Справа № 308/6524/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Шкіря І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.02.1995 р. Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є повнолітньою. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Останнім часом між ними постійно виникали суперечки і через різні характери та погляди на життя, втрати один до одного почуття поваги та довіри, між ними часто виникали сварки, непорозуміння. Відповідач не здійснює жодних кроків для збереження сім'ї та стосунків. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає, оскільки спільне господарство не ведеться. Просить не надавати строк для примирення з відповідачем, оскільки такий є неможливим.

Позивачка в судове засідання не з'явилася. Її представник подав до суду письмове клопотання відповідно до якого просить розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав до суду письмове клопотання відповідно до якого позов визнає повністю і просить такий задовольнити без його участі.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов'язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 03.02.1995 р. між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Есенської сільської ради народних депутатів Ужгородського району. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідачка сімейних стосунків не підтримують, позивачка наполягає на розірванні шлюбу і не бажає з відповідачем спільно проживати, відповідач позов визнав повністю. Спільних неповнолітніх дітей, що могло б хоч якось зв'язувати сторони, вони не мають.

Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони остаточно втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного, їхня сім'я розпалася остаточно. Умови для примирення сторін відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати у сумі 243.6 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 25, 56, 105, 110, 112 СК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб зареєстрований 03 лютого 1995 року у виконкомі Есенської сільської ради народних депутатів Ужгородського району за актовим записом № 1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.