АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/9531/14-ц 22-ц/774/1189/К/15
Справа № 182/9531/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження № 22ц/774/1189/15 суддя Багрова А.Г.
Категорія 24 (ІV) Доповідач - Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді -Бондар Я.М.

суддів - Грищенко Н.М., Чорнобука В.І.

при секретарі - Петренко К.І.

за участі - представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Гайдей Ірини Миколаївни,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради, третя особа - Менжинська сільська рада, про скасування вимоги про сплату заборгованості, зобов'язання зробити перерахунок, відновити водопостачання, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради(далі - КП «Нікопольводоканал») про скасування вимоги про сплату заборгованості, зобов'язання зробити перерахунок, відновити водопостачання. Змінивши позовні вимоги просив: зобов'язати відповідача відновити йому водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 для забезпечення питною водою позивача та членів його сім'ї в межах науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання; скасувати грошову вимогу відповідача до нього про сплату суми у розмірі 4792,14 грн., за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, визначену відповідачем станом на 01.11.2014 року згідно квитанції за жовтень 2014 року та з урахуванням листа (вих.. № 6-0127/2672 від 04.11.2014 року); зобов'язати відповідача вчинити дії щодо здійснення по особовому рахунку НОМЕР_1 перерахунок плати за отримані позивачем протягом 2014 року послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення визначивши її розмір без урахування поливної площі 0,08 га; стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначив, що у жовтні 2014 року ним було отримано квитанцію за вересень 2014 року, згідно якої він дізнався, що станом на 01.09.2014 року за даними Постачальника заборгованість за послуги водопостачання становить 4959,94 грн., а нарахована вартість отриманих послуг з водопостачання за вересень 2014 року склала 1486,62 грн. такі розрахунки відповідачем було зроблено з урахуванням суми оплати за полив 10 соток. Однак він не використовує надану відповідачем воду для поливу, а користується технічною водою і заборгованості по сплаті за технічну воду не має, що підтверджується договором та довідкою з квартального комітету Менжинської сільської ради. Таким чином, оскільки полив городу з мереж відповідача фактично не здійснювався, то вимоги відповідача про сплату нарахованої суми є незаконними та протиправними. Він звертався до відповідача з Актом-претензією 20.10.2014 року, однак у встановлені законом строки відповідач на акт не відреагував, а лише 04.11.2014 року надіслав письмову відповідь про незгоду з актом-претензією. Таким чином він вважає, що відповідач порушивши строк розгляду акту-претензії визнав викладені в ньому факти неналежного надання або ненадання послуг. Не заважаючи на те, що позивач звернувся до суду 05.03.2015 року відповідач відключив його як споживача від системи водопостачання у зв'язку із заборгованістю, про що було складено акт за № 00004739 та вручено йому як споживачу. Відключення від водопостачання вважає незаконним, оскільки згідно ст. 48 Конституції України визначено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. На законодавчому рівні чітко визначено вичерпний перелік обставин, при виникненні яких на час їх дії можливо обмеження прав споживачів при отриманні житлово-комунальних послуг. Законом України „Про питну воду та питне водопостачання передбачено, що підприємства питного водопостачання мають право у разі внесення споживачем не в повному обсязі плати за використану питну воду обмежити його питне водопостачання до рівня екологічної броні питного водопостачання. При цьому підприємства питного водопостачання мають можливість використовувати це право лише за умови дотримання положень ст. 16-1 зазначеного Закону, якими регулюється застосування екологічної броні питного водопостачання. Таким чином, він вважає, що відключення його від системи водопостачання є не лише протиправним посяганням на його конституційні права і свободи, але також протиправним зазіханням на відповідні функції та зобов'язання нашої держави.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, необґрунтованість судового рішення, поставив питання про його скасування і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилався на те, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з правомірності нарахування позивачеві відповідачем за надані послуги згідно з установленими нормативами.

Зазначив, що сам факт укладення з відповідачем договору про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води не є безумовним свідченням отримання позивачем послуг, що надає відповідач.

Також позивач зазначив, що суд першої інстанції погодився з доводами відповідача через те, що він відмовився від встановлення приладу обліку питної води. При цьому, на думку позивача, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що встановлення приладів обліку є його правом а не обов'язком та факт не підключення вказаного приладу не свідчить про його намір завдавати підприємству відповідача необґрунтованих витрат та будь-яких збитків. Вважає такі висновки суду некоректними.

Також позивач зауважив, що факт зазначення в договорі про надання відповідачем послуг з постачання холодної води про поливну площу розміром 10 соток не доводить факту надання відповідачем послуг з постачання холодної води для потреб підсобного господарства та поливу городу. Крім того зазначив, що площа в 10 соток, про яку йдеться в договорі про надання відповідачем послуг є загальною площею домоволодіння, а не поливною площею зелених насаджень, натомість вказана площа має розмір в 3 сотки, що зумовило помилки при розрахунку відповідача.

Тож, позивач зазначив, що висновок суду про те, що вказаний відповідачем розрахунок не оскаржується є помилковим, оскільки в позовній заяві ним зазначалось, що для врегулювання спору він надсилав на адресу позивача претензію щодо перерахунку суми коштів за фактично надані послуги та відповідної відповіді протягом встановленого строку йому надано не було у зв'язку з чим позивач вважає, що його претензію відповідачем визнано, проте судом цих обставин не враховано.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 вважає, що його було незаконно відключено від централізованого водопостачання, оскільки серед підстав, за яким припиняється водопостачання відсутня така як несплата невизнаної заборгованості протягом 3-х місяців.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає не в повній мірі.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 23.08.2007 року між ОСОБА_3 та КП „Нікопольводоканал" було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (а.с.93).

Відповідно до п. 1 Договору Виконавець зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором Згідно п.2 Договору визначено, що суб'єктом користування послуг є власник будинку садового типу та члени його сім'ї у кількості 3-х осіб. п.3 Договору визначено, що об'єктом надання послуг є також площа зелених насаджень, саду, городу (для власників будинку садибного типу) 10,00 кв.м.

14.02.2012 року ОСОБА_3 повідомив КП „Нікопольводоканал", що прилад обліку питної води за адресою: АДРЕСА_1 вийшов з ладу, у зв'язку з чим позивач зняв його самостійно.

16.06.2012 року КП „Нікопольводоканал" направляв ОСОБА_3 припис про встановлення лічильника та про попередження, що у разі не встановлення приладу обліку нарахування будуть проводитись згідно з встановленими нормативами споживання з урахуванням ведення особистого підсобного господарства. Однак на сьогоднішній день ОСОБА_3 засіб обліку так і не встановив. У зв'язку з цим з 01.04.2012 року нарахування за послуги здійснювалось згідно з нормами споживання.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 29.05.2013 року №447 визначено нормативи питного водопостачання та норми водоспоживання населенням при відсутності засобів обліку води (а.с. 72-73).

Пунктом 5 Договору передбачено, що тарифи та норми на послуги встановлюються на основі Рішення Нікопольської міської ради, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Як вбачається з наданого відповідачем розрахунку позивачу ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю приладу обліку відповідачем проведено нарахування за надані послуги згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної води і водовідведення - з розрахунку на 3 (три) особи та на ведення особистого підсобного господарства відповідно до п.2 та п.3 Договору (а.с. 94).

Відповідно до проведеного розрахунку ОСОБА_3 відповідачем було направлено Квитанцію за вересень 2014 року із зазначенням боргу в розмірі 4959,94 грн. та про нарахування за вересень 1482,62 грн., що разом до сплати становить на 01.10.2014 року 5930,56 грн. (а.с.23, 24) також в квитанції попереджено додатково, що у випадку відсутності показів приладу обліку, нарахування за поточний місць будуть проводитись по нормам витрат.

Відповідно до пп.7 п.16 Договору передбачено право КП „Нікопольводоканал" припиняти водопостачання, у разі систематичної (більше трьох місяців) несплати за їх надання. Оскільки станом на 05.03.2015 року ОСОБА_3 оплата послуг з водопостачання згідно квитанцій не вносилась та заборгованість склала 4680,22 грн. позивачу було припинено надання послуг водопостачання (а.с.58).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з правомірності нарахування заборгованості за надані підприємством відповідача послуги у відповідності до встановлених нормативів, оскільки ОСОБА_3 відмовився виконати припис відповідача щодо встановлення приладу обліку питної води.

Колегія суддів не в повному обсязі погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до Постанови КМ України від 21.07.2005 року №630 „Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" передбачено, що у разі відсутності в квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Також судом встановлено, що розрахунок заборгованості за надані послуги водовідведення та водопостачання підприємством відповідача було проведено відповідно вимог п.п.2,3 договору, укладеного сторонами. Так згідно п. 2 договору об'єктом надання послуг є площа зелених насаджень, саду городу (для власників будинків садибного типу) розміром 10,00 кв.м.

Проте, з довідки виконкому Менжинської сільської ради від 21.10.2014 року (138а.с.) вбачається, що земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 має площу 0,08 га.

Також з довідки Менжинської сільської ради від 13.07.2015 року (а.с.139) вбачається, що ОСОБА_3 має присадибну земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, поливна площа якої становить 0,031 га.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду щодо правомірності нарахування розміру заборгованості ОСОБА_3 за послуги водопостачання, а тому, позовні вимоги в частині зобов'язання КП «Нікопольводоканал» провести перерахунок заборгованості, підлягають задоволенню.

Відповідно до пп.7 п.16 Договору передбачено право КП „Нікопольводоканал" припиняти водопостачання, у разі систематичної (більше трьох місяців) несплати за їх надання.

Проте, суд першої інстанції не врахував, що між сторонами існує спір щодо розміру нарахованої відповідачем заборгованості, про що ОСОБА_3 заявлялось при розгляді справи по суті, та на підтвердження чого надавались докази подання ним до КП «Нікопольводоканал» відповідних претензій. До того ж, з розрахунку заборгованості, наданого відповідачем (а.с.94) вбачається, що ОСОБА_3 частково сплачував комунальні послуги. А відтак, на думку колегії суддів, відключення домоволодіння, належного ОСОБА_3 від мереж водопостачання є неправомірним, у зв'язку з чим, слід зобов'язати КП «Нікопольводоканал» відновити водопостачання за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, на думку колегії суддів, за умови здійснення перерахунку суми заборгованості, що свідчить про фактичне не заперечення її наявності, в задоволенні позовних вимог щодо скасування грошової вимоги КП «Нікопольводоканал» до ОСОБА_3 про сплату суми заборгованості за послуги з центрального постачання холодної води та водовідведення, визначену ним згідно квитанції за жовтень 2014 року, не підлягають задоволенню.

За таких обставин, на підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ст. 309 ЦПК України про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тож, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача КП «Нікопольводоканал» на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 365,40 грн., з яких 243,60 грн. - судовий збір за подачу позовної заяви та 121,80 грн. - судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати Комунальне підприємство «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради (код ЄДРПОУ) 03341339) відновити водопостачання в домоволодіння ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1 для забезпечення питною водою.

Зобов'язати Комунальне підприємство «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради (код ЄДРПОУ) 03341339) вчинити дії щодо здійснення перерахунку по особовому рахунку НОМЕР_1 оплати за отримані ОСОБА_3 протягом 2014 року послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення з урахуванням дійсного розміру поливної площі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради (код ЄДРПОУ) на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 365,40 грн. за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: Грищенко Н.М.

Чорнобук В.І.