Справа № 450/1960/15-ц Провадження № 2/450/1522/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарях Гук О.П.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третьої особи Поршнянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання недійсним наказу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернулася в суд з цивільним позовом до ОСОБА_5, третьої особи Поршнянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в якому просить наказ радгоспу «Перемога від 20.02.1979 року № 38 визнати недійсним.

Свої вимоги мотивує тим, що сторони є співвласниками будинку № 39 по вул. З.Бабія в с. Підсаки, Пустомитівського району, Львівської області. За будинком закріплено земельну ділянку площею 0, 07 га. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.11.2014 року, за позовом позивача до тих самих сторін про поділ земельної ділянки в задоволенні позовних вимог відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19.05.2015 року, вищевказане рішення залишено без змін. Спірна земельна ділянка підлягає поділу між сторонами у відповідності до ідеальних часток у будинковолодінні, тобто за кожним із співвласників будинку повинно бути закріплено по 350 кв.м. тобто по 1/2 частині. Апеляційний суд в свої Ухвалі зазначає, що згідно наказу радгоспу «Перемога» Львівського спеціалізованого тресту овочево-молочних радгоспів від 20.02.1979 року № 38, за ОСОБА_5 перезакріплено 0, 06 га земельної ділянки біля будинку в с. Підсадки, Пустомитівського району, Львівської області. Земельна ділянка пл. 0, 07 га призначена для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства. Станом на час видання наказу присадибна ділянка носила статус колгоспного двору, а тому у радгоспу не було не було жодних правових підстав вчиняти, проводити перезакріплення земельної ділянки. Відповідач в час видачі Наказу, в радгоспі не працював та не мав жодних трудових відносин з радгоспом,, в селі не проживав. У відповідності до ст. 77 ЗК УРСР надання присадибних земельних ділянок працівникам радгоспів провадиться на основі рішення адміністрації радгоспів, а не на підставі Наказу.

В судове засідання зявилися позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_1, які позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

В судове засідання зявився відповідач ОСОБА_5 та його представники ОСОБА_2, ОСОБА_3 щодо задоволення заявлених позовних вимог заперечили, долучили до матеріалів справи письмові заперечення, та додатково пояснили, що скасування спірного наказу, на права відповідача, щодо належного йому спадкового майна ніяк не впливає та просять суд, прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

В судове засідання представник третьої особи Поршняської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Положеннями ст. 15 ч.1 ЦПК України, встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.11.2015 року та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19.05.2015 року, встановлено що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.1979 року, виданого державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рівних частках по 1/2 успадкували житловий будинок № 39 по вул. З.Бабія в с. Підсадки Пустомитівського району Львівської області (колишня адреса вул. К.Маркса, 45, с. Підсадки Пустомитівського району Львівської області) після смерті їхньої матері ОСОБА_7І

Згідно ч. 5 ст. 20 ЗК УРСР, право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів.

Згідно наказу радгоспу «Перемога» від 20.02.1979 року № 38, за відповідачем ОСОБА_5 перезакріплено 0, 06 га земельної ділянки біля будинку в с. Підсадки згідно спадщини батька.

Згідно ч. 3 ст. 70 ЗК УРСР, якщо особа, яка набула право власності на жилий будинок і господарські будівлі, не є колгоспником, земельна ділянка їй може

бути надана в порядку і розмірах, передбачених статтями 77, 78 і 1061 цього Кодексу.

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх субєктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Однак судом встановлено, що оспорюваним наказом жодних прав та інтересів позивача не порушено та вищевказаний наказ, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, не відповідає формі наказу, а саме на ньому відсутня печатка радгоспу «Перемога».

Також із змісту оспорюваного наказу, вбачається що такий не має жодних правових наслідків для сторін, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 64, 88, 208-209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст. ст. 13, 15, 16 ЦК України, ст.ст. 20, 70, 77 ЗК УРСР в редакції 1970 року, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

СуддяОСОБА_8