Справа № 303/7289/15-ц
Провадження № 2/303/3962/15
ряд. стат. звітн. 38
22 грудня 2015 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :
головуючого Котубей І.І.,
при секретарі Батьо Г.М.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Завидівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Завидівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31 травня 2012 року померла його бабуся ОСОБА_3, яка залишила заповіт від 07.12.2012, згідно якого спадкоємцем всього рухомого та нерухомого майна призначено його. Після смерті бабусі він вступив у володіння та користування належним йому житловим будинком та всім іншим майном, за яким доглядає, сплачує комунальні послуги. Він звернувся до Мукачівської державної районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі вказаного правовстановлюючого документа, про що видано постанову «Про відмову у вчиненні нотаріальних дій». В звязку з цим, позивач звернувся в суд з позовом про визнання права власності.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що в прохальній частині позовної заяви було допущено помилку, а саме в номері будинку. Просила визнати право власності на будинок під № 95, а не № 93, як вказано в позові. Додатково пояснила, що хоча позивач зареєстрований за іншою адресою, він проживав разом з спадкодавцем. В нотаріальну контору позивач звернувся в жовтні 2015 року, тобто більше ніж через три роки з часу відкриття спадщини. Раніше позивач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, також він не подавав до суду позови про поновлення йому строку для подання заяви про прийняття спадщини або про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем. Просить визнати за позивачем право власності на будинок в порядку спадкування за заповітом, а не за законом.
Позивач та представник відповідача в судове засідання не зявилися, про дату та час проведення судового засідання були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
01.03.2010 року ОСОБА_3 видала заповіт, згідно якого усе своє майно, де б воно не було, так з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право вона заповідає ОСОБА_2. Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Завидівської сільської ради, про що зроблено запис в реєстрі за № 05.
31.05.2012 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ №136499, виданого виконкомом Завидівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 01.06.2015 року.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК Уукраїни.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 залишила заповіт на свого онуку ОСОБА_2
Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього кодексу , він не заявив про відмову від неї.
За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Згідно копії заяви про прийняття спадщини по заповіту позивач звертався до Мукачівської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за померлою бабусею, однак ним пропущено встановлений законом строк для звернення з такою заявою.
Згідно з ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове нерухоме майно необхідно з'ясувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно у установленому законом порядку на час виникнення права власності.
Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.
Також позивачем не доведено факт проживання на момент смерті заповідача разом з ним, оскільки згідно з копії паспорта вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Представником позивача в судовому засіданні також підтверджено даний факт. Тому суд не може прийняти до уваги надану копію довідки виконкому Завидівської сільської ради від 24.09.2015 року за № 536.
Таким чином, суд не може залишити поза увагою той факт, що позивач у встановлений законодавством шестимісячний строк не звертався до нотаріальної контри із заявою про прийняття спадщини, не подавав до суду позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, та не звертався до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, що також підтверджено самим представником позивача в судовому засіданні. В звязку з цим позивач не може вважатися таким, що прийняв спадщину у встановленому законом порядку, а, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Керуючись ст. 10, 60, 209, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 1217, 1218, 1233,1234, 1268,1270,1272 ЦК України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_2 до Завидівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно відмовити.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_4