Справа № 642/8179/15-ц
Провадження № 2/642/2376/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Вікторова В.В.,

за участю секретаря Лозоватої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 житлового господарства Харківської міської ради про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить розглянути позов у відповідності до вимог ст. 47, 56 Конституції України, ст. 13 п. 18 ч. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту», а також рекомендації юридичного ОСОБА_2 Харківської обласної ради, на відшкодування матеріальної та моральної шкоди 1 150 000 гривень за рахунок Харківської міської ради, спричиненого незаконними рішеннями та діями напротязі багатьох років про позбавлення його законних прав на житло. Просить позов задовольнити. Грошові кошти йому гостро необхідні для придбання двокімнатної квартири, на якісне лікування, а також відновлення нервової системи, на грунті якої в 2012 році був інсульт головного мозку.

Позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги та остаточно просив стягнути з відповідача на свою користь для задоволення його матеріальних прав грошових коштів у розмірі 1 000 000 (один мільйон) грн., та моральних прав у розмірі 250 000 (двісті пятдесят тисяч) грн.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він є ветераном війни, має пільги та має право на позачергове забезпечення житлом. До 06.07.2007 року вони разом з дружиною та сином мешкали у квартирі № 35 по вул. Славянська у м. Харкові, житловою площею 28,93 кв.м. З 06.07.2007 року син одружився та у квартирі утворилось дві сім'ї із кількості чотирьох чоловік, у зв'язку з чим у нього виникла необхідність в поліпшенні житлових умов, оскільки на одну людину приходиться житлова площа 7,2 кв.м. при нормі 8,3 кв.м. Але суб'єкт владних повноважень вирішив його не допускати на постановку на квартирний облік, так як його невістка не є членом його сім'ї. З 22.01.2008 року вони з дружиною зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 «з», кв. 25, житловою площею 40,9 кв.м., в якій проживають шість осіб. Відповідач умисно позбавив його права на постановку на квартирний облік в період з 06.07.2007 року по 28.01.2008 року та незаконно здійснив шістнадцять відмов у постановці на квартирний облік протягом семи років та лише з 23.04.2014 року він був поставлений на облік, в результаті чого діями відповідача йому була завдана матеріальна шкода у сумі 1 000 000 грн., а також моральна шкода у розмірі 250 000 грн. Моральна шкода виразилась у його душевних переживаннях та фізичних стражданнях. Нормальне життя йому та дружині було підірвано, його честь та достоїнство принижені.

Позивач та його представники позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник ОСОБА_2 житлового господарства Харківської міської ради до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений був належним чином. Надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 125-129).

Суд, вислухавши пояснення і доводи позивача та його представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановивши обставини та відповідні їм правовідносини дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У грудні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Голови Ленінської районної ради з відповідною заявою про постановку його та дружини на квартирний облік з причин відсутності у них житлової площі (а.с. 34).

Листом за вих. № 418 КВ від 30.12.2009 року ОСОБА_1 була надана відповідь про відмову у зарахуванні його на квартирний облік з причин штучного погіршення ним житлових умов (а.с. 35).

У січні 2010 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Голови Ленінської районної ради із заявою про постановку його та дружини на квартирний облік з причин відсутності у них житлової площі (а.с. 36)

Рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Харкові ради Харківської області № 82 від 02.03.2010 року на підставі п. 17 «Правил обліку громадян …» гр. ОСОБА_1 відмовлено в зарахуванні на квартирний облік (а.с. 40).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до ОСОБА_2 Харківської міської ради із заявами про поставлення його на квартирний облік, однак листами за вих. № П-4-5275/1-10.08-39 від 14.05.2010 року, за вих. № П-4-7110/1-10.08-39 від 19.07.2010 року, за вих. № 2461 від 14.10.2013 року, за вих. № 143 від 10.02.2014 року, за вих. № П-4-131/0/88-14.08-39-633/0/129-14 від 27.02.2014 року ОСОБА_1 повідомлялос, що в зарахуванні на квартирний облік йому відмовлено (а.с. 41-45, 47,49-58).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одним із основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.

З метою реалізації громадянами гарантованого Конституцією України права на житло, комплексного регулювання відносин по забезпеченню громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, житловими приміщеннями, у тому числі тих, які потребують соціального захисту, здійснення громадського контролю та гласності при встановленні черговості на отримання житлової площі, її розподілу, належного обліку звільненого житла та укріплення законності в галузі житлових відносин рішенням Харківської міської ради від 24.06.2009 року № 174/09 затверджено «Тимчасове положення про облік та розподіл житлової площі, що звільняється в місті Харкові».

Питання, повязані з обліком та розподілом ізольованих житлових приміщень, у тому числі з частковими комунальними зручностями, вирішуються Харківською міською радою та її виконавчим комітетом відповідно до діючого законодавства України.

Положеннями ст. 29 Регламенту передбачено, що міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Компетенція сільських, селищних, міських рад встановлена ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, віднесені до їх відання. Розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності не входить до компетенції сільських, селищних, міських рад.

Згідно статті 36 Статуту територіальної громади м. Харкова, затвердженого рішенням 14 сесії 5 скликання від 04.07.2004р. № 121/07 виконавчим органом міської ради є виконавчий комітет, який утворюється радою на термін її повноважень. Очолює його міський голова. Кількісний склад виконавчого комітету визначається міською радою. Персональний склад затверджується міською радою за пропозицією міського голови.

Відповідно до п. 2 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо обліку громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

Виконавчий комітет міської ради в межах своїх повноважень більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету приймає рішення, що підписуються міським головою, а в разі його відсутності - головуючим на засіданні.

У звязку з закінченням повноважень районних в м. Харкові рад, відповідно до рішення 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» від 20.11.2015 року № 7/15, повноваження щодо прийняття рішень про надання громадянам житлової площі та видачі ордерів передані управлінню обліку та розподілу житлової площі ОСОБА_2 житлового господарства Харківської міської ради.

З листів за вих. № П-4-17013/1-14.08-39-4403/0/129-14 від 29.09.2014 року, за вих. № 143 від 06.10.2014 року, за вих. № П-4-331/0/125-14.08-39-5313/0/129-14 від 13.11.2014 року, за вих. № П-4-10925/0/1-15.08-39-2234/0/129-15 від 24.04.2015 року, за вих. № 3286/0/90-15 від 09.06.2015 року, № П-4-271/0/125-15.08-39-4271/0/129-15 від 16.07.2015 року, за вих. № 03-98/П-107 від 27.04.2015 року, за вих. № 2804/у від 23.11.2015 року вбачається, що з 23.04.2014 року ОСОБА_1 із сім'єю у кількості двох осіб (він та дружина) був включений до списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла з урахуванням льготи інваліда війни (а.с.59-66, 69-76, 131-133).

Станом на 20.11.2015, у виконавчому комітеті міської ради у списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла, з урахуванням пільги інвалідів війни, перебувають 98 сімей. Номер ОСОБА_3 в загальному списку інвалідів війни (за трьома групами) - 93. В даний час, перша сім'я в списку інвалідів війни перебуває з 04.08.1992 року.

Із зазначених 98 сімей 25 сімей мають у своєму складі інвалідів війни 1 групи. Перша сім'я інваліда 1 групи, що знаходиться на даний час в черзі на житло, включена у вказаний список з 14.03.1995. Серед інвалідів війни 1 групи номер ОСОБА_3 - 22. Попереду його у вказаному списку перебувають 9 інвалідів війни 1 групи, які брали безпосередню участь у бойових діях.

Відповідно до п. 18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються пільги, зокрема, позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

Згідно абзацу 3 пункту 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що норми та положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Як вбачається з інформації управління обліку та розподілу житлової площі ОСОБА_2 житлового господарства у 2011 році за рахунок державного цільового фінансування було придбано та надано інвалідам війни 1 групи 4 ізольовані квартири.

За рахунок коштів державного бюджету 2012 року житлом були забезпечені 9 сімей інвалідів війни.

З державного бюджету 2013 року для забезпечення житлом інвалідів війни виділено кошти на придбання однієї двокімнатної ізольованої квартири.

У державному бюджеті України на 2014 і 2015 роки коштів для забезпечення житлом інвалідів війни передбачено не було.

Питання забезпечення ОСОБА_3 благоустроєним житлом буде розглянуто при наявності житлової площі для даної категорії черговиків і при підході черги, як це передбачено ст. 43 Житлового Кодексу Української РСР.

Відповідно до ст. 43 Житлового Кодексу Української РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.

Згідно пункту 47 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради міністрів Української РСР № 470 від 11.12.1984р., громадяни, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, включаються в окремий список. Рішення про включення в цей список приймається відповідно виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів або адміністрацією підприємства, установи, організації чи органом кооперативної або іншої громадської організації і профспілковим комітетом.

З вищенаведеного вбачається, що жилі приміщення надаються в порядку черговості всім громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, навіть серед тих осіб, які перебувають в черзі на позачергове надання житлової площі.

З вищевикладеного, суд вважає, що вимога позивача ОСОБА_1 про задоволення його матеріальних прав та стягнення з ОСОБА_2 житлового господарства Харківської міської ради про стягнення грошових коштів та відшкодування матеріальної шкоди грошових коштів у розмірі 1 000 000 (один мільйон) грн. задоволенню не підлягають, оскільки права ОСОБА_1 не порушені, він перебуває на черговому обліку з питання отримання житла.

Також позивач вимагає стягнути витрати на лікування посилаючись на те, що ушкодження здоровю спричинено бездіяльністю відповідачів внаслідок незаконних дій, але на свої доводи не надав підтверджень, зокрема висновку лікаря про те, що інсульт головного мозку стався в результаті вказаних обставин (причинно-наслідковий зв'язок), загальновідомо те, що вказана хвороба є наслідками сукупності різноманітних факторів, в тому числі вікових.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає в тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Надані суду виписки з історії хвороби не є належним та достатнім доказом моральних страждань позивача, оскільки позивач є людиною похилого віку, має ряд вікових захворювань. Жодних доказів того, що саме діями відповідача ОСОБА_2 житлового господарства Харківської міської ради позивачу була заподіяна моральна шкода.

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди за відсутністю наданих доказів.

Відповідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо у позові відмовлено, то витрати не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10-11, 60-61, 84, 88, 209, 212-218 ЦПК України, ст. 23 ЦК України, п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами та доповленнями, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 житлового господарства Харківської міської ради про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінській районний суд міста Харкова.

Суддя В. В. Вікторов