ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 жовтня 2015 року Справа № 174/811/15-ц

п/с № 2/174/355/2015

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 28.08.2015 року, позивачка зазначила, що 10.06.2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, ОСОБА_2, у відділі РАЦС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 51.

У шлюбі з відповідачем народилися спільні діти, дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В останній час вона та відповідач проживають в одній квартирі, однак фактично сумісного господарства не ведуть.

Оскільки діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, вона вважає за потрібне стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, оскільки відповідач добровільно допомогу на утримання дітей практично не надає.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення дитиною віку повноліття. Однак відповідач цю норму порушує.

Діти потребують матеріальної допомоги з боку відповідача, оскільки вона не може забезпечувати дітей всім необхідним самотужки, тому як прожитковий мінімум на одну дитину віком до 18 років складає на цей час 1286 гривен, а вона працює помічником-вихователя у КДМЗ № 3 у м. Вільногірську, та отримує заробітну плату у розмірі близько 1400 грн. на місяць. Довідку про свій дохід вона надасть в судове засідання.

Відповідач працює у ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» філія «Вільногірський ГМК», і щомісячно отримує заробітну плату у розмірі близько 6000 гривень.

Відповідач фізично здоровий, інших непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, стягнень з заробітної плати відповідача згідно виконавчих документів не проводиться.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, одним зі способів виконання батьками обов'язку утримання дитини є рішення суду про присудження аліментів в частці від доходу його батька.

Вона вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти на її користь на утримання їхніх двох дітей у розмірі 4/10 частин свого щомісячного заробітку (доходу).

Тобто розмір аліментів буде дорівнювати 40 % доходу відповідача, що в свою чергу дозволяється, виходячи з пункту 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.06 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно якого - максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен згідно ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження", перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи.

Згідно пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Згідно ч. 4 п. 7 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Відповідно до п.п.3,4,5,6 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

За змістом зазначеної норми саме позивач обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. ЦПК не вимагає від позивача правового обґрунтування позову (посилання на норму права, яка регулює спірні правовідносини). Сама по собі відсутність у позовній заяві чи додатках до неї доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки є підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною.

Конституція України у ч. 1 ст. 55 гарантує кожному, що його права і свободи захищаються судом.

Відповідно до ч.1 ст. 110 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Керуючись ст.ст.3,110 ЦПК України, ст.ст. 180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України, позивачка прохає: Стягнути на її користь з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розміру 4/10 частин його щомісячного доходу, але не менш як 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком до 18 років, на кожну дитину, на утримання дочки, ОСОБА_3, 15.08.2000 р. н., та дочки, ОСОБА_4, 20.09.2010 р. н., починаючи з дати подачі позову, і до досягнення дітьми віку повноліття.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги та їх обгрунтування, що викладені в позовній заяві, підтримала в повному обсязі, додатково пояснила, що відповідач має дохід в виді заробітної плати близько 6 тис. грн., що він частково щомісячно надавав кошти, в тому числі на утримання дітей, зокрема: близько 400-500 грн. - на харчування, близько 1500 грн. оплачував квартплату та житлово-комунальні послуги, близько 300 грн. витрати на навчання у школі доньки ОСОБА_3, розмір витрат на утримання автомобіля ВАЗ -2101 вона не знає. Вона повністю за свої кошти оплачує дитсадок для доньки ОСОБА_4, на що витрачається щомісяця 375 грн. та 20 грн. здає у добровільні фонди. Також вона погоджується з відповідачем стосовно того, що він за свої кошти протягом останніх трьох років зробив ремонт в квартирі, поміняв 2 вікна на металопластикові, установив металеві вхідні двері, відремонтував санвузол, установив індивідуальне опалення , - всього витратив близько 35 тис. грн. Також у них є дача в садовому товаристві «Металург», де вони працюють разом. Проте відповідач 2-3 рази на рік сам їздить в гори Карпати, в Буковель, здійснює походи на байдарках, на що витрачає кошти, які могли б бути використані на сімю. На час своєї відсутності залишав недостатньо коштів на утримання дітей, були випадки, що залишав 200-300 грн. Стан здоровя у неї, у дітей та у відповідача задовільний. На розмірі аліментів - 4/10 доходу відповідача вона наполягає тому, що ростуть ціни на продукти харчування та товари повсякденного вжитку.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини свого заробітку, оскільки він свою зарплату, розмір якої, дійсно, складає близько 6000 грн., витрачав і буде витрачати в інтересах сімї та дітей, не беручи до уваги, що у нього з дружиною спільного бюджету немає. Так, він провів ремонт в квартирі, поміняв 2 вікна на металопластикові, установив вхідні металеві двері, поміняв електропроводку, установив електробарєр на квартиру, капітально відремонтував санвузол, установив в квартирі індивідуальне опалення на все витратив близько 35 тис. грн. Також на утримання автомобіля ВАЗ-2101 витрачає близько 400 грн. в місяць. У них є дача в садовому товаристві «Металург» де він та дружина працюють разом. Стан здоровя у нього, у дітей та у дружини задовільний. Він займається туризмом, але на час своєї відсутності завжди залишав кошти дружині.

Враховуючи пояснення сторін, дослідивши надані у справі письмові докази, а саме:

копію свідоцтва про одруження, згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб 10.06.200 р., після одруження їм присвоєне спільне прізвище ОСОБА_2;

копію свідоцтва про народження, згідно якого ОСОБА_3 народилася 15.08.2000 року, батьками її зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1;

копію свідоцтва про народження, згідно якого ОСОБА_4 народилася 20.09.2010 року, батьками її зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1;

копію витягу із паспорта громадянки України, ОСОБА_1, 17.12.1979 р. н.;

копію витягу із паспорта громадянина України, ОСОБА_2, 31.05.1978 р. н.;

довідку адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 18.09.2015 р., згідно якої ОСОБА_2, 31.05.1978 р. н., зареєстрований за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, кім. 36 - та оцінивши зазначені докази в їх сукупності та взаємозвязку, керуючись законом суд доходить висновку про задоволення позову частково, з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли із факту невиконання в достатньому обсязі встановленого законом обовязку батьком двох дітей, щодо участі в їх утриманні.

Сторони мають двох спільних дітей, доньок: ОСОБА_3,15.08.2000 р. н., та ОСОБА_4, 20.09.2010 р. н., які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, власних доходів не мають, при цьому позивачка і діти мають задовільний стан здоровя, доходи позивачки складаються з заробітної плати, середньомісячний розмір якої складає близько 1400 грн.

Відповідач також працевлаштований, розмір його заробітної плати складає близько 6 тис. грн., інших непрацездатних осіб на утриманні не має, стан здоровя має задовільний.

Сторони перебувають у шлюбі, мешкають в одній квартирі, ведуть спільне господарство, проте зароблені ними кошти кожний витрачає окремо, тобто сторони не мають спільного сімейного бюджету.

Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК України, стан здоровя та матеріальне становище дітей, позивачки та відповідача, а також керується вимогами ст.ст.10,11,60 ЦПК України, згідно яких суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного із батьків, з якого будуть стягуватися аліменти.

Суд доходить висновку, що будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обовязку щодо сплати аліментів на утримання дітей, на цей час відсутні.

Згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік», встановлено прожитковий мінімум на 2015 рік для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 грн., з чого витікає, що 30% відсотків прожиткового мінімуму дитини у віці від 6 до 18 років, тобто мінімальний розмір аліментів, складає 385.80 грн., на двох дітей мінімальна сума буде складати - 771.60 грн. 1/3 частина від заробітку відповідача, тобто від 6 тис. грн., буде складати 2 тис. грн., що значно перевищує мінімальний розмір аліментів.

Таким чином, враховуючи обґрунтування позовних вимог, що викладені в позовній заяві, дослідивши письмові докази у справі і оцінивши їх в сукупності та взаємозвязку, керуючись законом, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з врахуванням вимог справедливості та розумності, а саме: аліменти, що підлягають стягненню на утримання двох дітей, слід визначити у розмірі 1/3 частини зарплати (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку - на кожну дитину, враховуючи, що відповідач в значній мірі свій обовязок, щодо утримання дітей виконує.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, в виді судового збору в сумі -487.20 грн., суд доходить висновку про покладення судових витрат на відповідача, згідно ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір».

На підставі ст.ст. 180183,191 СК України, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 31.05.1978 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН № НОМЕР_1, працюючого в філії Вільногірський ГМК ДП «ОГХК», зареєстрованого за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_6, кім.36, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1, 17.12.1979 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН № НОМЕР_2, зареєстрованої за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_6, кім.36, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3, 15.08.2000 р. н., доньки ОСОБА_4, 20.09.2010 р. н., у розмірі 1/3 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку - на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто, з 28 серпня 2015 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави України судовий збір за задоволену майнову вимогу в сумі 487.20 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.