Справа № 495/9342/14-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
12 лютого 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючої судді Чебан Н.В.
при секретарі - Ткаченко О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач 15.12.2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є відповідальним квартиронаймачем житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У вищевказаному житловому приміщенні зареєстрований, але не проживає з 2010 року ОСОБА_2, його місце знаходження не відоме, участі в оплаті комунальних послуг, утриманні, ремонті квартири ОСОБА_2 не приймає. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.25).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома (а.с.24).
У зв'язку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 169, 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що у відповідності до довідки ОСББ «Топольок» від 14.02.2014 року, ОСОБА_1 являється відповідальним квартиронаймачем за адресою: АДРЕСА_1(а.с.9).
Згідно паспортних даних ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).
У відповідності до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої ОСОБА_1, до складу його сім`ї/ зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 входять: ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.8).
Позивач у своєму позові вказує на той факт, що у спірній квартирі зареєстрований, але не проживає з 2010 року ОСОБА_2, його місце знаходження не відоме, участі в оплаті комунальних послуг, утриманні, ремонті квартири ОСОБА_2 не приймає. У якості обгрунтування своїх вимог, ОСОБА_1 додає до матеріалів справи акти не проживання у вищевказаній квартирі ОСОБА_2 з травня 2010 року від 18.11.2011 року, 27.07.2012 року, та довідку ОСББ «Топольок» від 14.02.2014 року (а.с.5-7).
Правовий режим який регулює ці правовідносини системно входить до Глави 2 ЖК України і регулює порядок визнання наймача, або членів його сім'ї такими, що втратили право на користування жилим приміщенням внаслідок їх відсутності понад встановлені строки.
За змістом ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Ст. 72 цього Кодексу передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.
Початок перебігу строку відсутності визначається з дня не проживання особи в займаному приміщенні.
Виходячи з аналізу даної норми для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщеннями необхідними є дві умови: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.
Положеннями ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації.
Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає у спірній квартирі з 2010 року, а також що рішення суду є самостійною підставою для зняття з реєстрації, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. 71,72 ЖК Української РСР, ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 64, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.В. Чебан