Справа № 526/2392/15-ц
Провадження № 2/526/1057/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Гадяч

Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Прокопєвої Ю.Б.,

за участю секретаря - Шевченко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадячі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади ОСОБА_2 сільської ради, третя особа Гадяцька державна нотаріальна контора Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 в якому просив визнати за ним право власності на спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 1,630 га та площею 0,760 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що належало ОСОБА_3, який помер 03.05.2010 р.

В обґрунтування позову посилаються на те, що 03.05.2010 р. помер його батько ОСОБА_3 який проживав разом з ним та дружиною ОСОБА_4 (його матерью), невісткою ОСОБА_5, внуком ОСОБА_6 за адресою с. Соснівка, вул. Будьонного, 20 Гадяцького району Полтавської області. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,630 гектарів та площею 0,760 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, але державний акт на право власності на вказану земельну ділянку відсутній, втрачений. Важає, що в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину після ОСОБА_3, оскільки на час його смерті проживав разом з ним. Крім цього він також звернувся до Гадяцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_4 звернулась до Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області із заявою про відмову від спадщини. Для оформлення права власності на спадкове майно він звернувся до Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області, але в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, запропонувавши їй звернутися до суду для визнання права власності на вказане спадкове майно.

У судове засідання позивач не зявилась, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій просить розглянути подану ним позовну заяву без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_7 не зявився, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій просить розглянути подану позивачем позовну заяву без його участі, позовні вимоги позивача просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій зазначив, що ОСОБА_2 сільська рада не заперечує проти позову ОСОБА_1 Також просив справу розглянути без представника сільської ради. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнають повністю.

Представник Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Надав до суду лист в якому просив розглядати справу без участі представника нотаріальної контори, проти позовних вимог не заперечують.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що 03.05.2010 року помер ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації смертей 05.05.2010 р. зроблено відповідний актовий запис за № 11, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-КЕ № 161987 від 05.05.2010 р.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 20.08.2015 р. № 566 померлий ОСОБА_3 проживав станом на 03.05.2010 р. за адресою село Соснівка, пров. Зелений, 3, Гадяцького району, Полтавської області. На день смерті ОСОБА_3 разом з ним проживали: ОСОБА_4 дружина, ОСОБА_1 син, ОСОБА_5 невістка, ОСОБА_6 - внук. Інших зареєстрованих станом на 03.05.2010 р. не значилось.

Відповідно до листа Гадяцької державної нотаріальної контори № 840 від 02.12.2015 р. після померлого 03.05.2010 р. ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1, із заявою про відмову від спадщини звернулась ОСОБА_4. 27.04.2012 року видавалось свідоцтво про право на спадщину (майновий пай) на імя ОСОБА_1. Відомості про інших спадкоємців відсутні.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 який є спадкоємцем ОСОБА_3 за законом, проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщин є таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, що помер 03.05.2010 р.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ксерокопії державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 № 670495 від 07.08.2002 р., що знаходиться в матеріалах справи, на підставі розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 445 від 12.07.2002 р. ОСОБА_3 (пай № 606) було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,630 га в межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ксерокопії державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 № 646151 від 07.08.2002 р., що знаходиться в матеріалах справи, на підставі розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 445 від 12.07.2002 р. ОСОБА_3 (пай № 714) було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,760 га в межах згідно з планом, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до довідки виданої відділом Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 26.10.2015 р. № 31-1608-0.3-2051/2-15 ОСОБА_3 видавалися державні акти на право приватної власності на землю серії РЗ № 646151 від 07.08.2002 року, реєстраційний номер 385, площею 0, 760 га та серії РЗ № 670495 від 07.08.2002 року, реєстраційний номер 384, площею 1, 630 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_2 сільської ради. Дублікат державних актів на померлого виготовити не можливо.

Відповідно до п. 3.5. листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3, який помер 03.05.2010 р. на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 № 646151 від 07.08.2002 р. належала на праві приватної власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0, 760 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради та на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 № 670495 від 07.08.2002 р. належала на праві приватної власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1, 630 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що вищевказані земельні ділянки площею 1,630 га (пай 606) та 0, 760 га (пай 714) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради є спадковим майном після смерті ОСОБА_3., який помер 03.05.2010 р.

Таким чином, оскільки після ОСОБА_3, який помер 03.05.2010 р. окрім позивача ОСОБА_1 не було встановлено інших спадкоємців, що підтверджується листом Гадяцької державної нотаріальної контори № 840 від 02.12.2015 р., та враховуючи той факт, що у спадкоємця ОСОБА_1 відсутні вищезазначені оригінали державних актів на право приватної власності на землю, а видати дублікати державних актів немає можливості, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі від 26.10.2015 р. № 311608-0.3-2051/2-15, суд приходить до висновку, що вимога про визнання за позивачем права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 що складається з земельних ділянок площею 1,630 га (пай 606) та 0,760 га (пай 714) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади ОСОБА_2 сільської ради, третя особа Гадяцька державна нотаріальна контора Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 1, 630 га (пай № 606) та площею 0, 760 га (пай № 714) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що належало ОСОБА_3, який помер 03 травня 2010 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Ю. Б. Прокоп'єва