Справа № 161/7002/14-ц
Провадження № 2/161/4416/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія-Луцьк-1» ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія-Луцьк-1» про усунення перешкод у користуванні частиною житлової площі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія-Луцьк-1» про усунення перешкод у користуванні частиною житлової площі.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №107 від 23.12.2006 року було надано статус житлового будинку гуртожитку по пр. Молоді, 10 в м. Луцьку Волинської області, який перебуває на балансі ОСББ «Вікторія- Лульк 1».

Вказує, що згідно з розпорядженням від 19.03.2009 року № 849-р їй було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме: квартиру № 192а по пр. Молоді, 10, в м. Луцьку Волинської області. У приватизацію квартири №192а увійшла площа розміром 16,2 кв.м., однак у її користуванні на даний час знаходиться лише 11,4 кв.м. приватизованої квартири. Інша частина житлової кімнати, яка ввійшла у приватизацію площею 4 кв.м. у технічному паспорті не зазначена, так як вона розділена перегородкою, а також те, що при виготовлені технічного паспорта 26.16.2013 року не було доступу до спірної кімнати. Кімнати №1 площею 1,5 кв.м. коридор, № 2 площею 1,8 кв.м. ванної кімнати, № 4 площею 0,8 кв.м. балкон у приватизацію квартири не увійшли. Вони вказані у технічному паслорті по фактичному використанню станом на 26.06.2013 рік.

Позивач зазначає, що не має можливості розпоряджатися своїм нерухомим майном, оскільки відповідач продовжує без будь-яких на те правових підстав користуватися приміщенням площею 8,1 кв. м., з яких 4 кв. м. входить в житлову площу приватизації належної їй на праві власності квартири.

Крім того, у квартирі № 192а знаходиться перегородка між кімнатою якою фактично користується позивач площею 11,4 кв.м. та частиною кімнати площею 8,1 кв.м., що перебуває без правових підстав у користуванні відповідача, яка самовільно була побудована, що позначено у технічному паспорті.

Позивач просить суд зобовязати відповідача усунути їй перешкоди у користуванні власністю, шляхом звільнення частини житлового приміщення площею 4 кв.м. у квартирі № 192а по пр. Молоді, 10 в м. Луцьку Волинської області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позов з підстав, викладених в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала щодо його задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія-Луцьк-1» - ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов безпідставний та до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 107 від 23.03.2006 року було надано статус житлового будинку гуртожитку по пр. Молоді, 10 в м. Луцьку Волинської області.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 належить на праві власності квартира № 192а у будинку № 10 по пр. Молоді в м. Луцьку Волинської області, загальною площею 16,20 кв.м., відповідачу ОСОБА_2 належить на праві приватної власності житлове приміщення № 189 по пр. Молоді, 10 в м. Луцьку Волинської області (а.с. 8, 9).

Також встановлено, що між сторонами тривалий час існує спір щодо приміщення комори, яке було надано у користування, шляхом включення в ордер, позивачці ОСОБА_4

Крім того, 1/2 частина спірної комори надана у користування згідно ордера ОСОБА_2 та членам її сімї. В подальшому частина спірного підсобного приміщення (на поверховому плані приміщення № 6 площею 8,1 кв.м.) залишилась у користуванні ОСОБА_2 як приналежність до її приватизованої квартири № 189, а інша частина вказаного приміщення № 5 площею 15,4 кв.м. набула статусу квартири і передана у власність позивача.

Дані обставини встановлені рішенням Луцького міськрайонного суду від 26 січня 2005 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 30 травня 2005 року та відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду від 29.07.2013 року у справі № 161/2307/13-ц відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зобов'язання знести самовільно споруджену перегородку. Дане рішення набрало законної сили на підставі ухвали апеляційного суду Волинської області від 03.09.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом знесення будівлі у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом.

З матеріалів справи, а саме: з технічного паспорта на квартиру № 192а у будинку № 10 по пр. Молоді в м. Луцьку Волинської області, яка належить ОСОБА_4, виготовленого станом на 26.06.2013 року та виписки з інвентаризаційних матеріалів на цю квартиру вбачається, що загальна площа квартири становить 15,5 кв.м., житлова - 11,4 кв.м., самочинно зменшена загальна площа вказаної квартири на 0,7 кв.м., житлова на 4,0 кв.м.

В обґрунтування свої вимог позивач посилається, що відповідачем було самовільно влаштовано цегляну перегородку, внаслідок чого зменшилась площа належної їй на праві власності квартири.

При цьому всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивач не довела, що саме внаслідок самочинного влаштування цегляної перегородки відповідачем зменшена площа належної їй квартири, жодних доказів, що підтверджували б зазначені обставини позивачем суду не подано.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 61, 64, 88, 138, 212, 213, 214, 215ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія-Луцьк-1» про усунення перешкод у користуванні частиною житлової площі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк