У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Наумчука М.І., Олійник А.С.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які діють також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, до Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова, третя особа - служба у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради, про зобов'язання забезпечити житлом, за касаційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 15 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які діють також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулись до суду з указаним позовом, із урахуванням заяви про зміну предмета позову від 23 грудня 2013 року просили зобов'язати Міністерство оборони України та квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернігова в солідарному порядку надати їм для постійного проживання трикімнатну квартиру у м. Чернігові.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 є потерпілою 1 категорії та інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст. 20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) має право на позачергове отримання житла протягом року із дня написання заяви, а також право на додаткову жилу площу у вигляді окремої кімнати. Таким чином, ОСОБА_3 має право на отримання трикімнатної квартири на сім'ю з трьох чоловік.

Після ліквідації військової прокуратури м. Чернігова, де працював її чоловік ОСОБА_4, та передачі його житлової справи за належністю до житлової комісії Чернігівського обласного військового комісаріату та квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова, 16 серпня 2013 року ОСОБА_3 звернулась до начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова із заявою про забезпечення житлом її та членів її сім'ї протягом одного року з дня написання заяви.

Листом від 22 серпня 2013 року ОСОБА_3 було повідомлено про те, що питання виділення житла її родині буде вирішено після надходження житла до Чернігівського гарнізону.

На час звернення до суду із позовом відповідного житла на сім'ю не надано.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 15 квітня 2014 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять скасувати судові рішення у справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що відповідно до довідки квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова ОСОБА_4 перебуває з 19 липня 2012 року на квартирному обліку у обласному Чернігівському військовому комісаріаті та квартирно-експлуатаційному відділі м. Чернігова для забезпечення трикімнатною квартирою позачергово, складом сім'ї три особи (він, дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_5.). ОСОБА_3 є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, а їх син ОСОБА_5 є дитиною, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи. Інших осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії у черзі на забезпечення трикімнатною постійною квартирою у Чернігівському гарнізоні не обліковано (а.с. 46).

ОСОБА_4 перебуває у загальній черзі Чернігівського гарнізону за № 658, а в черзі осіб, які мають право на позачергове одержання житла (як звільнений в запас) за № 142.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із того, що позивачі не звертались із заявами про забезпечення житлом до Чернігівської міської ради, до повноважень якої відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 20 Закону віднесено питання забезпечення житловою площею громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився із його висновками. Апеляційний суд також зазначив, що відповідачі не порушили права позивачів, оскільки останні мають право отримати жиле приміщення відповідно до їхньої черги у списках осіб, які потребують надання житла, з урахуванням черги осіб, які, як і позивач, потребують поліпшення житлових умов за наявною у них пільгою.

Право на житло реалізується громадянами в порядку, визначеному ЖК Української РСР, законами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 46 ЖК Української РСР визначено перелік осіб, яким жиле приміщення надається поза чергою.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 46 Житлового кодексу Української PCP поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством. Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 20 Закону особи, віднесеним до категорії 1, які потребують поліпшення житлових умов, забезпечуються жилою площею позачергово. Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України. Особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, які потребують поліпшення житлових умов, надається додаткова жила площа у вигляді окремої кімнати.

Законом установлено строк, у який громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесені до категорії 1 та які потребують поліпшення житлових умов, мають забезпечуватись житлом. Водночас, у разі перебування у списку декількох таких осіб, надання житла відбувається у порядку черговості.

Для цієї категорії осіб порушення строку забезпечення житлом є самостійною підставою для пред'явлення до суду позову про захист порушеного права.

Відповідно до п. 1 Порядку надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідам, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії 1, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1996 р. N 1589 (далі - Порядок), цей Порядок визначає відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" умови надання додаткової жилої площі, зокрема, особам, віднесеним до категорії 1, які перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи (пункт 10 частини першої статті 20 Закону).

Згідно із п. 5 Порядку з метою раціональнішого використання коштів, що спрямовуються на поліпшення житлових умов осіб, сімей, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації ведуть реєстри осіб, сімей, зазначених у пункті 1 цього Порядку.

На підставі ст. 20 Закону у ОСОБА_3 виникло право на позачергове одержання квартири.

Праву особи на позачергове одержання квартири на підставі ст. 20 Закону кореспондує обов'язок відповідних органів його забезпечити відповідно до їх повноважень за умови реалізації особою зазначеного права у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що право на отримання житла відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 20 Закону має ОСОБА_3, але, як встановлено судом першої інстанції, вона особисто заяву про взяття на облік для надання житла із зазначених підстав не подавала, не перебуває в черзі для одержання житла, висновки судів першої та апеляційної інстанції про відмову в позові з урахуванням підстав позову відповідають нормам матеріального і процесуального права, а також установленим обставинам справи.

Таким чином, касаційна скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 15 квітня 2014 року - залишенню без змін відповідно до ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 15 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова

М.І. Наумчук

А.С. Олійник