Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в особі судді Лемак О.В.

при секретарі Ревачко І.С.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним позовом в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Комерційний Банк Надра 113 476,42 дол. США, мотивуючи тим, що 23 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №235/П/14/2008-840 з наступними змінами і доповненнями до нього, згідно з яким позивач надав, а відповідач отримав кредит в розмірі 57 601,60 дол. США, строком до 10.07.2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,49% річних, встановлених у кредитному договору.

У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 27.02.2015 року має заборгованість 113 476,42 дол. США.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у звязку зі спливом строків позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №235/П/14/2008-840 з наступними змінами і доповненнями до нього, згідно з яким позивач надав, а відповідач отримав кредит в розмірі 57 601,60 дол. США, строком до 10.07.2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,49% річних, встановлених у кредитному договору.

Позивач звернувся до суду з даним позовом та зазначає в ньому, що відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 27.02.2015 року в нього утворилась заборгованість в розмірі 113 476,42 дол. США, з них: заборгованість за тілом кредиту 57 601,60 дол. США; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом 55 874,82 дол. США; пеня за несвоєчасно сплачений кредит 13 347,99 дол. США; штраф за невиконання умов договору 5 760,16 дол. США, яку просить стягнути.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). У ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст. 258 ЦК України).

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем з 23.07.2008 року по 26.02.2015 року, яку суму отриманого кредиту так і відсотки за користування кредитними коштами, жодного разу не сплатив.

Таким чином, у даному випадку перебіг позовної давності починається з 24.07.2011 року, а позивач звернувся до суду з цим позовом 23.03.2015 року, отже на час звернення строк позовної давності сплив.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач подав заперечення проти позову з причин пропуску позивачем строків позовної давності.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.01.2013 року №10-70/0/4-13 зазначено, що у разі, якщо відповідач подав заперечення проти позову, пославшись на сплив позовної давності, то зазначає заява є підтвердженням того, що відповідач зробив заяву про застосування позовної давності.

Банк з заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності до суду не звертався та на поважні причини пропуску строку не посилався.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що позивачем пропущено строк позовної давності визначений ст.257 ЦК України, відповідач просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 213,215, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В:

В задоволенні позові Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя: Лемак О.В.