АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/492/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Міщенко К. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОхріменко Н. І.
суддівЗахарової А. Ф. , Качана О. В.
при секретаріВосколович Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю "Айова" - Мички Сергія Володимировича на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю "Айова", третя особа: Відділ Держземагенства у Тальнівському районі Черкаської області про розірвання договору оренди землі, -

в с т а н о в и л а :

02 червня 2014 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Айова» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 06 травня 2006 року між ОСОБА_7 та ТОВ «Айова» був укладений, строком на 10 років, договір оренди земельної ділянки площею 2,17, що знаходиться на території Гордашівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. Також 02 вересня 2011 року між сторонами було укладено додатковий договір за №310. З того часу відповідач користується належною їй земельною ділянкою, грубо порушуючи норми чинного законодавства, порушені норми ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» та п.п. 17, 28, 32 договорів оренди земельних ділянок, а саме: використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без проекту землеустрою, що заперечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, порушення вимог законодавства щодо дотримання сівозмін. Враховуючи вказані обставини, позивач просила суд припинити дію вказаного договору оренди землі укладеного між позивачем та ТОВ «Айова» та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_7 та ТОВ «Айова» 06 травня 2006 року, та додатковий договір до договору оренди від 02 вересня 2011 року №310.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, представник ТОВ "Айова" - Мичка С.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, ухвалення з порушенням судом норм матеріального та процесуального законодавства, просить скасувати рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2014 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, що з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність факту порушення відповідачем стану родючості землі, що є підставою розірвання договору оренди земельної ділянки від 06 травня 2006 року. Відповідач використовуючи земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не має розробленого та затвердженого в установленому порядку проекту землеустрою, який забезпечував би еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, передбачав би заходи з охорони земель.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитися не може з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ЧР № 051103 (а.с. 73), ОСОБА_7 являється власником земельної ділянки площею 2,17 га, кадастровий номер :00:01:110, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гордашівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

Судом встановлено, що між ОСОБА_7 та ТОВ «Айова», 06 травня 2006 року був укладений договір оренди земельної ділянки (а.с. 10-11), зареєстрований у Тальнівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29 травня 2006 року за № 14.

02 вересня 2011 року між сторонами був укладений додатковий договір №310 (а.с. 12-13), зареєстрований у Тальнівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03 грудня 2012 року за № 08487. Згідно вищевказаних договорів ОСОБА_7 передала свою земельну ділянку, а відповідач прийняв її в оренду.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі є ЗУ «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 32 даного Закону визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно ст. 25 ЗУ «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

Пунктом 38 укладеного між сторонами по справі договору встановлено, що його дія припиняється шляхом розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Підставами припинення права користування земельною ділянкою, передбаченими ст. 141 ЗК України, є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Таким чином, у справі позивач не довів факти невиконання відповідачем обов'язків, покладених на нього, як орендаря, ст. 25 ЗУ «Про оренду землі» або умовами договору чи інші передбачені законом підстави для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки.

Згідно ч. 4 ст. 22 ЗК України земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель.

Пунктом 18 Перехідних положень ЗК України передбачено, що на період до 1 січня 2015 року вимоги частини четвертої статті 22 цього Кодексу поширюються лише на тих власників та користувачів, які використовують земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею більш як 100 гектарів.

Механізм розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь визначено Порядком розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1134 від 2 листопада 2011 року.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем не було надано доказів факту умисного порушення відповідачем умов договору.

Посилання позивача на використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без проекту землеустрою, що заперечують еколого-економічне обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь, як на підставу для розірвання договору оренди є безпідставними, оскільки на момент укладення оспорюваного договору оренди земельної ділянки на 2006 рік і підписання додаткового договору в вересні 2011 року порядку розроблення проекту не існувало, так як він був прийнятий лише постановою від 02 листопада 2011 року.

Також, колегія судді вважає, що в судовому засіданні не зібрано безспірних доказів, що ТОВ недбало ставиться до використання земельної ділянки, погіршуючи її родючість враховуючи, що в довідці Черкаської філії державної установи «Інституту охорони ґрунтів України» від 03 вересня 2014 року вказано про обстеження поля №14 тільки в 2008 році, а не на час пред'явлення позову, обстеження земель за інші роки стосується інших орендарів, а також в ній не зазначено, що ТОВ "Айова" недбало ставиться до земельної ділянки внаслідок чого погіршився її стан.

Крім того, повноваженнями для здійснення державного контролю за використанням та охороною земель наділений лише спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Спірна земельна ділянка передавалась в оренду орендодавцем без розроблення агрохімічних властивостей ґрунту та еколого - агрохімічного паспорту земельної ділянки.

Колегія суддів вважає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції, в порушення наведених вище норм матеріального і процесуального права, дійшов помилкового висновку, про порушення відповідачем стану родючості землі.

Таким чином, оскільки при вирішенні питання про розірвання договору оренди на вимогу позивача колегією суддів не встановлено факту умисного порушення відповідачем умов договору, істотності цього порушення, на що саме розраховувала постраждала сторона при укладенні договору, яка саме шкода завдана позивачу, наскільки позивач позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору, то відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Виходячи з викладеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача, оскільки встановлені колегією суддів обставини підтверджують, що договір оренди землі укладений з додержанням вимог закону на момент його укладення, виконується сторонами, і посилання на докази, зазначені позивачем у позові, як підстави для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

При таких обставинах рішення суду першої інстанції як ухвалене при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю "Айова" - Мички Сергія Володимировича - задовольнити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю "Айова", третя особа: Відділ Держземагенства у Тальнівському районі Черкаської області про розірвання договору оренди землі - скасувати, ухваливши по справі нове рішення, яким:

Відмовити ОСОБА_7 в задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айова" про розірвання договору оренди землі.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :