначивши що про його існування він дізнався лише 08 грудня 2014 року, коли отримав постанову ВДВС Житомирського РУЮ про відкриття виконавчого провадження про стягнення із нього аліментів за вказаним судовим наказом. А копію судового наказу отримав в Житомирському районному суді Житомирської області 10.12.2014 року (а.с.17).

Суд 1-ї інстанції, залишаючи заяву ОСОБА_2 без розгляду, не перевірив поважність причин пропуску строку заявником, не врахував доводів і посилань заявника щодо порушення його прав внаслідок винесення судового наказу.

За таких обставин, ухвала суду 1-ї інстанції підлягає скасуванню, а питання - передачі до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2014 року скасувати, а питання передати до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: