Справа № 673/1343/15-ц
Провадження № 2/673/553/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді- Лукіянець Т.В.

з участю секретаря судового засідання- Ясінської М.О.,

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Деражня цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Приватбанк»

до

ОСОБА_3

про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду, вказавши, що 4 квітня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік.

Крім того, відповідачка дала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт (ОСОБА_3В.) дає Банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Проте відповідачкою було порушено умови вказаного договору щодо своєчасного повернення грошових коштів та відсотків для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, та іншими витратами, внаслідок чого утворилася заборгованість по кредиту в сумі 25305,95 грн., яку позивач просить стягнути на його користь. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідачки судові витрати по справі в розмірі 1218,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в заяві. При цьому. зауважив, що розмір заборгованості, яка підлягає стягненню складається із відсотків та штрафів.

Представник відповідача заперечила проти вимог позову та просила застосувавши строки позовної давності для звернення до суду із даним позовом відмовити в позові.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що між ВАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є позивач та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено кредитний договір б/н від 04.04.2006 року на суму 10000,00 грн. зі сплатою 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_3 не проводила своєчасну оплату згідно даного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість по кредиту в сумі 24305.95 грн., з яких заборгованість по процентам за користування кредитом 22672,33 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1133,62 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту від 04.04.2006 року станом на 31.08.2015 року.

Згідно рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 04.05.2012 року з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за вказаним договором в розмірі 28559грн.27коп.

Проте, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові №6-14 цс 14 від 19.03.2014 року за договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Судом враховується, що останній платіж за вказаним договором ОСОБА_3 здійснила в розмірі 700грн. 31 жовтня 2009 року, що підтверджується розрахунком заборгованості по договору (а.с.6-8).

Строк дії кредитної картки був визначений як січень 2010 року про що свідчить довідка банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти ОСОБА_3 (а.с.9).

Згідно положень ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається: вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку; у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Як вбачається із встановлених обставин, строк позовної давності перервався 05 квітня 2012 року предявленням позивачем позову до відповідача, предметом якого була лише частина вимог про стягнення боргу.

З цього приводу, рішенням Деражнянського районного суду від 04.05.2012 року задоволено позовні вимоги та стягнуто із відповідача заборгованість по кредитному договору в розмірі 28 559грн. 27коп.

Вказане рішення вступило в законну силу 11 червня 2012 року і було звернуто до виконання.

З урахуванням цих обставин та факту предявлення позову тільки 08 жовтня 2015 року, суд приходить до висновку, що позовна давність сплинула, а тому в позові з цих підстав слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11,60,212-214 ЦПК України, ст. ст. 253, 256, 258, 264 ЦК України суд,-

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства «Приватбанк » до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 04.04.2006 року в розмірі 24305 грн.95 коп. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Повний текст рішення виготовлений судом 25 грудня 2015 року.

Суддя: ОСОБА_4