АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/7986/14-ц Номер провадження 88-ц/786/18/15 Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді: Дряниця Ю.В.,
суддів: Карнауха П.М., Чумак О.В.,
при секретарі: Ткаченко Т.І.,
з участю: заявника - відповідача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Полтавської області від 10 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виселення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтави звернувся з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виселення останніх з гуртожитку Міністерства оборони України за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2014 року в задоволенні позову квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 10 грудня 2014 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави скасовано, позов квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України задоволено. Виселено ОСОБА_3 , ОСОБА_1 із кімнати АДРЕСА_2 , без надання іншого житлового приміщення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2015 року рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась з заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Полтавської області від 10 грудня 2014 року за нововиявленими обставинами.

В своїй заяві ОСОБА_1 просить зупинити виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 10 грудня 2014 року, задовольнити заяву, скасувати рішення Апеляційного суду області від 10 грудня 2014 року, і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову квартирноексплуатаційнного відділу м. Полтави Міністерства оборони України про виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 без надання іншого приміщення відмовити.

В обгрунтування своїх вимог зазначала, що після розгляду справи їй стало відомо, що ні на час вселення, ні на момент ухвалення рішення суду, будинок за адресою: АДРЕСА_3 не являвся гуртожитком, оскільки був готелем Міністерства оборони України, тому при вирішенні спору по суті, судом апеляційної інстанції, було невірно застосовані норми матеріального права.

Дану обставину вважає істотною для справи та такою, що не була і не могла бути їй відома, а тому просить скасувати рішення Апеляційного суду Полтавської області від 10 грудня 2014 року в звязку з нововиявленими обставинами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України, суд апеляційної інстанції керувався положеннями ст. 129 ЖК УРСР, відповідно до якої єдиною підставою для вселення в надану жилу площу гуртожитку є наявність спеціального ордеру. Встановивши, що вказаний ордер відповідачу не надавався, колегія суддів прийшла до висновку про виселення осіб, які проживать у гуртожитку без належних правових підстав.

Як вбачається з матеріалів наданих заявником, відповідно до відомостей, отриманих від виконавчого комітету управління майном комунальної власності міста ні управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради до 05.09.2013 року, ні Управлінням майном комунальної власності міста до 12.08.2015 року, не готувалися проекти рішень щодо зміну статусу будинку АДРЕСА_3 з адміністративної будівлі на гуртожиток.

За змістом ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення чи ухвали суду у зв`язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили , завідомо неправдиві показання свідків, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно ст. 363 ЦПК України, рішення, ухвала суду чи судовий наказ переглядаються у зв`язку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення.

Перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами має здійснюватись із дотриманням вимог статей 364-1, 365 ЦПК та загальних засад цивільного судочинства.

Виходячи зі змісту статей 364-1, 365 ЦПК перевірка наявності підстав для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами або підстав для скасування судового рішення проводяться в одному судовому засіданні. Заява розглядається судом за правилами, встановленими ЦПК для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює такий перегляд. Суд розглядає справу по суті спору з урахуванням встановлених судом нововиявлених обставин.

Відповідно до вимог частини другої статті 365 ЦПК за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд приймає нове судове рішення або ухвалою залишає її без задоволення.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і криінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається (абзац 2 пункту 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами»).

З поданих документів вбачається, що відповідачі вселяючись в спірну кімнату не знали та не могли знати про те, що будинок не мав статусу гуртожитку, а використовувався як готель для військовослужбовців.

Таким чином, ухвалюючи рішення, Апеляційний суд Полтавської області керувався нормами матеріального права, які регулюють порядок виселення громадян із гуртожитків, однак з урахуванням нововиялвлених обставин до даних правовідносин мають застосовуватись інші норми матеріального права, тому колегія суддів, приходить до висновку, що дана обставина має істотне значення для правильного вирішення справи та впливає на висновки суду щодо спірних правовідносин, а тому підлягає перегляду.

З урахуванням зазначених позивачем нововиявлених обставин, судом встановлено, що житловий будинок, інв. №6/11, військового містечка №6 Полтавського гарнізону, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , є власністю держави в особі Міністерства оброни України, знаходиться в оперативному використанні та на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави, що підтверджується довідкою №783 від 12 березня 2014 року за підписом начальника КЕВ м. Полтави Камзиста В.В.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності, щодо нерухомого державного майна, яке перебуває на балансі КЕВ м. Полтави, будинок по АДРЕСА_3 , на даний час, є житловим будинком.

Відповідно витягу з наказу №7 о/с від 05 лютого 2002 року військового прокурора Північного регіону України молодшого лейтенанта юстиції Пуху А.А. було призначено на посаду слідчого військової прокуратури Полтавського гарнізону.

На підставі усного дозволу командира військової частини НОМЕР_1 , відповідачам в 2009 році було надано на час роботи тимчасове житло в гуртожитку МОУ за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою відповідачі зареєстровані з 04.12.2009 р., що вбачається з копій паспорту останніх.

Згідно до відповіді виконавчого комітету управління майном комунальної власності міста Полтави, проекти щодо зміни статусу будинку АДРЕСА_3 з адміністративної будівлі на гуртожиток не готувалися /а.с.12-13/.

Таким чином, колегією суду встановлено, що на час вселення відповідачів і на момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, будинок дресою: АДРЕСА_3 не являвся гуртожитком, а був готелем Міністерства оборони України, кімнати в якому надавались для заселення військовослужбовців, які потребували житла, на підставі дозволу командира військової частини.

З огляду на навадене, Апеляційний суд Полтавської області прийшов до помилкового висновку про статус житлового приміщення як гуртожитку та поширив на спірні правовідносини положення 128, 129 ЖК УРСР, чим допустив порушення норм матеріального права.

За вказаних обставин, рішення апеляційної інстанції підлягає скасуванню з постановленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено факт самовправного зайняття відповідачами жилого приміщення.

Керуючись ст.ст. 314, 316, 361, 363, 365 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Полтавської області від 10 грудня 2014 року у зв`язку з нововиявленими обставинами задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 10 грудня 2014 року скасувати.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України про виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ Ю.В.Дряниця
Судді: /підпис/ П.М.Карнаух
/підпис/ О.В.Чумак

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Ю.В.Дряниця