Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"01" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Лесик Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на його користь 169 062,76 гривень, з яких: 122 000,00 гривень боргу за договором позики, 27 197,46 гривень процентів, 19865,30 гривень інфляційних; судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 серпня 2013 року ОСОБА_2 позичила у нього, 122 000,00 гривень. Дана позика була оформлена відповідною розпискою, в якій відповідач зобов'язувалася повернути всю суму боргу на першу його вимогу. 16 березня 2015 року він направив ОСОБА_2 вимогу про повернення коштів, однак станови на дату подання позову гроші йому не повернуто, в усному порядку йому було відмовлено у поверненні боргу, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Крім суми основного боргу, вважає за необхідне стягнути з відповідача також проценти за договором позики, розмір яких становить 27 197,46 гривень. Враховуючи, що станом на дату звернення з позовом, суми вказані у вимозі відповідачем не сплачені, він також просить стягнути з відповідача інфляційні в розмірі 19865,30 гривень, з них 17 080,00 гривень - інфляційні, нараховані на суму позики, 2785,30 гривень - інфляційні, нараховані на проценти.

Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача подав до суду заяву, з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 серпня 2015 року ОСОБА_2 взяла у борг у ОСОБА_1, що підтверджується розпискою відповідача ОСОБА_2 (а.с. 5).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з наданої позивачу з боку відповідача ОСОБА_2 розписки, остання зобов'язувалася повернути всю суму боргу по першій вимозі.

16 березня 2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення всієї суми боргу в сумі 122 000,00 гривень та проценти за користування коштами. Разом з тим, дана вимога була залишена поза увагою відповідача та борг погашено не було.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позивачем для сплати відповідачу розраховано 27 197,46 гривень процентів, де загальна сума процентів за період з 17 серпня 2013 року по 14 квітня 2014 року становить 5270,40 гривень (122 000,00 гривень (загальний розмір суми боргу) * 0,00018 (облікова ставка за один день в періоді при загальній обліковій ставці 6,5 %) * 240 (кількість днів прострочення); за період з 15 квітня 2014 року по 16 липня 2014 року - 2918,24 гривень (122 000,00 гривень (загальний розмір суми боргу) * 0,00026 (облікова ставка за один день в періоді при загальній обліковій ставці 9,5%) * 92 (кількість днів прострочення); за період з 17 липня 2014 року по 12 листопада 2014 року - 4894,64 гривень (122 000,00 гривень (загальний розмір суми боргу) * 0,00034 (облікова ставка за один день в періоді при загальній обліковій ставці 12,5 %) * 118 (кількість днів прострочення); за період з 13 листопада 2014 року по 05 лютого 2015 року - 3894,24 гривень (122 000,00 гривень (загальний розмір суми боргу) * 0,00038 (облікова ставка за один день в періоді при загальній обліковій ставці 14 %) * 84 (кількість днів прострочення); за період з 06 лютого 2015 року по 03 березня 2015 року - 1616,50 гривень (122 000,00 гривень (загальний розмір суми боргу) * 0,00053 (облікова ставка за один день в періоді при загальній обліковій ставці 19,5 %) * 25 (кількість днів прострочення); за період з 04 березня 2015 року по 29 травня 2015 року - 8603,44 гривень (122 000,00 гривень (загальний розмір суми боргу) * 0,00082 (облікова ставка за один день в періоді при загальній обліковій ставці 30 %) * 86 (кількість днів прострочення).

Відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем для сплати відповідачу розраховано загальний розмір інфляційних нарахувань, нарахованих на суму позики у розмірі 17 080,00 гривень та загальний розмір інфляційних нарахувань, нарахованих на суму процентів у розмірі 2785,30 гривень, де загальний розмір позики складає 122 000,00 гривень, розмір процентів станом на 16 березня 2015 року - 19 894,54 гривень, період нарахування інфляційних - з 24 березня 2015 року по 29 травня 2015 року, індекс інфляції за квітень 2015 року склав 114%.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем заперечень на позовну заяву подано не було, доказів, щодо спростування вимог позивача про стягнення заборгованості за договором позики, суду не надано, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за договором позики в сумі 122 000,00 гривень, відсотки у розмірі 27197,46 гривень та інфляційні нарахування у розмірі 19865,30 гривень, а всього 169 062, 76 гривень.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує відповідачу до сплати на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1691 гривень 00 копійок, які сплачено позивачем за подання даного позову до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 525, 526, 527, 530, 612, 625, 1046-1048 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 21 серпня 2013 року в сумі 169 062 гривень 76 копійок та судовий збір у розмірі 1691 гривень 00 копійок, а всього 170 753 (сто сімдесят тисяч сімсот п'ятдесят три) гривні 76 (сімдесят шість) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: