Справа №443/435/14-ц Провадження №2/443/509/15
УХВАЛА

судового засідання

11 грудня 2015 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Шальвірі І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому ОСОБА_2 сільської ради Жидачівського району Львівської області, ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення виконкому сільської ради,-

встановив:

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_4 подав заяву про закриття провадження у цивільній справі на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України у зв"язку із тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Представники позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення заяви про закриття провадження заперечили у зв"язку із її безпідставністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Жидачівського району за довіреністю ОСОБА_7 проти задоволення заяви про закриття провадження у справі заперечила.

Заслухавши сторони з приводу заявленої заяви, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Як вбачається із змісту позовної заяви позивача ОСОБА_1, в інтересах якої за довіреністю діє представник ОСОБА_6, у ній він посилався на вимоги ч.1 ст.21 ЦК України, відповідно до якої суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси, просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 21.10.2010 року №44 "Про оформлення права власності на житловий будинок" відповідно до якого було вирішено оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на 1/6 житлового будинку №21 по вул. І.Франка у с.Старе Село Жидачівського району Львівської області за ОСОБА_8, а також визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 22.03.2011 року №13 "Про оформлення права власності на житловий будинок" відповідно до якого було вирішено оформити за ОСОБА_3 право власності та видати свідоцтво про право власності на 2/6 житлового будинку №21 по вул ОСОБА_9 у с.Старе Село Жидачівського району Львівської області".

У своїй заяві про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України представник відповідача ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_4 зазначає, що відповідачем у справі є ОСОБА_2 сільська рада Жидачівського району Львівської області, яка, як орган місцевого самоврядування, при вирішенні питань місцевого значення, які віднесені Конституцією України та Законами України до їх компетенції, є суб"єктом владних повноважень, яка виконує владні управлінські функції та при цьому вирішення спору фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування, як суб"єктом владних повноважень, щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності належить до юрисдикції адміністративних судів, крім публічно-правових спорів, для законом встановлений інший порядок судового вирішення. Вважає, що у даному випадку мова йде про оскарження позивачем рішень органу місцевого самоврядування, що випливає з наданих йому владних управлінських функцій, а не про спір, пов"язаний із захистом права власності на житлове приміщення, а тому його слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із вимогами ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як встановлено ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з ч.1 ст.17 КАС України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1)спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2)спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4)спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5)спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6)спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Встановивши походження та правову природу вимоги позивача, суд приходить до висновку, що спір щодо правовідносин, які виникли між сторонами, походить зі спору про право, захист якого здійснюється в порядку цивільного судочинства.

У даній справі має місце не публічно правовий спір, тобто позивачем оскаржуються не рішення суб'єкта владних повноважень, а таке, як правовстановлювальний документ на нерухоме майно, а відтак даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Тобто, правовідносини, що склалися між сторонами, є лише цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору у адміністративному процесі, оскільки в даному випадку в наявності спір про право, а саме про цивільне право.

Та обставина, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень не змінює правову природу спірних відносин та не робить даний спір публічно-правовим, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

З огляду на наведену суть правовідносин, суд приходить до висновку, що справу не належить вирішувати у порядку адміністративного судочинства, оскільки в даному випадку між сторонами виник спір про право власності на нерухоме майно, а тому це спір про право цивільне і підлягає розгляду судом в порядку цивільного судочинства, а тому у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_4 про закриття провадженя у справі слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.168,205,208-210,293 ЦПК України,суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_4 про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя ______________________

11.12.2015