Справа № 541/2394/15-ц
Номер провадження 2/541/1107/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 листопада 2015 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі : головуючого судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Олешко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в :

В вересні 2015 року позивач звернувся в суд з цим позовом до відповідача ОСОБА_2, посилаючись на порушення нею його прав.

Під час розгляду справи по суті позивач заявлений позов підтримав, просив задовольнити його, пояснивши, що відповідач по справі є його дочкою та протягом грудня 2013 року січня 2014 року уклала декілька кредитних договорів з банківськими установами, за якими мала заборгованість. Таку заборгованість позивач погасив за відповідачку, в тому числі і за пропозицією своєї дружини.

Відповідач ОСОБА_2, будучи зареєстрованою за адресою, вказаною у позовній заяві / а.с. 70, 71 /, а відтак повідомленою про день, час, місце розгляду справи в порядку, визначеному абзацом 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України / а.с. 139, 143, 144, 145, 151, 152, 153, 154 /, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не сповістила, заперечень щодо заявленого позову не подала, що фактично вказує на визнання нею цього позову. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду, відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України, ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача в порядку її заочного вирішення, проти чого позивач не заперечував.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 уклала ряд кредитних договорів з установами банку, які належним чином не виконує / а.с. 19 37 /.

Позивач ОСОБА_1 вжив заходів для погашення наявних заборгованостей за цими договорами в інтересах своєї дочки відповідача по справі / а.с. 38 40, 87 89, 147 /.

Постановою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14 висловлено правовий висновок про те, що відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних засобів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобовязання повернути майно потерпілому.

У постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 14 жовтня 2014 року у справі № 3-129гс14 також висловлено правову позицію щодо застосування ст. 1212 ЦК України, за якою положення Глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні.

Таким чином, відповідно до положень ст. 360 7 ЦПК України ці правові висновки є обовязковими для суду при вирішенні спірних правовідносин, які досліджуються судом.

При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що до цих правовідносин можливо застосувати положення ст. 528 ЦК України, якою регулюються правові наслідки виконання зобовязання іншою особою.

З огляду на викладене, заявлений позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 62, 64, 77, 88, 208, 214, 215, 224 - 226, 360 7 ЦПК України, ст. ст. 528, 1212 ЦК України, суд ,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 в рахунок виконаного за неї грошового зобовязання 39783 (тридцять девять тисяч сімсот вісімдесят три) гривни 87 копійок та в рахунок відшкодування судових витрат по оплаті позову судовим збором 397 (триста девяносто сім) гривень 84 копійки.

Всього стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 40181 гривну 71 копійку.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_3