Справа № 346/5621/14-ц
Провадження № 2-п/346/41/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Томин О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Коломиї заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.11.2014 року, ухваленого в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10008/0129 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

26.11.2014 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області ухвалене заочне рішення, яким задоволено позов ПАТ Державний ощадний банк України та стягнено з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2 від 09.03.2011 року в загальному розмірі 54 043,78 грн., визначену станом на 03.10.2014 року, а також судові витрати в розмірі 540,43 грн.

16.11.2015 року відповідач звернувся до Коломийського міськрайонного суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, в якій зазначає, що вкінці вересня 2015 року йому на мобільний телефон зателефонував працівник ПАТ «Державний ощадний банк України» з вимогою сплатити в добровільному порядку заборгованість за укладеним кредитним договором на виконання вказаного рішення Коломийського міськрайонного суду. У зв'язку з відсутністю у відповідача жодної інформації про це судове рішення представник відповідача 04.11.2015 року звернувся з відповідною заявою до Коломийського міськрайонного суду, а 05.11.2015 року отримав копію вказаного заочного рішення. Тому відповідач вважає, що визначений ст.228 ЦПК України десятиденний строк на подачу заяви про перегляд даного рішення слід обчислювати саме з 05.11.2015 року, і в цей строк відповідачем подана розглядувана заява.

Відповідач також вважає, що оскільки вказане заочне рішення ухвалене в його (відповідача) відсутності, то судом неповно зясовано всі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого вказане рішення є незаконним та необґрунтованим.

Підставами для скасування заочного рішення відповідач вважає порушення судом вимог ст.ст.74, 224 ЦПК України та п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», із змісту яких випливає, що, перевіряючи явку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, суд установлює чи повідомлені ті, хто не зявився, про час і місце судового засідання з дотриманням вимог закону, чи вручені особам, які беруть участь у справі, судові повістки в строк, визначений ч.4 ст.74 ЦПК України. Підтвердженням факту повідомлення належним чином вказаних осіб про час і місце судового засідання є вручення їм судової повістки у строк та порядок, визначені ст.74 ЦПК України.

Відповідач наголошує, що жодних судових повісток-викликів в судові засідання він не отримував і в матеріалах справи відсутні докази про вручення відповідачу таких викликів. Крім того, судом порушено вимоги ст.169 ЦПК України, згідно з якою у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Про розгляд справи відповідача повідомлено шляхом опублікування оголошення в газеті «Галичина» № 175 (4928) за 15.11.2014 року. Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2006 року №52 затверджено Порядок визначення друкованого засобу масової інформації, в якому розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідомо. Цією ж постановою визначено у 2006 році друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому розміщуються зазначені оголошення, газету «Урядовий кур'єр». Як вбачається з відповіді Коломийського РВ УДМС в Івано-Франківській області № 17/3213 від 24.10.2014 року відповідач в м.Коломиї та Коломийському районі по реєстрації не значиться. Вищевикладене свідчить про відсутність належних доказів повторної неявки повідомленого належним чином відповідача у судові засідання та безпідставність встановлення судом факту повторності такої неявки, оскільки в даному випадку суд, керуючись ст.169 ЦПК України, був зобовязаний відкласти розгляд справи.

Крім того, всупереч вимогам ст.ст. 8, 213 ЦПК України вказане рішення суду постановлене на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Так, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є безпідставними та не підтверджуються належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 57-59 ЦПК України. Позивач не довів в суді виконання ним своїх зобов'язань по даному кредитному договору, а саме здійснення видачі кредиту в розмірі 99 000 грн., оскільки відповідач не визнає отримання ним від позивача вказаної суми. Жодного доказу виконання позивачем умов договору суду не надано, а посилання позивача, що банк здійснив свої зобов'язання за кредитним договором не підтверджуються письмовими доказами. У відповідності до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обгрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може грунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України). Позивачем також не надано доказів щодо направлення вимог відповідачу про дострокове повернення заборгованості. Всупереч вимогам п.3.4 договору кредиту у справі відсутні відмітки, що сторони особисто отримали зазначені повідомлення та вимоги, і відповідач заперечує факт отримання ним вказаних документів.

Через відсутність відповідача в судовому засіданні він фактично був позбавлений можливості подати до суду клопотання про зменшення в порядку ст.551 ЦК України нарахованої позивачем пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 4 677,46 грн.

Таким чином, відповідач, вказуючи на не отримання жодних повідомлень про відкриття провадження в справі, судових повісток на адресу його місця реєстрації та проживання, вважає, що він не зявився в судове засідання з поважних причин. Тому він просить вказане заочне рішення від 26.11.2014 року скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був щоразу повідомлений належним чином - за адресою, вказаною ним в заяві про перегляд заочного рішення, про що свідчить поштове повідомлення про одержання ним судової повістки-виклику. 29.12.2015 року відповідач звернувся до суду з письмовою заявою про відкладення розгляду справи в звязку з його перебуванням в зоні проведення бойових дій АТО, однак, повторно не надав жодних підтверджуючих поважність причин його неявки в судові засідання документів. Крім того, відповідно до правил ч.1 ст.231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник позивача в судове засідання не зявився, 29.12.2015 року представник позивача ОСОБА_2 подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності.

В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.11.2014 року Коломийським міськрайонним судом ухвалено вищевказане заочне рішення (а.с.49-51).

Згідно з положеннями ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд прийшов до висновку про можливість ухвалення вказаного рішення, враховуючи згоду представника позивача на таке вирішення справи та наявність відомостей про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи шляхом опублікування відповідно до правил ч.9 ст.74 ЦПК України оголошення в газеті «Галичина» № 175 (4928) за 15.11.2014 року (а.с.43, 44).

Покликання відповідача на те, що суд порушив вимоги ч.4 ст.74 ЦПК України суд вважає голослівними, оскільки згідно з положеннями цієї норми судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Вказаний строк було судом дотримано при призначенні всіх судових засідань та повідомленні про них відповідача.

Крім того, в заяві про перегляд заочного рішення відповідач заперечує отримання ним від позивача кредиту в розмірі 99 000 грн., однак, відповідачем не вказано жодних доказів, що підтверджують вказані заперечення, мають істотне значення для правильного вирішення даної справи, і могли бути ним подані, якщо б відповідач був присутній в судовому засіданні. Жодних таких доказів відповідачем не долучено і до вказаної заяви.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення, передбачених ч.1 ст.232 ЦПК України.

Покликання відповідача про те, що він через свого представника ОСОБА_3 фактично отримав копію заочного рішення 05.11.2015 року, суд вважає таким, що заслуговує на увагу, оскільки надіслана 28.11.2014 року копія заочного рішення відповідачу не вручена у зв'язку із закінченням терміну зберігання вказаної кореспонденції (а.с.55-59).

Згідно з правилами ч.1 ст.73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

В звязку з наведеним відповідачу слід поновити визначений ч.2 ст.228 ЦПК України строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст. ст.73, 231, 232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

поновити відповідачу ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.11.2014 року, ухваленого в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10008/0129 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2 від 09.03.2011 року в загальному розмірі 54 043 гривень 78 копійок, визначеному станом на 03.10.2014 року, а також судових витрат в розмірі 540 гривень 43 копійок.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.11.2014 року, ухваленого в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10008/0129 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2 від 09.03.2011 року в загальному розмірі 54 043 гривень 78 копійок, визначеному станом на 03.10.2014 року, а також судових витрат в розмірі 540 гривень 43 копійок, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення даної ухвали.

Суддя Калинюк О. П.