Справа № 132/2553/15-ц
Провадження № 2/132/894/15
РІШЕННЯ

Іменем України

10.11.2015 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Копчинського В.І.

при секретарі Кулик Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Діброва і К» про розірвання договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві позивач вказує, що 16 серпня 2007 року між його матір'ю - ОСОБА_2, як орендодавцем та СТОВ «Діброва і К» як орендарем, був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,6053 га, у межах згідно з планом, розташованої на території Мізяківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала матері згідно державного акту на землю НОМЕР_1. Його мати ОСОБА_2 померла, і він, як спадкоємець одержав свідоцтво про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку. Він, як власник земельної ділянки, договору оренди даної земельної ділянки з відповідачем не укладав та намірів продовження договору оренди земельної ділянки, який був укладений його матір'ю 16 серпня 2007 року із СТОВ «Діброва і К» , не має , та не буде укладати новий договір оренди земельної ділянки.

14 серпня 2015 року він , як власник земельної ділянки, повідомив письмово відповідача про розірвання даного договору оренди землі та вимагав негайно припинити подальше використання його земельної ділянки з підстав п.40 Договору, яким передбачено , що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов договору або розірвання договору. Відповідач одержавши його повідомлення про розірвання договору оренди земельної ділянки, своїм листом № 2508-1 від 25 серпня 2015 року повідомив йому, що відмовляється розірвати договір оренди земельної ділянки, тому звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача СТОВ «Діброва і К» Дяченко І.В. позовні вимоги позивача не визнає. Суду пояснила, що дійсно між СТОВ «Діброва і К» та покійною ОСОБА_2 16.08.2007 року був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 1, 6053 га на території Мізяківської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем став її син, позивач ОСОБА_1 , який згідно свідоцтва про право на спадщину за законом став власником вищевказаної земельної ділянки. 14.08.2015 року позивач повідомив письмово СТОВ «Діброва і К» про розірвання даного договору оренди землі. Проте, СТОВ «Діброва і К» не надає своєї згоди на розірвання або припинення договору, оскільки у пункті 40 Договору оренди землі зазначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є ( не є) підставою для зміни умов або розірвання договору, тобто сторони конкретно не визначилися з положенням даного пункту, тому при таких умовах слід керуватися ст.32 Закону України «Про оренду землі»,яка передбачає, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Вислухавши доводи та заперечення сторін, оцінивши подані ними докази суд вважає позов не задовольнити з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 16 серпня 2007 року між ОСОБА_2, як орендодавцем та СТОВ «Діброва і К» як орендарем, був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,6053 га, у межах згідно з планом, розташованої на території Мізяківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 орендодавця ОСОБА_2 позивач, як спадкоємець, одержав свідоцтво про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку.

14 серпня 2015 року, позивач повідомив письмово відповідача про свій намір розірвати договір оренди землі від 16 серпня 2007 року, так як має намір використовувати земельну ділянку особисто, посилаючись на п. 40 договору оренди земельної ділянки, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов договору або розірвання договору.

Відповідач проти розірвання даного договору оренди земельної ділянки.

Відповідно ст.32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Судом встановлено, що у пункті 40 Договору оренди землі від 16 серпня 2007 року, зазначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є (не є) підставою для

зміни умов або розірвання договору, тобто сторони конкретно не визначилися з положенням даного пункту, тому в правовідносинах сторін слід керуватися нормою закону, а саме Законом України «Про оренду землі».

Згідно ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України».

Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору».

З пояснень позивача вбачається, що його орендована земельна ділянка орендарем використовується за призначенням, йому своєчасно виплачується орендна плата, претензій до відповідача немає.

Таким чином, судом не встановлено порушень договору оренди земельної ділянки позивача зі сторони відповідача , тому, вважає, що позовні вимоги позивача не мають законних підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 651 ЦК України, ст. 32 ЗУ «Про оренду землі», ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Діброва і К» про розірвання договору оренди землі - не задовольнити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: