Провадження № 2/161/3833/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позов мотивував тим, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідачу належить квартира №2 в цьому ж будинку. Йому та відповідачу в рівних частинах по 1/2 частині кожному належить земельна ділянка загальною площею 0,0570 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Він не може належним чином розпоряджатися своєю частиною земельної ділянки, оскільки не встановлено порядок користування. А тому просив, встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Луцьк, вул. Левітана, 3 між нею та відповідачем згідно їхніх часток у праві власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 вимоги позову підтримав з викладених у позовній заяві підстав, та просив позов задовольнити. З врахуванням результатів судової земельно-технічної експертизи просив встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту розподілу висновку № 8 судової земельно-технічної експертизи від 30.11.2015 року, що викладений у Схемі №2 експертизи. Крім того, просив стягнути з відповідача в користь позивача судовий збір, витрати на експертизу та 3000 грн. сплачених позивачем адвокату ОСОБА_5 за договором про надання юридичних послуг.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав. Вважає, що судовій експертизі щось не так, й його не влаштовує жоден із варіантів. Вказував на те, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 55 років. Позивач купив свою частину будинку з земельною ділянкою нещодавно. Між ними є фактичний порядок користування земельною ділянкою. Позивач користується тією частиною, що біля дороги, і дальньою частиною (пів сотки), що за хатою, які зєднані доріжкою (а.с.25). Так користувалися і попередні власники, і їх все влаштовувало. Позивач має автомобілі, які паркує в двох місцях біля дороги. Відповідач не бажає, щоб вантажні автомобілі проїжджали повз його вікна. Крім того, на тій земельній ділянці, якою він зараз користується є посаджені ним плодові дерева. Крім того, він бажає там добудовуватися. Вважає, що слід залишити такий порядок користування, який існує фактично. Просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 07.01.2010 року (а.с.4-5) належить квартира АДРЕСА_1, яка була придбана ним у попереднього власника ОСОБА_6

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.01.2010 року (а.с.10-11), разом з квартирою позивач придбав ? частину в спільній власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Левітана, 3 в м. Луцьку. При чому, відповідно до умов договору попереднім власником була відчужена саме ідеальна частка земельної ділянки.

Відповідачу ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_2.

З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0570 га для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :31:095:0006, за адресою: м. Луцьк, вул. Левітана, 3, вбачається, що 1/2 частина земельної ділянки належить відповідачу ОСОБА_3

Тобто, земельна ділянка належить сторонам в рівних частках.

Ідеальні частки співвласників не виділені в натурі, порядок користування не визначений у встановленому законом порядку.

Фактичний порядок користування не є обовязковим для виконання сторонами, за відсутності згоди на це хоча б однієї сторони, оскільки відповідно до ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч. 2 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Судом встановлено, що сторони не можуть досягти між собою згоди стосовно встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Висновком № 8 судової земельно-технічної експертизи від 30.11.2015 року (а.с.56-61) визначено можливість встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою між сторонами у відповідності з частками співвласників.

Сторона позивач просила суд визначити порядок користування земельною ділянкою до другого варіанту розподілу висновку № 8 судової земельно-технічної експертизи від 30.11.2015 року, що викладений у Схемі №2 експертизи.

На думку суду, запропонований позивачем варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою, що викладений у Схемі №2 експертизи, відповідає найбільш ефективному використанню земельної ділянки сторонами. Оскільки, при такому варіанті частина земельної ділянки, виділеної в користування позивача, не примикає в жодному місці до квартири відповідача, а земельний сервітут для обслуговування власної мережі побутової каналізації позивача є дотичним до дороги і не перериває площі земельної ділянки відповідача.

Суд відхиляє варіант викладений у Схемі №1 експертизи, оскільки при такому варіанті межа частини земельної ділянки (від 10 до 11), що виділяється позивачу, проходить по зовнішній південній стіні квартири відповідача, а відповідач не бажає, щоб повз його вікна проїжджали автомобілі. Крім того, в цьому варіанті межі сервітуту для обслуговування власної мережі водопроводу та побутової каналізації відповідача повністю знаходяться на земельній ділянці позивача, перериваючи її, що може ускладнити доступ і користування цими мережами.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Луцьк, вул. Левітана, 3 відповідно до другого варіанту розподілу висновку № 8 судової земельно-технічної експертизи від 30.11.2015 року, що викладений у Схемі №2 експертизи, відповідно до якого: виділити в користування ОСОБА_4 частину земельної ділянки площею 285 кв.м., зображену на Схемі №2 зеленим кольором; виділити в користування ОСОБА_3 частину земельної ділянки площею 285 кв.м. зображену на схемі Схемі №2 червоним кольором.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн. та витрати на оплату проведення судової експертизи в розмірі 1759,50 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат позивача на правову допомогу адвоката ОСОБА_5, з врахуванням відсутності даного адвоката в судових засіданнях та граничного розміру компенсації таких витрат, суд вважає, що слід стягнути з відповідача в користь позивача 500 грн. витрат на правову допомогу. Такий розмір компенсації суд вважає розумним і справедливим.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 355, 356, 357, 358, 364, 377 ЦК України, ст.ст. 120, 152, 158 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Встановити між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 порядок користування земельною ділянкою площею 0,0570 га для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :31:095:0006, за адресою: м. Луцьк, вул. Левітана, 3 відповідно до другого варіанту розподілу висновку № 8 судової земельно-технічної експертизи від 30.11.2015 року, що викладений у Схемі №2 експертизи, відповідно до якого:

- виділити в користування ОСОБА_4 частину земельної ділянки площею 285 кв.м., зображену на Схемі №2 зеленим кольором;

- виділити в користування ОСОБА_3 частину земельної ділянки площею 285 кв.м. зображену на схемі Схемі №2 червоним кольором.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору, 1759 (одну тисячу сімсот пятдесят девять) гривень 50 копійок витрат на проведення судової експертизи, та 500 (пятсот) гривень витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій