Справа № 645/6855/15-ц
Провадження № 2/645/2240/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року м. Харків

Фрунзенський райсуд м. Харкова в складі: головуючого - судді Алфьорової Т.М. за участю секретаря судових засідань Ляхової І.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2до ОСОБА_3, третя особа - Управління служб у справах дітейДепартаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 20 січня 2012 року в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції та мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки відносно доньки, не займається її вихованням, не забезпечує матеріально та жодним іншим способом не проявляє батьківського піклування про дитину. Рішенням Фрунзенського районного суду від 2014 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки. О днак рішення суду відповідач не виконує. Станом на 01 липня 2014р.року заборгованість відповідача по аліментам становить 12093,78 грн., що підтверджується розрахунком Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Через те, що відповідач не надає матеріальну допомогу у грудні 2014 року оформила доньку у КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок № 429) Харківської міської ради», який вона відвідує до сьогоднішнього часу, вимушена заробляти гроші на існування з дитиною. З часу оформлення дитини в яслі - садок відповідач жодного разу не відвідував її там, не цікавився її здоров'ям та успіхами.При таких обставинах, вважає, що батька треба позбавити батьківських прав відповідно до вимог ст. 164 СК України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і пояснила про обставини викладені вище, крім того, пояснила, що позбавлення батьківських прав відповідача на майбутнє дозволить не звертатися до нього, щоб отримати дозвіл, якщо їй потрібно кудись поїхати з дитиною.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно з позивачем не стали проживати разом, коли вона була на 7 місяці вагітності, а потім він оспорював батьківство, так як ОСОБА_2 після незначного проміжку часу стала мешкати з іншою людиною, з якою мешкає разом і на теперішній час. Йому відомо, що з нього стягнули аліменти в 2014 році і є заборгованість, яку він буде сплачувати, на теперішній час у нього є сім'я та малолітній син. Позивач не бажає, щоб він спілкувався з дитиною, хоча він дзвонив ОСОБА_2 кілька раз в січні 2015 року, так як хотів спілкуватися з дитиною, але отримав відповідь щоб не дзвонив. Коли була призначена зустріч з дитиною, про що він домовлявся з співмешканцем позивача, то вона чомусь не відбулась. Більш активних дій для зустрічі з дитиною не вживав у зв'язку з тим, що не хотів щоб були конфлікти. У нього є бажання підтримувати стосунки з донькою та брати участь у її майбутньому, у тому числі і підтримувати матеріально.

Третя особа - Служба у справах Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської радисповіщена належним чином, просять слухати справу за їх відсутністю і позбавити батьківських прав відповідача щодо неповнолітньої доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що сторони - ОСОБА_2та ОСОБА_3, 20 січня 2012 року уклали шлюб, який зареєстрований Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 березня 2014 року шлюб було розірваний.

Відповідач ОСОБА_3, є батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.( свідоцтво про народження НОМЕР_1, видане Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 99).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: «виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.»

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України - право на звернення з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина.

Згідно ст.164 СК України - батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно довідки виданої КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 24», лише мати приводить сина на прийоми до лікарів, на медогляди, та для проведення відповідних щеплень. Батько разом із дитиною поліклініку ніколи не відвідував.

Згідно з інформацією адміністрації КЗ «Дошкільний навчальний заклад №429 Харківської міської ради», який відвідує ОСОБА_4, січня 2013 р.н. з грудня 2014 року, мати здійснює всі заходи по вихованню дитини. Батько дитини, ОСОБА_3 жодного разу не відвідував дитячий садок, не спілкувався з вихователями.

Свідок ОСОБА_6 пояснила в судовому засіданні, що ОСОБА_3 не приділяє увагу доньціОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та бачив її два рази, матеріально не утримує.

Відповідно до висновку Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 577 від 02.11.2015 р.вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3, який ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків відносно утримання та виховання неповнолітньої доньки.

При оцінці наданих доказів, а також пояснень сторін, суд вважає що в даному випадку хоча і є факт ухилення відповідача від виконання батьківських прав, але приймає до уваги, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою відносно батьків, а також приймає до уваги, що в матеріалах справи немає даних, що він характеризується негативно, його бажання змінити своє ставлення до дитини, тому суд вважає необхідним попередити його про необхідність змінити ставлення до дитини та приділяти увагу її вихованню, забезпечувати матеріально.

Довід позивача в тій частині, що позбавлення батьківських прав потрібно і для того, щоб у неї була гарантія того, що якщо їй потрібно кудись поїхати з дитиною то їй не потрібно буде брати дозвіл з боку відповідача, не може бути взято до уваги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.150, 155, 160, 164, 165 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-214, 218 ЦПК України та Законом України « Про охорону дитинства» від 07.03.2002 р. із змінами, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Управління служб у справах дітейДепартаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити відповідача ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини - неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - суддя Т.М. Алфьорова