РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2015 рокуАвтозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого - судді - Предоляк О.С.

при секретарі - Коваль Т..М.

з участю представника позивача - ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним позовом, просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 8 376, 28 грн.,у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. та у повернення сплачених судових витрат.

Зазначає, що 18 жовтня 2013 року о 15-00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем "Фольскваген Пассат" д.н. НОМЕР_2, рухаючись по другорядній дорозі в м. Кременчуці на перехресті вул. Хорольська-Щорса, допустив зіткнення, не надавши дорогу автомобілю НОМЕР_1, належний йому на правіц власності, отримав механічні пошкодження.

Вважає, що саме відповідач повинен відшкодувати різницю між страховим відшкодуванням у розмірі 13 842, 30 грн. та вартістю відновлювального ремонту у сумі 22 018, 58 грн., а також просить стягнути кошти на його користь за пошкодження номерних знаків 200 грн. та проведене автотоварознавче дослідження в сумі 450 грн.

Зазначає, що йому також заподіяно і моральну шкоду: внаслідок ушкодження автомобіля переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час (а саме: протягом року) користуватися майном за її прямим призначенням, порушенням нормальних життєвих зв'язків, певним ударом престижу. Змушений неодноразово відвідувати авторинок та магазини у пошуку необхідних для ремонту запчастин. Відповідач сплатити вартість відновлювального ремонту у добровільному порядку відмовляється, чим змушує здійснювати додаткові заходи щодо відновлення порушених прав, зокрема, звертатися за правовою допомогою, до експерта щодо визначення розміру відновлювального ремонту, до суду з позовною заявою. Зухвала поведінка відповідача принижує та змушує переживати душевні страждання, вимушений в цій ситуації просити відповідача відновити майно. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає у 10 000 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_1 позов підтримує, просить задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю і недоведеністю. Підтримує письмові заперечення.

Відповідач ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 підтримує позов. Пояснив, що внаслідок ДТП йому заподіяно моральну шкоду: внаслідок ушкодження автомобіля, необхідністю придбавати нові деталі, які значно подорожчали.

Представник третьої особи ПрАТ "УПСК" у судове засідання не прибув, керівництво про дату розгляду справи повідомлялось належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Статтею 1166 ЦК Українипередбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями ст. 1187 ЦК Українишкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Крім того, відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 рокуобов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Виходячи із суті такого страхування, Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

У частині 22.1 статті 22 Закону зазначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третіх осіб.

За загальним правилом та з огляду на положення ст. 1192 ЦК Українирозмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суди на підставі ст. 1194 ЦК Українипостановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З укладеного договору страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС № 7009515 строком дії з 04.10.2013 року до 17.10.2014 року цивільна - правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ "УПСК".

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, позивач в заявлених позовних вимогах просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 8 176,28 грн., яку обраховує як різницю між вартістю відновлювального ремонту 22 018,58 грн. та проведеною страховою виплатою 13 842,30 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 450 грн., вартість номерного знаку в розмірі 200 грн. та відшкодування за завдану моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Наказом Мінюсту від 24.11.2003 року №142/5/2092 затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Відповідно до п.1.4. п.п. "д" Методики, Методика застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Згідно з пунктом 2.4. Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини Відповідно до ст.7 Закону України проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

З висновку про розмір матеріальної шкоди №188 від 25.06.2014 року обрахована вартість матеріального збитку - 12 193,87 грн., вартість відновлювального ремонту - 22 018,58 грн., розмір втрати товарної вартості - 0 грн.

За вищевикладеного вбачається, що матеріальний збиток розрахований наступним чином:

22 018,58 грн. (вартість відновлювального ремонту) * (1-0,628) (коефіцієнт фізичного зносу) = 12 193,87 грн.

Страхова компанія ПрАТ "УПСК" сплатила на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 13 842,30 грн.

Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" та Положення про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року № 1175, згідно яких передбачено, що страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Матеріальний збиток розрахований наступним чином: 22 018,58 грн. (вартість відновлювального ремонту) * (1-0,628) (коефіцієнт фізичного зносу) = 12 193,87 грн.

Страхова компанія ПрАТ "УПСК" сплатила на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 13 842,30 грн., що явно перекриває матеріальний збиток, розрахований в порядку визначеному законом (12 193,87 грн.), оскільки розмір проведеної страхової виплати (13 842,30 грн.) більше розміру визначеного позивачем розміру матеріального збитку (12 193,87 грн.)

Підстави для стягнення з відповідача різниці в розмірі 8 176,28 грн., яку позивач розраховує як різницю між відновлювальним ремонтом (22 018,58 грн.) та проведеною страховою виплатою (13 842,30 грн.) відсутні, оскільки як роз'яснив ВСУ в Постанові № 6-49цс14 від 04 червня 2014 року вартість матеріального збитку є реальними збитками та визначається як сума вартості відновлювального ремонту (22 018,58 грн.) з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу (0,628). та складає суму 12 193,87 грн., яка в повному (навіть більшому) розмірі сплачена страховою компанією ПрАТ "УПСК".

Зі роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладеного у від 27 березня 1999 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" та Положення про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року № 1175, згідно яких передбачено, що страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей.

Відповідно до ст.34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Обов'язок відшкодувати вартість проведення експертизи покладається на страхову компанію - ПрАТ "УПСК" за умови, що страховиком не було проведено оцінки розміру шкоди.

З наданих документів постає, що страхова компанія ПрАТ "УПСК" провела оцінку розміру шкоди та сплатила за проведеною оцінкою страхове відшкодування у зв"язку з цим не підлягає задоволенню також і вимога про стягнення з відповідача вартості проведеної позивачем експертизи в розмірі 450 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача вартості номерного знаку в розмірі 200 грн., то така вимога не підлягає замовленню, оскільки доказів понесення таких витрат позивачем ОСОБА_5 суду не надано. Замовником та одержувачем нового номерного знаку є третя особа по справі ОСОБА_4

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_5 у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку не надав жодного доказу на підтвердження факту завдання йому моральної шкоди з вини відповідача ОСОБА_2, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому, судом враховується поведінка винного у ДТП водія щодо своєчасного надання документів для страхової виплати.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно ст.. 88 ЦПК України з віднесенням їх на рахунок позивача.

Керуючись Постановою Верховного суду України № 6-49цс14 від 04 червня 2014 року, ст.ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя