У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Максимчук З.М.,

суддів - Григоренка М.П., Рожина Ю.М.,

секретаря судового засідання - Шептицької С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального закладу «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної ради на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної ради про скасування наказу про дисциплінарне стягнення та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано наказ № 391 від 28 листопада 2014 року про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді догани.

В частині стягнення моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на незаконність та необґрунтованість прийнятого рішення.

Зазначає, що 26.11.2014 року директор будинку-інтернат ОСОБА_2 звернувся з поданням в профспілкову організацію КЗ «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної ради про надання згоди про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1, проте головою профспілкової організації ОСОБА_3 надано відповідь про те, що подання по суті не розглянуто, оскільки не надано матеріалів на підтвердження фактів, викладених у поданні.

Стверджує, що дана відповідь свідчить про необґрунтовану відмову профспілкової організації в наданні згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки законодавством не передбачено залишення подання без розгляду, а передбачено надання позитивної чи негативної відповіді.

__________________________________________________________________________________

Справа № 559/492/15-ц Головуючий у суді 1 інстанції - ОСОБА_4

Провадження № 22-ц/787/1331/2015 Суддя-доповідач - ОСОБА_5

Покликаючись на ст.ст. 39, 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» доводить, що рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Додатково зазначає, що враховуючи необгрунтовану відмову профспілкового органу, наказом директора КЗ «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної ради за грубе порушення трудової дисципліни, приниження честі та гідності людини ОСОБА_1 оголошено догану.

За наведених обставин просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди на користь позивача рішення суду першої інстанції не оскаржене, а тому, у відповідності до ч.1 ст.303 ЦПК України та роз»яснень п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційним судом не перевіряється.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з"явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов частково та скасовуючи наказ про накладення дисциплінарного стягнення, суд посилався на вимоги ч.2 ст.252 КЗпП України та ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а тому обґрунтовано прийшов до висновку, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани не дотримано вимоги ч.2 ст.252 КЗпП України та не отримано попередню згоду профспілкового органу, членом якого є ОСОБА_1

З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки він не суперечить діючому законодавству.

Судом установлено, що з 15.06.1994 року позивач працює на посаді молодшої медичної сестри психоневрологічного відділення КЗ «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» /а.с. 3/ та є членом профспілкового комітету ДБІ./а.с.4/

Керівником комунального закладу 26 листопада 2014 року на ім'я голови профспілки ОСОБА_3 було направлено подання «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». Таким працівником вказано позивача та зазначено підстави притягнення - грубе порушення трудової дисципліни, приниження честі та гідності людини.

На день розгляду даної справи в суді першої інстанції рішення профспілкового комітету по даному питанню прийнято не було з причин не зібрання матеріалів, що підтверджують даний факт. Це питання судом першої інстанції досліджувалось.

Проте, відповідно до протоколу № 18 засідання профспілкового комітету від 31.07.2015 року в наданні згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності молодшої медичної сестри /палатної/ ПНВ ОСОБА_1, відповідно до наказу № 391 від 28 листопада 2014 року відмовлено, в зв»язку з недоведеністю вини та факту проступку в діях ОСОБА_1

Входити в обговорення правомірності обґрунтування відповіді виборного профспілкового органу суд не може, так як це не входить в його компетенцію.

Частина перша статті 252 КЗпП України формулює загальне положення, яке покладає на власника або уповноважений ним орган обов'язок створення для працівників підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації, можливості для здійснення їхніх повноважень.

Частиною другою статті 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" і частиною другою статті 252 КЗпП України передбачено, що однією з гарантій можливості здійснення такими особами своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є.

Згідно із частиною шостою статті 39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що власник має право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, а не з мотивів її відмови.

Саме такий правовий висновок міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 липня 2013 року.

За аналогією правило частини шостої статті 39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" слід застосувати й до передбачених частиною другою статті 252 КЗпП України, частиною другою статті 41 цього Закону випадків отримання згоди профспілкового органу на притягнення працівників - членів виборних профспілкових органів до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, реалізувати своє право на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відповідач міг лише за наявності попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого є позивач.

За таких обставин, за відсутності рішення профспілкового органу суд першої інстанції правильно застосував частину другу статті 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" і частину другу статті 252 КЗпП України та дійшов вірного висновку про відсутність у комунального закладу права на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності без згоди виборного органу профспілки.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, і, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для його скасування немає.

Керуючись п.1 ч.1.ст. 307, ст.ст.308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу комунального закладу «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної ради відхилити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 травня 2015 року в частині скасування наказу № 391 від 28.11.2014 року про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді догани в справі за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Дубенський будинок інтернат для громадян похилого віку та інвалідів Рівненської обласної ради залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: З.М. Максимчук

Судді: М.П. Григоренко

ОСОБА_6