АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 653/3212/14-ц
Номер провадження №22 ц/791/2123/15 Головуючий в І інстанції Венглєвська Н.Б.
Категорія: 47 Доповідач: Фурман Т.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року серпня місяця 18 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Фурман Т.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

ОСОБА_1

При секретарі: Предместніковій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 10 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області, Херсонської обласної державної адміністрації, Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області про визначення порядку користування земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона, ОСОБА_3 і ОСОБА_5 є співвласниками будівель і споруд бази відпочинку «Зорі Азова», розташованих за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 58-а на земельній ділянці площею 0,8990 га.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20.05.2014 року майно бази відпочинку «Зорі Азова» було поділено в натурі між співвласниками, зокрема, їй виділено в натурі будівлі та споруди пропорційно її частці в спільному майні загальною площею 498,1 кв.м., решта будівель та споруд загальною площею 548,75 кв.м. виділена ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як співвласникам 51/100 частки.

Посилаючись на те, що майно поділено в натурі, але спільне користування земельною ділянкою, на якій воно розташовано, є неможливим, позивачка просила суд визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,8996 га кадастровий номер :11:001:0431, яка розташована в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області по вул. Набережна, 58-а, між нею та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 з урахуванням обєктів нерухомості, поділ який здійснено відповідно до рішення апеляційного суду Херсонської області від 20.05.2014 року.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 10 червня 2015 року провадження у справі закрито відповідно до ст. ст. 205 ч. 1 п. 1, 206 ч. 2 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила суд ухвалу суду скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу Херсонська обласна державна адміністрація доводи апеляційної скарги не визнає, ухвалу суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини склалися між субєктами підприємницької діяльності, а тому даний спір підвідомчий господарському суду.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 6 постанови від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» надав розяснення про те, що при вирішенні питань, повязаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати розяснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 01 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів „а, „б, „в, „г статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є обєктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має зясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи повязані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20.05.2014 року поділено в натурі майно бази відпочинку «Зорі Азова» між співвласниками цього майна - ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є фізичними особами.

Спірне майно розташоване на земельній ділянці площею 0,8990 га., яка згідно договору оренди землі від 09 квітня 2012 року перебуває в оренді у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

Звернувшись до суду з позовом, позивачка просила визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками будівель та споруд, на якій вони розташовані.

Таким чином, враховуючи предмет та підстави заявленого позову, спір виник між співвласниками будівель та споруд щодо користування земельною ділянкою, а не з приводу договірних відносин щодо оренди землі.

Враховуючи, що в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із земельних відносин та зважаючи на те, що позивачка звернулася за захистом своїх субєктивних прав, які виникли з цивільних правовідносин, які є приватноправовими, і які підлягають відновленню у спосіб визначений законами України, що регулюють ці правовідносини, а відтак вирішення порушеного позивачкою питання належить до компетенції суду загальної юрисдикції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. ст. 205 ЦПК України і вважає, що ухвала суду, як постановлена в порушення вимог процесуального законодавства підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303,307,311 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 10 червня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: