ЧУДНІВСЬКИЙ районний суд житомирської області
справа № 294/360/15-ц
провадження № 2/294/525/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Чуднівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого судді Леська М.О.

при секретарі Рижук В.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

та відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чуднові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська охороннострахова компанія»та ОСОБА_3 про стягнення суми страхового відшкодування та збитків, завданих внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

23.03.2015 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідачів Приватного акціонерного товариства «Українська охороннострахова компанія» та ОСОБА_3 з позовними вимогами про стягнення суми страхового відшкодування та збитків, завданих внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.08.2014 року близько 14:35 год. на врегульованому перехресті вулиць ОСОБА_5 в м.Житомирі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВАЗ-2102 (реєстраційний номер НОМЕР_1) під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля DAEWOO Lanos (реєстраційний номер НОМЕР_2) під керуванням водія ОСОБА_6, власником якого є позивач. Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав пошкоджень. Вартість матеріальних збитків завданих власнику автомобіля DAEWOO Lanos (реєстраційний номер НОМЕР_2), згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 20.10.2014 року, становить 53674,40 грн. Вина водія ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній пригоді підтверджується постановою судді Корольовського районного суду Житомирської області від 30.10.2014 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно до полісу №АІ/0043701 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як власника наземного транспортного засобу була застрахована ПрАТ «Українська охоронно - страхова компанія».

У судовому засіданні представник позивача підтримав вказані у позовній заяві вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечувала проти позову, однак, покладалась на розсуд суду при вирішенні даного спору.

Представник відповідача ПрАТ «Українська охоронно страхова компанія» позов визнала лише частково, вказавши, що погоджується із розміром матеріального збитку, зазначеного у висновку експерта, однак, вважає, що вказана сума підлягає стягненню зі страхової компанії без врахування суми податку на додану вартість, оскільки позивачем не було проведено відновлювального ремонту автомобіля.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.08.2014 року близько 14:35 год. на регульованому перехресті вулиць ОСОБА_5 в м.Житомирі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВАЗ-2102 (реєстраційний номер НОМЕР_1) під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля DAEWOO Lanos (реєстраційний номер НОМЕР_2) під керуванням водія ОСОБА_6.

Постановою судді Корольовського районного суду міста Житомира від 30.10.2014 року відповідача - ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 8).

Відповідно до частин 3 і 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обставини того, що 31.08.2014 року близько 14:35 год. на регульованому перехресті вулиць ОСОБА_5 в м.Житомирі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВАЗ-2102 (реєстраційний номер НОМЕР_1) під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля DAEWOO Lanos (реєстраційний номер НОМЕР_2) під керуванням водія ОСОБА_6 у даній справі суд вважає встановленими та такими, що не підлягають додатковому доказуванню.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 956, складеного експертом ОСОБА_7 20.10.2014 року, та калькуляції, наведеної у додатку №1 до висновку, вартість відновлювального ремонту автомобіля DAEWOO Lanos (реєстраційний номер НОМЕР_2) становить 56496,99 грн. (а.с. 11-13, 34-52).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ-2102 (реєстраційний номер НОМЕР_1)була застрахована в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0043701 від 07.03.2014 рокуз лімітом відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50000 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоровю (на одного потерпілого) - 100000 грн. з франшизою 1000 грн. (а.с. 25, 89).

Страховик про настання 31.08.2014 року страхового випадку був повідомлений в установленому порядку і ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» 30.09.2014 року склала ОСОБА_2 огляду пошкодженого транспортного засобу, а 09.12.2014 року був складений Звіт з оцінки пошкодженого транспортного засобу № 1918/14 з визначенням вартості матеріального збитку у 28948,84 грн. без урахування ПДВ.

Відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року (надалі по тексту Закон України №1961-ІV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України (преамбула Закону).

Відповідно до пункту 9.5 статті 9 Закону України №1961-ІV та пункту 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про деякі питання здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №566 від 09.07.2010 року обовязковий ліміт відповідальності страховика за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000,00 грн. на одного потерпілого. Вказаний розмір відповідальності ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» визначено і у пункті 4 Полісу № АІ/0043701 від 07.03.2014 року.

Відповідач - ПрАТ «Українська охоронно - страхова компанія» за вих. №272 від 16.01.2015 року повідомив позивача ОСОБА_4 про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 27948, 84 грн. без врахування суми ПДВ (а.с. 9 ).

Відповідно до ч. 3 ст. 386 Цивільного кодексу України (надалі по тексту ЦК України) власник, права якого порушені, має право на відшкодування йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована, відповідає за заподіяну нею шкоду у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), якщо останньої недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобовязаний, у разі настання страхового випадку, здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст.6 Закону України №1961-ІV, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України №1961-ІV у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 28 Закону України №1961-ІV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, повязана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статті 29 Закону України №1961-ІV у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, судом встановлено, що фактичний розмір шкоди, заподіяної позивачу діями відповідача ОСОБА_3 становить 53068,16 грн., що підтверджується висновком проведеної у справі судової автотоварознавчої експертизи № 45 від 23.09.2015 року (а.с. 140 - 144).

Належним відповідачем за позовними вимогами позивача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 49000 грн., що охоплюється лімітом відповідальності страховика за виключенням 1000 грн. франшизи, є ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія».

Як вбачається з матеріалів справи, страховик не виплатив позивачу страхове відшкодування, оспорюючи вказану нею суму завданого збитку, а тому вимоги в частині задоволення вимог про стягнення страхового відшкодування в розмірі 49000 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 4068,16 грн. (53068,16 49000,00) повинен відшкодувати, згідно ст.1194 ЦК України, винуватець ДТП, тобто відповідач ОСОБА_3

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_3 добровільно вже було сплачено позивачеві 2000,00 грн., сума до стягнення за рішенням суду становить 2068,16 грн.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до вимог статті 88 ЦПК України.

На підставі наведеного вище обґрунтування та керуючись статтями 6, 9, 22, 23, 24, 28, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 16, 22, 386, 526, 979, 988, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, статтями 1, 4, 8, 10, 11, 60, 61, 64, 66, 88, 158, 169, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська охороннострахова компанія»та ОСОБА_3 про стягнення суми страхового відшкодування та збитків, завданих внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охороннострахова компанія»на користь ОСОБА_4 суму страхового відшкодування у розмірі 49000,00 грн. (сорок дев'ять тисяч гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 2068,16 грн. (дві тисячі шістдесят вісім гривень шістнадцять копійок).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охороннострахова компанія»на користь ОСОБА_4 1/2 частину суми понесених нею та документально підтверджених судових витрат, що становить 1071,62 грн. (одна тисяча сімдесят одна гривня шістдесят дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/2 частину суми понесених нею та документально підтверджених судових витрат, що становить 1071,62 грн. (одна тисяча сімдесят одна гривня шістдесят дві копійки).

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги через Чуднівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.О. Лесько