Якимівський районний суд Запорізької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 330/2019/15-ц
"21" грудня 2015 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Нестеренко Т.В.
при секретарі - Корнієнко М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям,-
Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям, мотивуючи тим, що 09 вересня 2013 року вона - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала шлюб з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області 9 вересня 2013 року зроблено відповідний актовий запис за №07. 17 листопада 2014 року рішенням Якимівського районного суду Запорізької області по справі №330/2239/14-ц ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 був визнаний усиновителем її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. В подальшому на підставі рішення Якимівського районного суду Запорізької області по справі №330/2239/14-ц були внесені зміни до актового запису №03 про народження ОСОБА_3, який складено 12 лютого 2010 року виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, а саме: в графі відомості про батька ОСОБА_2 записаний батьком дитини, змінено прізвище дитини з «ОСОБА_3» на «ІНФОРМАЦІЯ_6» та змінено по батькові дитини з «ОСОБА_3» на «ІНФОРМАЦІЯ_6». Позивач, ОСОБА_1 та відповідач прожили у спільному шлюбі більше двох років вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Нажаль все вище вказане більше стосується перших двох років спільного життя, але останнім часом вони не можуть проживати як сім'я разом, виконувати сімейні обов»язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються. Оскільки як вважає позивач, їх син є ще маленьким і багато речей не розумів, але в подальшому не може суттєво вплинути на його психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування його світогляду, особливо щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь якої сім»ї. Позивачка неодноразово звергала увагу на це свого чоловіка, але відповідач повністю ігнорував та ніяк не реагував на її зауваження. Позивач та відповідач неодноразово протягом року намагалися говорити один з одним про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося за останній рік, хоча вони прикладали для цього максимально зусиль, їх відносини переросли в ще більш ворожі. В результаті їх розмов позивач прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їх сина. З підстав наведених вище, збереження нашої сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Тому, у відповідності до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім того, ч. І ст. 110 Сімейною кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки укладання шлюбу здійснюється на засадах взаємної любові та поваги, то збереження подружніх відносин неможливо, якщо втрачена їх основа. Тому норма вказаної вище статті надає позивачці право звернутись до суду з відповідним позовом, в якому вимагати розірвання шлюбу. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України, зокрема таких як вагітність дружини, тобто мене, або ж недосягнення їх спільними дітьми одного року - відсутні. Тому вважає за необхідне, па підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки їх подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить як її інтересам так і її чоловіка. Крім того, їх син після розірвання шлюбу буде проживати з нею, а питання майна, набутого в період перебування мене та відповідача в шлюбі, будуть вирішувати поки що в позасудовому порядку шляхом спільного порозуміння, взаємних поступок та інтересів кожного з подружжя. Таким чином позивачка просить розірвати шлюб, укладений 9 вересня 2013 року між нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстровано виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області по актовому запису №07 від 9 вересня 2013 року; Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище ОСОБА_2.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу без її участі. Проти винесення заочного рішення по справі про розірвання шлюбу не заперечує.
Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судової повістки, долучені до матеріалів справи, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, а саме: копією паспорта позивача; копією паспорта відповідача; копією свідоцтва про шлюб; копією свідоцтва про народження ОСОБА_4; копією рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 17.11.2014 року про усиновлення дитини; поштовими повідомленнями про отримання відповідачем судових повісток.
Відповідно до ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Позивачка просить залишити їй прізвище - "ОСОБА_1".
Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Отже, суд приходить до висновку про те, що причини, які виникли між сторонами та змусили їх звертатися до суду та наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали неможливими, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.
На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110,112 СК України та керуючись ст.ст. 10,11, 60, 213-215, 224, 227-228 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям - задовольнити.
Шлюб, укладений 9 вересня 2013 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстровано виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області по актовому запису № 07 від 9 вересня 2013 року - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище - "ОСОБА_1".
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Нестеренко Т.В.