Провадження №2/331/1400/15
рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2015 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Антоненко М.В.,

при секретарі Рухловій М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, стягнення моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом в якому вказують на те, що на підставі договору про право власності на житло № 431/477, вони, є співвласниками квартири №115, яка розташована на другому поверсі девятиповерхового будинку № 24 по вулиці Героїв Сталінграду у м.Запоріжжі на правах спільної сумісної власності.

23.11.2014 р. їх квартира була залита водою з квартири №119, що знаходиться поверхом вище. Залиття виникло внаслідок недбалого користування мешканцями квартири №119 сантехнічним обладнанням.

Цей факт встановлено комісією ЖТВ МКП «Основаніє», про що складено: довідку аварійної служби від 23.11.2014року та відповідний акт від 26.11.2014року. Внаслідок залиття нам позивачам завдано матеріальну шкоду, яка полягає у залиті стелі і стіни (шпалери) в туалеті і у ванній кімнаті.

Для здійснення відновлювальних робіт стелі та стін в туалеті та ванній кімнаті з урахуванням завданих пошкоджень та згідно технічного паспорту на квартиру №115 по вулиці Героїв Сталінграду, позивачами були закуплені будматеріали на загальну суму - 756 (сімсот пятдесят шість)гривень 89 коп.

Крім зазначеного діями відповідача ОСОБА_4, який є мешканцем квартири № 119, позивача завдано моральну шкоду, яку вони оцінюють в 800 (вісімсот) гривень, яка полягає у душевних стражданнях, які вони зазнали у звязку із пошкодженням ремонту в туалеті та ванній кімнаті, який позивачі щойно зробили після чергового залиття нашої квартири мешканцями квартири №119.

У відповідності з ч. 1ст. 1166, ч. 1ст. 1167 ЦКУ майнова і моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини. Добровільно відшкодувати завдану шкоду відповідач ОСОБА_4 відмовляється.

28.07.2014 року було пошкоджено квартиру №115, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що є відповідний акт від 04.08.2014року. Пошкодження виникли внаслідок розпочатого ремонту в квартирі № 119, але мешканці квартири №119 заперечували, що їх дії могли призвести до пошкодження квартири і представниками МКП «Основаніє» було запропоновано скласти акт «Про проведення технічного обстеження квартир №115 та №119» що і було зроблено 14.08.2014року. Згідно акту від 14.08.2014року: «в квартирі №115 пошкодження усунені власними силами власниками квартири №115 і загальний стан всієї квартири задовільний.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 756 (сімсот пятдесят шість) гривень 89 коп. в якості відшкодування матеріальної шкоди, а також 800 (вісімсот)гривень в якості відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представникі відповідача ОСОБА_4 проти позову заперечував, пояснив суду наступне. Надані Позивачами ОСОБА_5 за період 2009-2010 років, і попередження ВРЕЖО №2, а також фотоматеріали не можуть свідчити про нанесення 23.11.2014р. шкоди відповідачем, оскільки: згідно попередження КП ВРЕЖО №2 власником кв.№119 будинку №24 по вул.Сталінграда зазначена ОСОБА_6; з моменту видачі попередження, отриманого 2.08.2010р і по 23.11.2014 р. будь-які факти про залиття квартири № 115 відсутні.

Позивачі не скористалися встановленими законом строками для звернення до у про стягнення шкоди, нанесеної в 2009-2010 роках (задовго до листопада 2014р.), тому вона не може бути примусово стягнута з відповідача.

Навпаки, вказані акти і попередження свідчать, що позивачі намагаються стягнути шкоду, яка була нанесена у період 2009-2010 років і іншою особою ніж відповідач.

Відповідно до наданих позивачами ОСОБА_5 від 04 і 14 серпня 2014 р. в ці дати по проведено обстеження технічного стану квартир №115 і №119будинку №24 по вулиці Героїв Сталінграду. В актах, також, зазначено, що в квартирі №119 вже проведена заміна системи водопроводу, каналізації і опалення на пластик, поли в квартирі не порушені. Ці докази свідчать, що власниками або мешканцями квартири 119 були вжиті всі можливі заходи щодо приведення системи водопостачання, каналізації і опалення у належний стан, і усунені можливі причини залиття для уникнення повторення ситуацій, що відбувалися у 2009-2010 роках.

Наданими позивачами фотоматеріалами підтверджується лише підвищена вологість у зображених приміщеннях і відсутність примусової вентиляції, яка рекомендована для застосування у вказаних приміщеннях через їх підвищену вологість. Фотоматеріалами не підтверджуються будь які пошкодження оздоблення стін - обоїв, які судячи з фотографій і призначення приміщень (ванна і туалет) є вологостійкими.

Довідка комісії майстрів аварійної служби ЦКП Основаніе від 23.11.2014р. доводить відсутність на цю дату течі в кв.119, яка могла спричинити залиття кв.115. Теча не виявлена також і при обстеженні інженерних комунікацій і інженерного обладнання в кв.119. Відключення інженерних мереж по стояку не проводилося. Не зафіксоване саме залиття 23.11.2014р. кв.115, як про те стверджують позивачі.

До акту від 26.11.2014р. затвердженого начальником ЖГО ГКП Основаніє, необхідно ставитись критично з наступних підстав: акт складено іншими особами, ніж складали акт від 23.11.2014р.; акт складено без фактичного обстеження технічного стану квартир 115 і 119, а лише на підставі довідки від 23.11.2014р., при чому факти викладено у минулому часі і додано фактами, відсутніми у зазначеній довідці; акт не містить фактів про наявність будь-якої шкоди, нанесеної майну позивачів; власники або мешканці квартир 115 і 119 не були ознайомлені з вказаним актом; обидва акти не містять інформації про обстеження квартир, які знаходяться над квартирами 115 і 119.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази не містять підтвердження про сам факт залиття 23.11.2014р. квартири 115, про причини такого залиття (всупереч заявленій позивачами причини - через недбале користування мешканцями квартири №119 сантехнічного обладнання). Також, надані позивачами докази не містять фактів про наявність будь-яких негативних наслідків від зазначеного позивачами ймовірного залиття. Матеріалами справи не підтверджений як сам факт залиття, відповідно і його причини, так і факт наявної шкоди (негативних наслідків), які стали результатом (наслідком) саме через таке залиття.

Також, в позові відсутні будь-які розрахунки щодо нанесених збитків і для обґрунтування обсягу нанесеної шкоди. Придбання будівельних матеріалів саме по собі не доводить розміру збитків. В ході ремонту позивачі усунули наслідки дій, фіксованих актами за період 2009-2010 років. В свою чергу відшкодуванню підлягає фактична шкода, розмір якої не визначено і не може бути визначено позивачами через відсутність нанесених збитків. Необґрунтованою, також, є вимога про стягнення моральної шкоди, оскільки дії, зазначені у позовній заяві щодо позивачів не вчинялися.

ОСОБА_4 не проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 буд., 24, кв.119 і вказана квартира йому не належала. Тому позовні вимоги позивачів, які висунуті саме до ОСОБА_4, відповідач вважає незаконними, а позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом.

Крім цього, відповідач наполягав на застосуванні судом строків позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні були вивчені та оголошенні письмові докази, надані позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, копією свідоцтва про право власності та технічним паспортом на квартиру №115, яка розташована на другому поверсі девятиповерхового будинку № 24 по вулиці Героїв Сталінграду у м.Запоріжжі; копією довідки аварійної служби від 23.11.2014 р..; копія акту від 26.11.2014 р. про залиття квартири АДРЕСА_1.; копіями чеків на придбані будматеріали; копіями актів від 23.07.2010 р., 27.08.2010 р., 17.03.09 р., 31.03.09 р., 04.08.2014 р.,14.08.2014 р. залиття квартири АДРЕСА_1 та попередження адміністрації КП «ПРЕЖО-2»; Копія фотоматеріалів попереднього залиття квартири.

Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з довідкою квартального комітету № 33 Жовтневого району м.Запоріжжя від 15.09.2015 р. , станом на 23.11.2014 р. ОСОБА_4 разом із родиною був зареєстрований за адресою:. м.Запоріжжя, вул. Горького, буд.9. Вказане, також, підтверджується штампом Жовтневого РВ ЗМУ УВМС в Запорізькій області в паспорті ОСОБА_4, згідно з яким відповідач з 19.07.2007 р. був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. та даними адресно довідкового сектору Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 21.07.2015 р. № 2/331/1400/15.

Крім цього, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2015 р. власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_7 (рішення про державну реєстрацію прав та їх від 20.06.2014 р. )

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 2 ст.59 ЦПК передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не довели суду доказами факт того, що залиття їх квартири відбулось саме внаслідок дій або бездіяльності ОСОБА_4, який не є власником квартири № 119 та не зареєстрований у вказаній квартирі. Епізодичне перебування відповідача за цієї адресою не може розцінюватись судом як належний доказ заподіяння ОСОБА_4 матеріальної шкоди позивачам.

Виходячи з цього, позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 предявлений не до неналежного відповідача , а тому в позові слід відмовити. Не підлягає задоволенню вимога позивачів про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди, оскільки ця вимога є похідної від первісної.

Судом не застосовується строк позовної давності, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10,11, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у звязку з необґрунтованістю в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, стягнення моральної шкоди

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: М.В. Антоненко