АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/732/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Маліновська В.М.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - МілімкаАртема Аркадійовича на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 08.09.2006 року станом на 15.07.2014 року у розмірі 9 315,62 грн., що складається із: залишку заборгованості за кредитом - 5 674,48 грн.; суми невиплачених відсотків за користування кредитом - 2 452,39 грн.; пені за прострочення виконання зобов'язань - 1 188,75 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» - Мілімко А.А. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення пені в повному обсязі, ухвалити нове рішення в частині стягнення суми пені, яким позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 вересня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є АТ «ОТП Банк», та Відповідачем було укладено Кредитний договір № PL3-001/037/2006, згідно з умовами якого Банком надано Позичальнику кредит в розмірі 10 000,00 грн. із сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 22,00% річних, в свою чергу позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати і повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки передбачені Кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені Кредитним договором.

Банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором у повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредитні кошти на підставі Кредитної заявки від 08.09.2006 року, шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку.

Разом з тим, згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 25.06.2011 року та у відповідності до статей 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № PL3-001/037/2006 від 08.09.2006 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та Відповідачем, таким чином до Позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача за кредитним договором.

Судом першої інстанції встановлено, що всупереч умов Кредитного договору, Відповідач порушує умови кредитного договору, не повертає кредит та відсотки за його користування у строки/терміни, передбачені графіком, в результаті чого станом на 15 липня 2014 року має заборгованість у сумі 37 789,95 грн., що складається із: - залишку заборгованості за кредитом - 5 674,48 грн.; - суми несплачених відсотків за користування кредитом - 2 452,39 грн., - пені за прострочення виконання зобов'язань - 29 663,08 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 08 вересня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № PL3-001/03 7/2006 (Кредитний договір), згідно якого Банк надає Позичальнику кредит в розмірі 10 000,00 грн. на споживчі цілі, зі сплатою фіксованої процентної ставки 22,00% річних з датою остаточного повернення кредиту 08.09.2011р., а Позичальник приймає, зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання згідно умов Договору (а.с.5-7).

Пунктами 1.4.1.1.1, 1.4.1.2. Частини № 2 Кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки, яка є незмінною на весь строк дії цього Договору, з розрахунку річної бази нарахування процентів. Проценти нараховуються кожного календарного місяця у день сплати процентів, що співпадає з датою повернення кредиту, визначеної у Графіку повернення кредиту та сплати процентів (Додаток № 1 до цього Договору), включаючи день видачі кредиту та виключаючи день повернення, та сплачуються Позичальником відповідно до умов ст. 1.5. цього Договору.

Відповідно до п.п. 2, 4 Частини № 1 Кредитного договору, п.п. 1.5.1., 1.5.1.1. Частини № 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця ануїтетними платежами до 08 числа кожного календарного місяця в сумі 276,28 грн. у строки визначені у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів (Додаток № 1 до цього Договору) шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок № 1280. Нараховані в порядку передбаченому цим Договором проценти сплачуються Позичальником ануїтетними платежами одночасно з поверненням відповідної частини кредиту в розмірі передбаченому Графіком повернення кредиту та сплати процентів.

Як вбачається з матеріалів справи, АКБ «Райффайзенбанк Україна» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином та надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується кредитною заявкою від 08.09.2006р. (а.с.8).

Судом встановлено, що правонаступником АКБ «Райффайзенбанк Україна» є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», що підтверджується витягом із статуту ПАТ «ОТП Банк» (а.с.10-11), свідоцтвом про державну реєстрацію ПАТ «ОТП банк» від 30.06.2009 року (а.с.12) та довідкою АБ № 526450 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.13).

25 червня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфеля (а.с.14-20), за умовами якого продавець продає (переуступає) покупцю права на Кредитний портфель, який включає в себе Кредитні договори (перелік яких міститься у Додатку 1 до цього Договору), а Покупець приймає такий кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь Продавця Винагороду.

За вказаним договором покупець набуває усі права вимоги за Кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до Боржників щодо сплати суми основного боргу, правами вимоги до Боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу, а також правами вимоги до Боржників щодо сплати штрафних санкцій; право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за кредитними договорами з дати набрання чинності (п.п. а, б п.3.3. Договору купівлі-продажу кредитного портфелю).

Згідно Витягу з Додатку 1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 25.06.2011р., ПАТ «ОТП Банк» передав право вимоги за кредитним договором № PL-001/037/2006 від 08.09.2006р., укладеним між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_2, на користь Позивача - ТОВ «ОТП Факторинг».

Відповідно до ст. 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно статей 514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, позивач правомірно звернувся з вимогами до Відповідача за зобов'язанням про стягнення суми заборгованості по вказаному кредитному договору, оскільки Відповідач не виконує зобов'язання взяті на себе за кредитним договором.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, в результаті чого, в останнього станом на 15 липня 2014 року виникла заборгованість в сумі 37 789,95 грн., що складається з: - залишку заборгованості за кредитом - 5 674,48 грн.; - суми несплачених відсотків за користування кредитом - 2 452,39 грн., - пені за прострочення виконання зобов'язань - 29 663,08 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 15.07.2014 року.(а.с.9).

Рішення суду позивачем оскаржується лише в частині підлягаючого стягненню розміру пені.

Відповідно до вимог статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 3.1.1. Частини № 2 Кредитного договору визначено, що за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим Договором строки, Позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1,5% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочки.

Рішенням Конституційного Суду України від 11.07.2013р. у справі № 1-12/2013 визначено, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судом вірно встановлено, що у зв'язку з порушенням Відповідачем зобов'язання за Кредитним договором сума його залишку заборгованості за кредитом складає 5 674,48 грн., сума несплачених відсотків за користування кредитом - 2 452,39 грн., що разом складає 8 126,87 грн., в той час як сума пені за прострочення виконання зобов'язань за період з 15.07.2013р. по 15.07.2014 року складає 29 663,08 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку розмір неустойки у вигляді пені значно перевищує розмір збитків, а тому розмір пені судом вірно зменшено до 1 188,75 грн., що відповідає розміру пені, яка розрахована виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період.

Позивач, оскаржуючи рішення суду в частині розміру стягнення неустойки (пені), посилається на те, що судом порушено право позивача на стягнення неустойки в повному обсязі.

Однак, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправомірно зменшено розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ч. 3 ст. 551 ЦК України не передбачено розмір неустойки (пені) до якого суд може її зменшити.

Крім цього, судом першої інстанції вірно застосовано висновки викладені в Рішенні Конституційного суду України від 11.07.2013 року у справі № 1-12/2013, оскільки відповідно до ст. 69 Закону України «Про Конституційний суд України» рішення і висновки Конституційного суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Мілімка Артема Аркадійовича - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: