АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6066/15 Головуючий 1 інстанції: Погасій О.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коровіна С.Г., Хорошевського О.М.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 10 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», треті особи: керівник Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» генеральний директор Величко Володимир Анатолійович, заступник генерального директора Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» Зеленцов Михайло Васильович про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», треті особи: керівник Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» генеральний директор Величко Володимир Анатолійович про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначає, що 11 серпня 1997 року шляхом переведення його прийнято на роботу до ДП «Харківстандартметрологія». З 10 лютого 2000 року він працює начальником відділу сектору випробувань.

Після призначення нового генерального директора - Величка В.А., з яким у нього склалися особисті неприязні стосунки, підлеглі працівники розподілились на два різні боки і почали порушувати трудову дисципліну, відмовлятися виконувати його розпорядження, підтримуючи вказівки Величка В.А.

Наказом в.о. генерального директора від 28 травня 2014 року за №373 йому оголошено догану. При цьому, конкретного порушення з його боку виявлено не було, а догана згідно тексту наказу оголошена у зв'язку з тим, що він, нібито, погіршує морально-психологічний клімат в колективі.

Наказ для ознайомлення не наданий.

З 15 червня 2014 року по 04 липня 2014 року, а також з 07 липня 2014 року по 11 липня 2014 року, він перебував на стаціонарному лікуванні, а також знаходився на амбулаторному лікуванні загалом з 18 серпня.2014 року по 19 вересня 2014 року.

02 вересня 2014 року наказом генерального директора №572 створено комісію для проведення комплексної перевірки його відділу.

04 вересня 2014 року комісія склала акт, яким зафіксувала результати огляду його робочого місця, сейфу, документів та особистих речей.

08 вересня 2014 року складено акт про проведення комплексної перевірки, затверджений в.о. генерального директора Зеленцовим М.В., яким зафіксовано безліч порушень, які, втім, до його компетенції не відносяться.

02 жовтня 2014 року йому запропоновано надати пояснення з приводу виявлених фіктивною перевіркою порушень. Ним складено службову записку від 02 жовтня 2014 року про вжиття заходів збереження майна та надання відомостей про зміну штатного розкладу. Також 03 жовтня 2014 року ним зареєстрована заява про надання невикористаної відпустки.

У понеділок, 06 жовтня 2014 року його з робочого місця забрала швидка допомога у зв'язку з різким погіршенням стану здоров'я і до 17 жовтня 2014 року відкрито листок непрацездатності.

Під час лікування на його картковий рахунок надійшов грошовий переказ від відповідача у вигляді розрахунку при звільненні та на адресу, по якій він не проживає, надіслане повідомлення про необхідність отримання трудової книжки.

06 жовтня 2014 року його звільнено на підставі п. З ст. 40 КЗпП України .

Мотивом звільнення стала раніше незаконно оголошена догана та невиконання вимог наказу від 02 жовтня 2014 року про надання пояснень. При цьому наказ про дачу пояснень щодо акту перевірки не був доведений до його відома в оригінальній редакції під розписку і для огляду, як і сам акт перевірки.

Просить поновити тримісячний строк звернення до суду з позовом про скасування наказу про оголошення догани від 28 травня .2014 року за № 373 .

Визнати дії та наказ № 373 з оголошення догани 28 травня 2014 року незаконними та скасувати його.

Визнати дії відповідача зі звільнення та наказ від 06 жовтня 2014 року за № 149-К незаконними та скасувати його.

Зобов'язати відповідача поновити його на роботі на посаді начальника відділу сектору державних випробувань Державного підприємства «Харківський регіональний науково- виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації».

Стягнути моральну шкоду в сумі 3000 грн.

У грудні 2014 року ОСОБА_4 уточнив позовні вимоги, зазначивши, що за час розгляду справи наказ про звільнення було скасовано та з тих самих підстав його звільнено новим наказом від 10 листопада 2014 року за№169-К.

Остаточно просить визнати дії відповідача та накази № 373 від 28 травня 2014 року про оголошення догани, № 149-К від 06 жовтня 2014 року і від №169-К 10 листопада 2014 року про звільнення незаконними та скасувати їх, а також зобов'язати відповідача поновити його на роботі на посаді начальника відділу сектору державних випробувань Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» та стягнути моральну шкоду, пов'язану з незаконним оголошенням догани та незаконним звільненням у сумі 3000 грн.

Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явилися.

Заочним рішенням Московського районного суду міста Харкова від 10 червня 2015 року позов задоволено.

Визнано незаконними дії Державного підприємства «Харківський регіональний науково- виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» щодо оголошення догани ОСОБА_1.

Визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» № 373 від 28 травня 2014 року про оголошення догани ОСОБА_1.

Визнано дії Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» щодо звільнення ОСОБА_1 та наказ про звільнення № 149-К від 06 жовтня 2014 року незаконними.

Визнано дії та наказ Державного підприємства «Харківський регіональний науково- виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» щодо звільнення ОСОБА_1 від 10 листопада .2014 року за№169-К, незаконними.

Скасовано наказ Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 10. листопада 2014 року № 169-К про звільнення ОСОБА_1.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника відділу сектору державних випробувань Державного підприємства «Харківський регіональний науково- виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації».

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі.

Стягнуто з Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на користь ОСОБА_1, моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

В апеляційній скарзі ДП «Харківстандартметрологія» просить рішення суду скасувати, оскільки судом неповно з'ясовані обставини по справі.

Заочне рішення ухвалено на підставі матеріалів і доказів наданих лише позивачем. Підприємство було позбавлено можливості подати додаткові докази, які мають суттєве значення для вирішення справи, хоча при зверненні із заявою про перегляд заочного рішення надано докази поважності причин неявки до суду.

Вважають, що мало місце порушення норм процесуального права, що викликає сумнів в об'єктивності та неупередженості судді під час розгляду справи, створення перешкод для реалізації процесуальних прав та нерівне ставлення до сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи згідно наказу №45-к від 11 серпня 1997 року ОСОБА_1 прийнято на роботу до ДП «Харківстандартметрологія» на посаду інженера.

З лютого 2000 року є начальником відділу на цьому підприємстві(а.с. 11).

10 листопада 2014 року наказом №169-к ОСОБА_1 звільнено з посади згідно п. 3 ст. 40 КЗ про П України.

Згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до п.22, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06 листопада 1992 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Підставою для звільнення позивача стали наказ від 28 травня 2014 року щодо оголошення догани та наявність недоліків у роботі, які виявлені під час проведення перевірки у вересні 2014 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що дані накази відлягають скасуванню як незаконні.

Так, з тексту наказу №323 від 28 травня 2014 року вбачається, що його оголошення за погіршення морально- психологічного клімату у відділі, що заважає виконанню планових та виробничих завдань, а також порушення розділу 7 п.7.2. Положення про відділу та Правил внутрішнього трудового розпорядку.

Вказані обставини не можуть бути підставою для оголошення догани. Наказ не є конкретним.

У чому полягає порушення трудової дисципліни з боку ОСОБА_1, що могло бути підставою для оголошення догани, відповідачем в наказі не зазначено.

Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Даний наказ не був доведений позивачу під підпис, а тому колегія вважає, що строк на його оскарження не пропущений.

Позивач звільнений за систематичне невиконання трудових обов'язків.

Враховуючи, що наказ від 28 травня 2014 року не є законним та обгрунтованим, то, відповідно, відсутні і підстави для звільнення ОСОБА_1 за п.3 ст. 40 КЗ про П України.

Обгрунтоване рішення суду і в частині відшкодування моральної шкоди.

Згідно вимог ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Позивач звільнений за ініціативою адміністрації, певний час не працює, що викликає у нього невпевненість у майбутньому, змушує його приймати додаткові зусилля для організації свого життя.

Що стосується заперечень відповідача, що вони не були присутні у судовому засіданні і не мали можливості надати свої докази та заперечення, то вони судовою колегією не приймаються.

Справа знаходиться у провадження суду з листопада 2014 року; рішення ухвалено 10 червня 2015 року.

Справа неодноразово призначалася до розгляду з належним повідомленням відповідача та третіх осіб про час і місце розгляду справи.

На вимогу суду відповідачі надавали значну кількість додаткових матеріалів і ця справа складається вже з трьох томів.

Ніщо не заважало відповідачу подати свої докази у будь-який час, у тому числі і при подачі заяви про скасування заочного рішення і до апеляційної скарги.

Однак, ніяких документів або інших доказів ними надано не було, хоча спір є трудовим і передбачає скорочені терміни розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Рішення ухвалено з дотримання вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» - відхилити.

Заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 10 червня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: