Провадження № 2/521/6414/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Целух А.П..

при секретарі - Корнієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкоємцем першої черги про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2013 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, після батька ОСОБА_3, померлого 30.11.2011 р., на 1/2 частину квартири № 25, що знаходиться в місті Одесі, по вулиці Генерала Петрова , в будинку № 23, в корпусі № 4, а також на 1/2 частину автомобіля, 1/2 частину коштів які зберегаються на ощадній книжці, та 1/2 частину іншого майна , яке за життя належало ОСОБА_2

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_2 є її рідним батьком.

30.11.2011 року ОСОБА_2 помер.Після його смерті залишилась спадщина у вигляді квартири № 25, що знаходиться в місті Одесі, по вулиці Генерала Петрова, в будинку № 23, в корпусі № 4, автомобіля, коштів які зберігаються на зберкнижці, та іншого майна. Про смерть батька позивачка дізналося лише 01.09.2013 року, тому не мала можливості заявити своє право на спадщину. Таким чином, позивачка вважає, що вона як спадкоємець першої черги за законом та повинна була успадкувати після смерті батька ? частину майна,яке належило йому за життя, а тому звернулась із даним позовом до суду та просила суд поновити строк на прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2, та визнати її спадкоємцем першої черги на 1/2 частку спадкового майна.

У судовому засіданні Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання з'явилася, позов не визнав з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву, наголосив на тому що ОСОБА_2 його рідний батько склав на його імя заповіт на все майно, що йому належало за життя, після його смерті він прийняв спадщину за заповітом та отримав свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, спірне майно на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить йому.

Вислухавши пояснення представник позивача, відповідач, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 30.11.2011р. помер ОСОБА_3, що підтверджує свідоцтвом про смерть, актовий запис № 2870, виданим другим Малиновським відділ державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.

За життя ОСОБА_3М було складено заповіт від 30.05.2011 р. посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори, яким він усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те що на день смерті належило йому і на що за законом матиме право заповідав сину ОСОБА_2.

Згідно статті 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.

10 січня 2012 року відповідач у встановлений законом шестимісячний термін звернувся до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_3, а саме на майно яке складається з ізольованої квартири № 25, що знаходиться в місті Одесі, по вулиці Генерала Петрова , в будинку № 23, в корпусі № 4; легкового автомобіля ВАЗ 21063, 1983 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 11/2012 Сьомої Одеської державної нотаріальної контори.

31 серпня 2012 року державий нотаріус Сьомої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видала ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки

Судом встановлено, що позивачка на підтвердження свої позовних вимог надала до суду свідоцтва про народження від 29.08.1967 року, актовий запис №1815, відповідно до якого вона є донькою ОСОБА_3.

Також її представником заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 6 листопада 2014 року клопотання представника позивача було задоволено, призначена посмертна судова почеркознавча експертиза, провадження по справі було зупинено.

4 червня 2015 ухвалою суду провадженя у справі було відновлено, у звязку з повернння матеріалів цивільної справи без виконання, оскільки у встановлений законом термін до експертизи не надані витребувані, за клопотанням експерта від 23.01.2015 р., документи.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На момент розгляду судом даної справи, правоустановчі документи ОСОБА_2Д на спадкове майно, у тому числі на квартиру № 25, в будинку № 23, корпус № 4 по вулиці Генерала Петрова, в м.Одеса, є чинними, не визнані недійсними та не скасовані у судовому порядку.

Таким чином, суду не надано позивачем належних та допустимих доказів, на підтвердження позовних вимог, доводи, на які посилається Позивач, як на підстави, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду,а посилання позивача на те, вона є спадкоємцем першої черги та має права на спадщину після смерті батька, не може бути прийняте судом, оскільки відповідно до вимог ст.. 1235 ЦК України заповідач має право на власний розсуд заповідати майно будь-яким особам, незалежно від родинних чи сімейних відносин. Свобода заповіту обмежується тільки правилами про обов'язкову частку у спадку. При цьому заповідач не зобов'язаний повідомляти будь-кого про зміст, здійснення, зміну або скасування заповіту.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи чинність правоустановчих документів відповідача ОСОБА_2 на спірне майно, суд не вбачає жодної правової підстави щодо визнання позивача спадкоємцем першої черги, оскільки дана вимога є безпідставною та не обґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 16, 1220,,1233-1235,1248,1257,1261,1268- 1272 , ЦК України; ст.ст. 3, 10, 60, 174, 212-215, 217 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкоємцем першої черги про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Целух А.П.

07.07.15