Справа № 141/1109/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2015 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Круглика В.В.

при секретарі Данилюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, за участю сторін,

В С Т А Н О В И В:

До Оратівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги змінила та пояснила, що вона передала на умовах позики (позичила) ОСОБА_2 гроші у розмірі 21 380 грн, які зобовязувалася повернути до 01.05.2010 року. Отримання коштів ОСОБА_2 підтвердила розпискою від 28.03.2010 року.

ОСОБА_2 частково повернула кошти, але гроші в сумі 41 997, 26 грн відмовляється повертати добровільно. На неодноразові звернення позивачки щодо повернення частини боргу не реагує, тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2В на свою користь борг за договором позики в сумі 41 997 грн 26 коп з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми та гроші в сумі 10800 грн на відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та пояснила, що ніяких коштів ОСОБА_1 їй не передавала. Розписка від 28.03.2010 року написана нею під тиском з боку ОСОБА_1

Суд, вивчивши вимоги позову, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із розпискою від 28.03.2010 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 гроші в сумі 21 380 грн, які зобовязується повернути до 01.05.2010 року. Розписка дана в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, крім суми основного боргу відповідач ОСОБА_2 зобов'язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просторочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно із ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 не надала суду доказів на обґрунтування своїх заперечень проти позову, суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 борг за договором позики 41 997 грн 26 коп.

Суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки правовідносини, що склалися між сторонами по справі, а саме: правовідносини щодо укладення та виконання зобов'язань за договором позики, регламентуються нормами параграфу 1 Глави 71 ЦК України, якими не передбачено відшкодування моральної шкоди у разі порушення даного виду зобов'язання, як і не передбачено настання такого правового наслідку як відшкодування моральної шкоди і договором позики, укладеним між сторонами, у разі його невиконання.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Правові наслідки порушення зобов'язання настають тільки у випадках, коли це передбачено законом або договором. Покладення на сторону договору відповідальності за невиконання зобов'язання, яка не встановлена договором або законом, є порушенням ст. 611 ЦК України.

Окільки в договорі позики не передбачено відповідальності за невиконання договірних відносин у вигляді відшкодування моральної шкоди, а доказів заподіяння моральної шкоди неповерненням позики позивачем не надано, то в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

За правилами ст.88 ЦПК України , суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог , а саме витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн.

На підставі ст.ст.16, 526, 610, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 88, 174, 212-215, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, борг за договором позики 41 997 грн 26 коп (сорок одну тисячу девятсот девяносто сім гривень 26 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судові витрати пропорційно до задоволених вимог у сумі 487 грн. 20 коп (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд Вінницької області.

СУДДЯ В.В. Круглик

У повному обсязі рішення суду виготовлено 04.01.2016 року.