Справа № 303/7139/15-ц
Провадження № 2/303/3877/15
Номер ряд. стат. звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 грудня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі одноособово:

головуючого - судді Іваницького Р.С.

при секретарі судового засідання Чудіній В.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Мукачівського району про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду Закарпаської області з позовною заявою до ОСОБА_3 сільської ради Мукачівського району про визнання за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями за № 39 по вул. Вишнева в с. Клочки Мукачівського району Закарпатської області.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але через канцелярію суду подав письмове клопотання в якому просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі (а.с.33).

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Мукачівського району в судове засідання не зявився, але через канцелярію суду подав письмове клопотання в якому просять провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають (а.с.36, 39).

Статтею 174 ч. 4 ЦПК Ураїни, встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пуктом 11 абз. 5 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, встановлено, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

З пояснення представника та з дослідження доказових матеріалів у справі, встановлено, що забудівником та головою дворогосподарства за № 39 по вулиці Вишнева в с. Клочки Мукачівського району Закарпатської області є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 20-22, 42-46). 11.07.2014 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.07.2014 року, Серія 1-ФМ № 172285, актовий запис за № 14 (а.с.10), на день його смерті з разом із ним за адресою дворогосподарства за № 39 по вулиці Вишнева в с. Клочки Мукачівського району Закарпатської області, проживали та проживають надалі його дружина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та позивач син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8-13, 23, 41, 44-46). 18 листопада 2015 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 подала до нотаріусу письмову заяву про відмову від спадщини в користь сина позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24), але нотаріусом, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, що знаходиться за адресою № 39 по вулиці Вишнева в селі Клочки Мукачівського району Закарпатської області, в звязку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на день звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, відповідно до Постанови від 18.11.2015 р. № 427/02-31 (а.с.25). Домоволодіння, що знаходиться за адресою № 39 по вулиці Вишнева в селі Клочки Мукачівського району Закарпатської області є оформленим КП «Мукачівське МБТІ та ЕО» у відповідності до норм законодавства України (а.с.14-19).

2із2

Дані правовідносини врегульовуються Цивільним законодавством України.

Відповідно до інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1996 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п. п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п. п. 10, 20).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має окремий адресний номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час смерті останнього ніким не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України визнання права власності, необхідне тоді коли щодо його незалежності у позивача відсутні правовстановлюючі документи, і це право оспорюється або не визначається іншою особою, а ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено підстави набуття права власності зокрема право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Згідно ст. 1268 ЦК України визнається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. При прийнятті спадщини від спадкодавця до спадкоємців переходять всі права і обовязки, щодо спадкового майна.

Статтею 16 ч.1 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та частини 2 пункту 1 цієї статті, визначено, що Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

За встановлених обставин, які підтверджуються належними доказами та також визнання відповідачем позовних вимог, які не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, що спонукало суд до його прийняття, суд приходить до переконання про доцільність задоволення даного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 57-60, 158, 169, 174, 209, 215-218 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1269, 1296 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, суд,-

р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями за № 39 по вул. Вишнева в с. Клочки Мукачівського району Закарпатської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд.

Повний текст рішення складено 18 грудня 2015 року.

Головуючий Р. Іваницький