Провадження № 4-с/369/95/15
УХВАЛА

Іменем України

24.12.2015 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Кондратенко М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно боржника від 10 червня 2015 року, заінтересована особа ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно боржника від 10 червня 2015 року, посилаючись на те, що 16 червня 2014 року Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалив рішення по справі № 369/12028/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, яким позов задоволено і стягнуто з неї на користь ОСОБА_3 50 000 доларів США, що еквівалентно 584 440 грн., та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 441 грн..

Відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ в Київській області 10 червня 2015 року винесено постанову ВП № 44839222 про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: вул. Леніна, 50-А, с. Мироцьке, Києво-Святошинського району, Київської області.

Вказана постанова ВП № 44839222 про накладення арешту на майно боржника була отримана нею 15 вересня 2015 року.

Заявник ОСОБА_1 вважала вказану постанову такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства з огляду на наступне.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено відповідний порядок звернення стягнення на майно боржника, яким встановлено, що стягнення за виконавчим документом, в першу чергу, звертається на кошти, а у випадку відсутності грошових коштів, звертається стягнення на інше майно, при цьому боржник попередньо має право вказати на ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу, і як наслідок, державний виконавець визначає остаточну черговість звернення стягнення на майно боржника, накладаючи на нього арешт з метою подальшої його реалізації.

Однак, державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області, наклавши арешт на все майно боржника, попередньо не надав можливість визначити боржнику на яке майно необхідно в першу чергу звертати стягнення.

Крім того, заявник ОСОБА_1 вказувала, що в постанові ВП № 44839222 про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказана адреса: вул. Леніна, 50-А, с. Мироцьке, Києво-Святошинського району, Київської області, хоча вказана адреса, а саме вул. Леніна, 50-А відсутня за територіальним устроєм населеного пункту с. Мироцьке. Крім того, адреса місця проживання боржника ОСОБА_1 згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області є вул. Леніна, 50-А, с. Мироцьке, Києво-Святошинського району, Київської області.

Таким чином, в постанові ВП № 44839222 про накладення арешту на майно боржника невірно вказана адреса боржника.

Враховуючи викладене, заявник ОСОБА_1 просила визнати неправомірною і скасувати постанову ВП № 44839222 від 10 червня 2015 року про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказана адреса: вул. Леніна, 50-А, с. Мироцьке, Києво-Святошинського району, Київської області, по виконавчому провадженню № ВП № 44839222, на підставі якої накладено арешт на майно.

В судовому засіданні 09 листопада 2015 року судом ухвалено залучити до участі в справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_3.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з»явилась, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_3 не з»явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судове засідання державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 не з»явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, в поданих суду запереченнях просив відмовити у задоволенні скарги.

У судове засідання представник Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ не з»явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

З»ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за договором позики 50 000 доларів США, що еквівалентно 586 440 грн., та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 441 грн..

04 вересня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист з виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за договором позики 50 000 доларів США, що еквівалентно 586 440 грн., та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 441 грн..

15 вересня 2014 року державним виконавцем Міщенко Л.М. ВДВС Києво-Святошинського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 369/12028/13-ц, виданого 04 вересня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у сумі 589 881 грн., та надано боржнику можливість самостійно виконати рішення в семиденний термін.

15 вересня 2014 року державним виконавцем Міщенко Л.М. Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої постановлено накласти арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення-589 881 грн., та заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1. У зв»язку з цим були внесено відповідні відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (реєстраційний номер 14575150) та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер запису обтяження 7277275). Згідно відповіді ДПС України платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах не має. Згідно відповіді ДПС України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків, зазначений у відповідному полі, не відповідає інформації, яка міститься у ДРФО. Згідно відповіді Управління Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, інформації щодо боржника не знайдено. Згідно відповіді з Управління Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, боржник отримує дохід у ФОП ОСОБА_4 за адресою: вул. Будівельна, 21, м. Микуличі, Бородянський район.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, боржнику на праві власності належить земельна ділянка та домоволодіння за адресою: вул. Леніна, 50, с. Мироцьке, Києво-Святошинського району, Київської області.

Як зазначав державний виконавець у поданих суду запереченнях, що у зв»язку з тим, що перевіркою даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 10 червня 2015 року державним виконавцем встановлено, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 вересня 2014 року через нез»ясовані технічні проблеми має статус «Інформація про виконавчу дію втратила актуальність», тому 10 червня 2015 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ знову була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в якій державним виконавцем було встановлено, що боржником ОСОБА_1 рішення добровільно не виконується, арешт накладається для забезпечення реального виконання рішення боржником, і тому постановлено накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1, і заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1, лише в межах суми боргу.

Відповідно до вимог ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Згідно вимог ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно вимог ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуваннями виконавчого збору, витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Згідно вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи викладене, судом не встановлено будь-яких порушень прав заявника ОСОБА_1 з боку державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення ним постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 червня 2015 року.

Боржник ОСОБА_1 не надала суду доказів, що нею було запропоновано ті види майна чи предмети, на які необхідним буде в першу чергу звернути стягнення.

Державним виконавцем було встановлено, що боржником ОСОБА_1 рішення суду добровільно не виконується, арешт накладається для забезпечення реального виконання рішення боржником, і тому обгрунтовано було винесено постанову від 10 червня 2015 року про накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1, і заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, лише в межах суми боргу.

Доводи ОСОБА_1 у скарзі про те, що адресу її проживання в постанові вказано невірно, не впливають на правильність оскаржуваної постанови державного виконавця.

За таких обставин у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, ст. ст. 6, 52, 57 Закону України „Про виконавче провадження, суд-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно боржника від 10 червня 2015 року, заінтересована особа ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ковальчук Л.М.