Справа № 546/732/15-ц
Номер провадження 2/546/325/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року селище Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді - Горулька О.М.

при секретарі - Гудзенко С.В.,

з участю: прокурора - Зачепи І.В.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за позовом прокурора Великобагачанського району Полтавської області в інтересах ОСОБА_2 до ТОВ «Агрообєднання фермерських господарств «Еліта» про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

прокурор Великобагачанського району Полтавської області відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру» звернувся в інтересах ОСОБА_2 до суду із позовною заявою, в якій просить стягти з відповідача на користь ОСОБА_2 заборгованість з орендної плати за 2014 рік за користування земельними ділянками згідно договорів оренди земельних ділянок № 722, укладеного 10.06.2004 року між ОСОБА_3 і ТОВ АФГ «Еліта», і № 723, укладеного 10.06.2004 року між ОСОБА_2 і ТОВ АФГ «Еліта», та додаткових угод до цих договорів, укладених між цими ж сторонами 05 березня 2009 року, у загальному розмірі 6050,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що 10.06.2004 року між ОСОБА_3 та ТОВ АФГ «Еліта» було укладено договір № 722 оренди земельної ділянки площею 2,23 га, розташованої на території Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Даний договір був зареєстрований у Великобагачанському районному відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК 15.06.2004 року за № 59. Між цими ж сторонами 05.03.2009 року було укладено додаткову угоду до цього ж договору, зареєстровану 05.02.2010 року за № 31.

10.06.2004 року між ОСОБА_2 та ТОВ АФГ «Еліта» було укладено договір № 723 оренди земельної ділянки площею 2,24 га, розташованої на території Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Даний договір був зареєстрований у Великобагачанському районному відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК 16.06.2004 року за № 60. Між цими ж сторонами 05.03.2009 року було укладено додаткову угоду до цього ж договору, зареєстровану 04.02.2010 року за № 054.

Після смерті ОСОБА_3 позивачка ОСОБА_2 отримала належну йому земельну ділянку у спадщину та набула право власності на неї

Земельні ділянки продовжують перебувати в оренді відповідача, одначе відповідач не виплатив позивачці орендну плату за 2014 рік.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не зявилася, хоча була повідомленою про час і місце судового засідання.

Прокурор Зачепа І.В. позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, та просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнав, підтвердив факт укладення зазначених вище договорів оренди та додаткових угод до них, підтвердив факт перебування цих земельних ділянок в оренді відповідача, і суду пояснив, що позивачкою невірно визначено вартість орендованої земельної ділянки за правилами визначення нормативної оцінки землі. Вважає, що розмір орендної плати слід визначати, виходячи з вартості земельної ділянки на момент укладення договору оренди та зіслався на неможливість застосування до визначення вартості орендованої земельної ділянки коефіцієнта 1,756 відповідно до Постанови КМУ від 31 жовтня 2011 року. Заявив, що за попередні роки відповідачем було здійснено виплату позивачці орендної плати у значно більшому розмірі, ніж потрібно, вважає цю переплату у розмірі близько 5000 грн. авансовими платежами по орендній платі на майбутній період. Заявив, що позивачка, отримуючи орендну плату у більшому, ніж передбачено договором розмірі, дала свою згоду на отримання орендної плати за наступні роки. Враховуючи цю переплату, відповідач за 2014 рік позивачці орендну плату не сплачував.

Із матеріалів справи вбачається наступне:

згідно копії договору оренди землі № 722 (а.с.6-7) даний договір укладений 10 червня 2004 року між ОСОБА_3 та відповідачем на строк сім років до 31 грудня 2010 року.

Предметом цього Договору є земельна ділянка площею 2,23 га вартістю згідно нормативної грошової оцінки 26543,61 грн., розташована на території Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, належна ОСОБА_3 на праві власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІУ-ПЛ № 057874.

Даний Договір зареєстрований 15 червня 2004 року у Великобагачанському райвідділі Полтавської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 59.

Згідно копії договору оренди землі № 723 (а.с. 9-10) даний договір укладений 10 червня 2004 року між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем на строк сім років до 31 грудня 2010 року.

Предметом цього Договору є земельна ділянка площею 2,24 га вартістю згідно нормативної грошової оцінки 26543,61 грн., розташована на території Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, належна ОСОБА_2 на праві власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІУ-ПЛ № 057876.

Даний Договір зареєстрований 16 червня 2004 року у Великобагачанському райвідділі Полтавської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 60.

Згідно п. 3.1 Договорів їхній термін дії сім років, починаючи з дати державної реєстрації, договір діє до 31 грудня 2010 року.

Пунктами 4.1, 4.2 і 4.3 Договорів сторонами обумовлено розмір орендної плати 1,5 % від вартості земельної ділянки, порядок обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції та строки виплати орендної плати до 1 квітня наступного року.

Згідно п. 9.4 Договорів після закінчення строку оренди орендар зобовязаний повернути орендодавцю земельну ділянку у стані, передбаченому цим Договором.

Із доданих до позовної заяви копій додаткових угод до договорів оренди земельної ділянки № № 722, 723 (а.с. 10а-11) вбачається, що ці додаткові угоди укладені між тими ж сторонами 05 березня 2009 року. Цими угодами продовжено термін дії договорів оренди землі на пять років з моменту державної реєстрації угоди, а також підвищення розміру орендної плати до 5% від вартості земельної ділянки, а також орендар зобовязався надавати орендодавцям додаткові послуги у вигляді ритуальних послуг, обробітку городу, обмолоту зернових, сінокосіння тощо, та по бажанню виплачувати орендодавцю орендну плату у грошовій формі чи сільгосппродуктами.

Додаткові угоди зареєстровані відповідно 05.02.2010 року та 04.02.2010 року у Великобагачанському райвідділі Полтавської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено записи за № № 31 і 054.

Із копії свідоцтва про право на спадщину та ОСОБА_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_3 помер 06.04.2013 року, після його смерті належну йому земельну ділянку успадкувала позивачка ОСОБА_2 та зареєструвала своє право власності на неї (а.с. 12-13).

Таким чином до неї перейшли права орендодавця за договором оренди земельної ділянки № 722 від 10 червня 2004 року.

Право власності позивачки на належну їй земельну ділянку підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії ІУ-ПЛ № 057876, виданого 20 березня 2003 року Остапївською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області.

Із листа начальника відділу Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області (а.с. 14) вбачається, що станом на 2014 рік нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) на території Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області становить 60508,67 грн.

Із розрахунку нарахування орендної плати за належні позивачці земельні ділянки (а.с. 47) вбачається, що цей розрахунок здійснено за період з 2008 року по 2014 рік із розрахунку грошової оцінки землі у 2008 році 28238,83 грн., у 2009 році 32541,50 грн., а у 2010 2014 роках 34458,24 грн., при цьому відповідачем при належній до оплати орендній платі по договору 1722,91 грн. орендна плата позивачці виплачувалася у більшому розмірі, а за 2014 рік орендна плата не нараховувалася і не виплачувалася.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оренду землі» Об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до

Податкового кодексу України ( 2755-17 ).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно ст. 201 ЗК України грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Експертна грошова оцінка використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок.

Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного:

судом встановлено, що спірні земельні ділянки площею 2,23 га та 2,24 га, розташовані на території Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у 2014 році перебували в оренді ТОВ АФГ «Еліта».

Позивачка ОСОБА_2 є власником цих земельних ділянок і має права та обовязки орендодавця згідно умов договорів оренди землі № 722 та № 723 від 10.06.2004 року із змінами, внесеними зазначеними вище додатковими угодами.

Судом також встановлено, що відповідачем за 2014 рік орендну плату не виплачено.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються договором оренди землі, Законом України «Про оренду землі» та Земельним кодексом України.

Даний договір є виключно цивільно-правовою угодою щодо земельної ділянки, а тому при визначенні вартості земельної ділянки для розрахунку розміру орендної плати не може бути застосована Методика нормативної грошової оцінки земель в редакції від 31.10.2011 року, оскільки ця Методика стосується виключно орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Для визначення вартості належної позивачці земельної ділянки у разі спору з приводу розміру заробітної плати слід керуватися положеннями Методики експертної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої Постановою КМУ від 11.10.2002 року № 1531.

Положення п. 4.2 Договорів оренди землі, де зазначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, та пункту 4.6 цих Договорів, який передбачає підстави перегляду розміру орендної плати, у тому числі і внаслідок інфляції, суд не визнає такими, що зобовязують орендаря кожного разу при настанні цих умов в односторонньому випадку змінювати розмір орендної плати, оскільки сам договір не містить умови щодо обовязкової зміни орендної плати за цих обставин.

Більше того, пунктом 11.1 Договорів передбачено, що зміна умов здійснюється за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення згоди щодо зміни умов Договору спір вирішується у судовому порядку.

Сторонами не надано суду доказів звернення позивачки до відповідача з пропозицією щодо зміни умов Договорів оренди землі, у тому числі і щодо зміни розміру грошової оцінки земельної ділянки чи орендної плати.

Разом з тим, приймаючи до уваги позицію відповідача, викладену у запереченні проти позову та розрахунку нарахування орендної плати (а.с. 47), суд приходить до висновку, що відповідачем з власної ініціативи збільшено грошову оцінку належної позивачці земельної ділянки до 34458,24 грн. проти зазначеної у Договорі оренди первинної грошової оцінки 26543,61 грн.

За таких обставин розмір орендної плати за кожним із договорів оренди за 2014 рік становить:

34458,24 х 5% = 1722,91 грн.

Оцінюючи дії відповідача в частині, де він, дійшовши до висновку, що позивачці була здійснена виплата орендної плати за наступні роки, і внаслідок цього за 2014 рік орендну плату не виплатив, суд виходить з положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобовязання повернути майно позивачу.

Враховуючи те, що відповідачем добровільно здійснювалася виплата позивачці орендної плати, в рамках договірних правовідносин і за відсутності умислу позивачки на одержання безпідставно набутого майна, суд приходить до висновку про те, що переплачена відповідачем сума орендної плати поверненню не підлягає.

Посилання представника відповідача на те, що, отримуючи орендну плату у розмірі, більшому, ніж передбачено договором, позивачка тим самим дала свою усну згоду на одержання орендної плати авансом за наступні роки, суд до уваги не приймає з огляду на положення п. 4.7 договору оренди, де зазначено, що орендар на визначених у цьому розділі умовах може вносити плату за майбутній період за додатковою згодою сторін.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що перед виплатою позивачці чи попередньому орендодавцю ОСОБА_3 орендної плати за 2008-2013 роки кожного разу була досягнута згода сторін на виплату орендної плати і за наступні роки.

Оскільки виплата орендної плати авансом за наступні роки є зміною базових умов виплати орендної плати, передбачених п. 4.3 договору, згода сторін на це повинна здійснюватися відповідно до п. 11.1 договору у письмовій формі.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з урахуванням розміру прибуткового податку на доходи фізичних осіб відповідач зобовязаний виплатити позивачці орендну плату за кожним із договорів оренди землі за 2014 рік у розмірі:

1722,91 - 258,44 = 1464,47 грн.

Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачкою по виплаті орендної плати за 2014 рік становить:

1464,47 х 2 = 2928,94 грн.

В цій частині позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 3, 4? 21, Закону України «Про оренду землі», ст. 201 ЗК України, ст. 1212 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов прокурора Великобагачанського району Полтавської області в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягти з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрообєднання фермерських господарств «Еліта», ідентифікаційний код 24389445, на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, заборгованість по орендній платі згідно договору оренди земельної ділянки № 722 від 10 червня 2004 року, у розмірі 1464 (одна тисяча чотириста шістдесят чотири) грн. 47 коп., та згідно договору оренди земельної ділянки № 723 від 10 червня 2004 року, у розмірі 1464 (одна тисяча чотириста шістдесят чотири) грн. 47 коп., а всього 2928 (дві тисячі девятсот двадцять вісім) грн. 94 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягти з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрообєднання фермерських господарств «Еліта» до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Головуючий: