У х в а л а

іМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення грошової компенсації за відчужене спадкове майно, за касаційною скаргою ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, на рішення Апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду з указаним позовом, із урахуванням неодноразово уточнених позовних вимог просили стягнути із ОСОБА_6 на користь кожного з них по 1/3 частині вкладу в Акціонерному комерційному банку «Інтерконтинентбанк» у розмірі 2 383,18 грн, а також по 141 034,70 грн грошової компенсації 1/3 частини вартості відчуженої відповідачем квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивували тим, що вони разом із відповідачем є спадкоємцями майна, яке залишилось після смерті у липні 2004 року ОСОБА_8, а саме: грошового вкладу в Акціонерному комерційному банку «Інтерконтинентбанк» та квартири АДРЕСА_1. У січні та червні 2005 року відповідач отримала свідоцтва про право на спадщину, а в серпні 2006 року продала спірну квартиру третій особі.

Оскільки вони разом із відповідачем є спадкоємцями майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_8, але відповідач не повідомила їх про смерть батька та самостійно прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом та відчужила його без їх згоди, просили стягнути з останньої компенсацію належної кожному із них частки у спадщині.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2014 року задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 у сумі 116 180,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію за 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 у сумі 116 180,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 у сумі 50 981,82 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію за 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 у сумі 50 981,82 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, не погоджуючись з даним судовим рішенням апеляційної інстанції, подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та)вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Судом апеляційної інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1280 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частина друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними.

Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що сторони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними.

На день смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на нерухоме майно, до складу якої входила квартира АДРЕСА_1.

Виходячи із рівності часток спадкоємців, кожний із них мав право на спадкування 1/3 частини цієї квартири.

13 січня 2005 року та 09 червня 2005 року ОСОБА_6 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8, до складу якої входило також право на квартиру АДРЕСА_1, а 31 серпня 2006 року вона продала зазначену квартиру ОСОБА_9, що підтверджується договором купівлі-продажу.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 вересня 2008 року позивачам було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_8

10 липня 2010 року державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори РичокР.М., ОСОБА_5 та ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/3 частині спадкового майна (грошових вкладів) після смерті ОСОБА_8

Вирішуючи даний спір, суд апеляційної інстанції, з огляду на те, що спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 не збереглося, дійшов до правильного висновку, що позивачі мають право на отримання грошової компенсації, належної їм частки у спадковому майні (квартирі). При цьому, визначаючи розмір грошової компенсації, суд апеляційної інстанції правильно виходив із дійсної вартості квартири на час відкриття спадщини, що підтверджується висновком судової оціночно-будівельної експертизи від 12 серпня 2015 року.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко Г.І. Мостова