справа № 208/6163/14-ц
№ провадження 2/208/312/15
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.,

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1; представників позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4; представника відповідача ОСОБА_5; представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Зеленбуд» - ОСОБА_6; представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Зеленбуд», Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди», -

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із вищезазначеним позовом, у якому просять суд:

1. Стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 завдану позивачу ОСОБА_2 внаслідок бездіяльності відповідача матеріальну шкоду у розмірі 25 599,44 грн.;

2. Стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 завдану позивачу ОСОБА_1 внаслідок бездіяльності відповідача моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на те, що, позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля Хонда д.№8757 АІ, яким також користується і позивач ОСОБА_1 15.03.2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю позивача ОСОБА_1, внаслідок якої на вищевказаний автомобіль впала суха гілка дерева, яке зростало на узбіччі дороги, яка знаходиться у власності м. Дніпродзержинська. Внаслідок вказаної ДТП вищевказаному автомобілю завдано шкоду у розмірі 25599,44 грн. Враховуючи те, що, згідно ЗУ «Про автомобільні дороги», ЗУ «Про дорожній рух» відповідальність за належний стан доріг і вулиць міст та зелених насаджень покладено на міські ради, позивач ОСОБА_2, на підставі ст.1166 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача завдану їй матеріальну шкоду. Крім того, оскільки внаслідок вказаної ДТП було створено реальну загрозу життю та здоров'ю позивачу ОСОБА_1, який під час вказаної ДТП знаходився в автомобілі разом із своїми дітьми, позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, а також суду пояснив, що, факт ДТП за його участю 15.03.2014 року був зафіксований у протоколі виїзду опергрупи райвідділу. Пізніше, йому стало відомо, що, органом досудового розслідування справу було закрито, але, він оскаржив постанову слідчого про закриття провадження, і справу було направлено для подальшого розслідування.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 підтримала позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, а також суду зазначив, що, факт ДТП, що відбулася 15.03.2014 року за участю позивача ОСОБА_1, а також вина відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме: протоколом огляду місця події, складеним 15.03.2014 року працівниками Дніпровського районного відділу Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області; постановою про закриття кримінального провадження від 25.03.2014р.; ухвалою суду від 30.05.2014р. про направлення матеріалів кримінального провадження для продовження досудового розслідування, а також звітом спеціаліста щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача ОСОБА_2

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнав, посилаючись на обставини, викладені ним у письмових запереченнях на позов (а.с.116-118), а також суду зазначив, що, відповідальним за утримання зелених насаджень міста є балансоутримувач, яким у даному випадку, є Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Зеленбуд», роботу якого контролює Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради.

В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Зеленбуд» - ОСОБА_6 суду пояснив, що, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, а також зазначив, що, дерева, які знаходяться у м.Дніпродзержинську по вул. Енергетиків біля будинку №36 не знаходяться на балансі Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Зеленбуд».

В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради ОСОБА_7 суду зазначила, що, факти, викладені у позовній заяві, є не доведеними, а вимоги позивачів безпідставними. Також суду пояснила, що, Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради не являється балансоутримувачем ні зелених насаджень у м. Дніпродзержинську, ні будинку по вул. Енергетиків, 36 у м. Дніпродзержинську.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи - суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як зазначено у роз'ясненнях, наданих у п.11 Постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» N 14 від 18.12.2009р., оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Згідно ст.1166 ЦК України, на яку посилаються позивачі, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, підставою для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення, який складається з: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкоди, завданої такою поведінкою; причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності.

З наведеного суд вбачає, що, для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності суд повинен встановити на підставі належних та допустимих доказів факт: вчинення особою протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкоди, завданої такою поведінкою; причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності.

При цьому, згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, згідно роз'яснень, наданих у п.7 Постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009р., відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК. На підтвердження висновку суду щодо розміру відшкодування збитків у рішенні, крім посилання на вирок у кримінальній справі чи постанову у справі про адміністративне правопорушення, необхідно також зазначати докази, подані сторонами при розгляді цивільної справи (наприклад, врахування матеріального становища відповідача або вини потерпілого). Оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники (частина третя статті 61 ЦПК), то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах. Під судовим рішенням, зазначеним у частині третій статті 61 ЦПК, мається на увазі будь-яке судове рішення, яким справа вирішується по суті, яке ухвалює суд у порядку цивільного судочинства (рішення, в тому числі й заочне, або ухвала, а також судовий наказ), у порядку господарського судочинства - відповідно до Господарського процесуального кодексу України, у порядку адміністративного судочинства - відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, в обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що, через бездіяльність відповідача, який, згідно ЗУ «Про автомобільні дороги», ЗУ «Про дорожній рух» несе відповідальність за належний стан доріг і вулиць міст та зелених насаджень, 15.03.2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю позивача ОСОБА_1, внаслідок якої на автомобіль позивача ОСОБА_2 впала суха гілка дерева, яке зростало на узбіччі дороги по вул. Енергетиків у м.Дніпродзержинську, яка знаходиться у власності м. Дніпродзержинська, що завдало шкоди вищезазначеному автомобілю у розмірі 25599,44 грн., та моральну шкоду позивачу ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про дорожній рух" власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Згідно «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України N 198 від 30.03.1994р., єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди (далі - дорожні об'єкти) в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів (далі - дорожньо-експлуатаційні організації) і користувачів. Правила користування, ремонту і утримання приватних і відомчих дорожніх об'єктів та правила їх охорони встановлюються власниками цих об'єктів за погодженням з органами Державтоінспекції МВС. Ремонт і утримання дорожніх об'єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору", а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Всі дорожні об'єкти згідно з їх класифікацією та значенням підлягають інвентаризації, технічному обліку і паспортизації власниками дорожніх об'єктів або уповноваженими ними органами.

Згідно ст.140 КУпАП, відповідальність за Порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць законодавець покладає як на громадян, так і на посадових осіб, які фактично несуть відповідальність за порушення вказаних правил.

Як вбачається з матеріалів справи, матеріали справи не містять у собі ні вироку, що набрав законної сили, ні постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які б, при розгляді судом питання про цивільно-правові наслідки бездіяльності відповідача, підтверджували б той факт, що, 15.03.2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю позивача ОСОБА_1, яка сталася внаслідок бездіяльність посадової особи відповідача.

На підтвердження обставин, якими позивачі обґрунтовують свої позовні вимоги, а саме наявності причинного зв'язку між бездіяльністю відповідача і шкодою; виною відповідача, позивачі надали суду: копію технічного паспорту автомобіля Хонда д.№8757 АІ, зареєстрованого за позивачем ОСОБА_2; копію постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 25.03.2014р.; звіт спеціаліста щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача ОСОБА_2; відеозапис з місця події; протокол огляду місця події, складений 15.03.2014 року працівниками Дніпровського районного відділу Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області; ухвалу суду від 30.05.2014р. про направлення матеріалів кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, та, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що, наявні в матеріалах справи докази не підтверджують факт завдання відповідачем шкоди позивачам (кожному), оскільки не містять у собі відомостей, з яких можливо встановити, що дерево, гілка якого впала на автомобіль позивача ОСОБА_2 15.03.2014 року, знаходиться в межах смуги відчуження та червоної лінії автомобільної дороги, власником якої є відповідач, і що саме відповідач є власником, або балансоутримувачем дерева, гілка якого впала на автомобіль позивача ОСОБА_2

Таким чином, встановивши в ході розгляду справи відсутність належних та допустимих у розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України доказів, які б давали суду підстави встановити факт: вчинення відповідачем протиправної бездіяльності; шкоди, завданої такою поведінкою; причинного зв'язку між протиправною бездіяльністю і шкодою; виною відповідача у вигляді умислу або необережності, суд, приймаючи до уваги, що, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях дійшов висновку, що, обставини, якими позивачі (кожен) обґрунтовують свої позовні вимоги - не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Зазначене, в свою чергу, дає підстави суду дійти висновку, що позовні вимоги позивачів (кожного) є необґрунтованими, та такими, що, з урахуванням положення ст.88 ЦПК України, не підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 5, 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Зеленбуд», Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди» - відмовити повністю.

Судові витрати по справі покласти на позивачів.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Нельга Д. В.