Номер провадження: 22-ц/785/7075/15
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Процик М.В., Сєвєрової Є.С.

при секретарі судового засідання Решетник М.С.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» на заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20 травня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» про визнання договору купівлі - продажу недійсним як фіктивного, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, в якому просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ним та відповідачем 08 серпня 2003 року та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В., зареєстрований у реєстрі за № 4515, відмінити державну реєстрацію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за ПАТ АБ «ПІВДЕННИЙ» та виключити з реєстру прав власності. При цьому посилався на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.06.1998 року № 642-Р/63 квартира АДРЕСА_1 була власністю ТОВ «Техніон». 20.12.1998 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Техніон» був укладений договір оренди приміщення № 315/1, предметом якого було приміщення площею 133 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2. Оскільки, згідно умов договору оренди ОСОБА_2 вклав у ремонт приміщення велику суму грошей для приведення його у пригідний для експлуатації стан і набув право власності на нього, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2002 року таке право за ним було визнано. 05.06.2003 року ОСОБА_2 зареєстрував своє право в ОМБТІ та РОН, про що був зроблений запис у реєстровій книзі № 22 під реєстровим № 3250 стор. 177. 08 серпня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, однак даний договір був укладений без мети створення юридичних наслідків, квартира у подальшому повинна була знов оформлена на ОСОБА_2 18.01.2002 року між ТОВ «Техніон-Віннер-Форд» та АБ «Південний» укладений договір позики № В 9/1, згідно із яким ТОВ «Техніон-Віннер-Форд» отримало кредит в розмірі 277 700,0 доларів США. 26.08.2003 року між ОСОБА_3 та АБ «Південний» укладений договір застави, згідно якого відповідач виступила майновим поручителем ТОВ «Техніон-Віннер-Форд» за вказаним договором позики. За договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.04.2005 року, укладеним між ОСОБА_3 та АБ «Південний», у зв'язку з невиконанням ТОВ «Техніон-Віннер-Форд» своїх зобов'язань перед АБ «Південний», останній набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто квартиру АДРЕСА_1. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2013 року було визнано недійсним договір застави вищезгаданого майна від 26.08.2003 року та договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.04.2005 року. Тому з огляду на вищевикладене вважає, що зазначений вище договір купівлі-продажу підлягає визнанню недійсним, оскільки на момент його посвідчення існували арешти на квартиру (а.с.3-4).

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 20 травня 2014 року було частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» про визнання договору купівлі - продажу недійсним. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 08 серпня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В., зареєстрований у реєстрі за № 4515. В іншій частині позовних вимог було відмовлено (а.с.40-43).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 14.07.2015 року представнику третьої особи - Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» було відмовлено у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, за участі третьої особи - Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (а.с.63).

13.07.2015 року представником Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» - Возікової Н.В. було подано апеляційну скаргу на заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20 травня 2014 року. В обґрунтування представник посилалася на необґрунтованість рішення суду та на невідповідність обставинам справи, на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. А саме посилалася на те, що на момент прийняття заочного рішення було та є рішення апеляційного суду Одеської області від 04.12.2012 року у справі №22ц-1590/9890/2012, що набрало законної сили, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і, частково, з тих самих підстав (нібито фіктивність спірної угоди). Зазначені обставини свідчать про надуманість та безпідставність позову в частині такого обґрунтування. Крім того позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, обґрунтовуючи позов підставами, з яких не вбачається його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду. Також представник посилався на те, що висновок суду ґрунтується на судженнях, зроблених Приморським районним судом м.Одеси в заочному рішенні від 16.10.2013 у справі №522/1642/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» про визнання недійсним договору застави та договору про задоволення вимог (головуючий - суддя Погрібний С.О.), які не є преюдиційними та не підтверджують обставини, якими обгрунтований позов та мотивоване рішення суду - нездійсненням нотаріусом перевірки арешту або заборони на відчуження предмету договору купівлі-продажу. А інформація, яка містилася в єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна не підтверджує недійсність оскаржуваного договору купівлі-продажу, оскільки не підтверджує наявність будь-яких обтяжень, встановлених щодо предмету договору купівлі-продажу до моменту укладання цього договору. Також представник посилався на пропуск позивачем строку позовної давності (а.с.68-72).

В судовому засіданні представники апелянта скаргу підтримали. Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не заявилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення учасників провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20 травня 2014 року в частині визнання договору купівля-продажу недійсним як фіктивного - - скасуванню з прийняттям нового процесуального рішення про закриття провадження у справі виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Приймаючи рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2013 року встановлені факти, які не підлягають доказуванню, зокрема, те, що згідно довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, виданої на параметр запиту щодо наявності заборон/арешту на квартиру АДРЕСА_1, міститься запис від 19.09.2000 року, вчинений на підставі ухвали від 12.09.2000 року, постановленої судом Жовтневого району м. Одеси. Рішення в частині позовних вимог про визнання договору купівля-продажу недійсним як фіктивного в порушення вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України не мотивовано та необґрунтовано, прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування прийнятого судом рішення згідно зі ст. 309 ЦПК України з прийняттям нового процесуального рішення про закриття провадження у справі виходячи з наступного.

Як вбачається з тексту поданого позову останній включає дві підстави для визнання оспореного договору недійсним - укладення його без мети створення юридичних наслідків (фіктивність правочину) (а.с. 3, абз. 4), та наявність арешту, щодо спірного майна, що на думку позивача спричиняє недійсність правочину (а.с.4, абз. 2,3). Рішенням апеляційного суду Одеської області від 04.09.2015 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси в частині визнання договору купівлі - продажу недійсним (арешт) скасовано та в задоволенні позовних вимог в скасованій частині відмовлено. Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 08 серпня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В., зареєстрованого у реєстрі за № 4515, то як вбачається з матеріалів справи, вказані позовні вимоги (а.с. 57, 145) були предметом судового розгляду в Приморському районному суді м. Одеси в межах цивільної справи № 1522/4407/12 (провадження № 2/1522/6920/12, головуючий - суддя Шенцева О.П.), заочне рішення, якого від 15.06.2012 року (а.с. 146-147, 58) було скасовано рішенням апеляційного суду Одеської області від 04.12.2012 року та в задоволенні позовних вимог за цією правової підставою було відмовлено (а.с. 59, 77-78). Вказане рішення апеляційного суду Одеської області в касаційному порядку не скасовувалось. Згідно зі ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Виходячи з вказаних обставин та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, згідно з якою за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу, скасовує заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20 травня 2014 року в частині визнання договору купівля-продажу недійсним як фіктивного та закриває провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» про визнання договору купівлі - продажу недійсним як фіктивного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 310, 205, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» на заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20 травня 2014 року в частині визнання договору купівля-продажу недійсним як фіктивного - задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20 травня 2014 року - скасувати, у цій частині провадження (за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» про визнання договору купівлі - продажу недійсним як фіктивного) - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

М.В. Процик

Є.С. Сєвєрова