Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/5387/14-ц Головуючий у 1-й інст. ПотаповаТ.М.
Категорія 81 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.

суддів Галацевич О.М. Широкової Л.В.

з участю секретаря

судового засідання Мишаковської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2014 року, -

встановила:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій просив скасувати постанову державного виконавця Волкової Є.О. від 12 вересня 2014 року про закінчення виконавчого провадження, визнати дії останньої та начальника відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Пригунова В.В. незаконними, а виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 27 серпня 2014 року та 09 вересня 2014 року державна виконавча служба в порушення норм закону намагалася виконати рішення суду про його виселення. У його відсутності виламали двері у квартирі АДРЕСА_1, винесли його речі. Повідомлення від державного виконавця про призначення виселення він отримав на наступний день, постанова про закінчення виконавчого провадження від 12.09.2014 року є незаконною.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2014 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову про задоволення його скарги.

Апелянт зазначив, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права. Вважає, що квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомир (правонаступник Бердичівської квартирно-експлуатаційної частини) не набув права власності на квартиру АДРЕСА_1. Тому, всі подальші дії і рішення виконавчої служби є незаконними. Дії виконавчої служби, які пов'язані з його виселенням носять ознаки злочину. Суд першої інстанції на це не звернув уваги і виніс незаконне та упереджене рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 березня 2014 року державним виконавцем Волковою Є.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 274/2400/13, виданого 10 грудня 2013 року про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення. (а.с.61-63).

Боржнику був наданий час для добровільно виселення, однак, добровільно рішення суду не було виконано (а.с.65-67).

В порядку примусового виконання судового рішення державним виконавцем направлялися вимоги ОСОБА_2 бути присутнім при виселенні 21 серпня 2014 року та повторно 01 вересня 2014 року. Ці повідомлення він отримував на наступний день. (а.с.73,74,78,79).

09 вересня 2014 року за відсутності боржника державним виконавцем з участю понятих та залучених працівників був демонтований замок вхідних дверей квартири АДРЕСА_1, складений опис майна, яке було виявлено у квартирі. Складені відповідні акти (а.с.81- 83, 96 - 108). Акти опису та передачі майна боржникові складалися з його участю, він власним підписом засвідчив факт отримання майна та відсутність претензій.

Після вчинення виконавчих дій щодо примусового виселення боржника, постановою державного виконавця від 12 вересня 2014 року закінчено виконавче провадження (а.с.114).

Відповідно до положень ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого листа стягувачу відповідно до ст.47 цього закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Вимоги ОСОБА_2 про його присутність у квартирі під час вчинення виконавчих дій направлялася рекомендованими листами із повідомленням про вручення. Дані вимоги боржник отримав 28.08.14 року та 10.09.2014 року (а.с.79, 95).

Згідно із ч.3 ст.78 Закону державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

Як убачається з матеріалів виконавчого провадження, ОСОБА_2 відповідно до Закону надсилалися повідомлення, він був особисто присутнім при виконанні рішення суду про його виселення, в його присутності описано належне йому майно та вивезено на його прохання до гаража, про що складені відповідні акти. Будь-яких претензій боржник до дій представників виконавчої служби не мав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження, рішення суду про виселення ОСОБА_2 виконано реально, виконавче провадження закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.114).

У разі, якщо виконавчий лист виданий помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково (ч.4 ст. 369 ЦПК України).

Судом встановлено, що виконавчий лист виданий Бердичівським міськрайсудом Житомирської області на підставі рішення цього суду від 26 вересня 2013 року про виселення ОСОБА_2, яке набрало законної сили. Рішення суду про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не ухвалювалося, підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню немає.

12 вересня 2014 року державним виконавцем Волковою Є.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яка того ж дня направлена боржнику(а.с.114).

Копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 12 вересня 2014 року вручена ОСОБА_2 особисто 23 вересня 2014 року.(а.с.12).

Таким чином, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, права і обов'язки учасників процесу у даних правовідносинах, перевірив належним чином доводи скаржника та суб'єкта оскарження, з'ясував характер та суть заявлених ОСОБА_2 вимог, норми права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам і обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги за безпідставністю.

Тому, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду та не впливають на правильність прийнятого судового рішення, оскільки суду не було надано інших доказів, на які апелянт посилається на підтвердження обставин, крім тих, на які суд послався в своєму рішенні.

Ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Судді