Справа № 454/807/14 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/783/511/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Шашкіної С.А.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 30 травня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням Сокальського районного суду Львівської області позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на неповнолітню доньку ОСОБА_5 в сумі 279 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Дане рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі, зазначає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, покликається на те, що позивачкою не надано доказів, які б дійсно підтверджували факт надання ОСОБА_5 стоматологічних послуг на суму 540 грн. Крім того, судом безпідставно відмовлено у клопотанні ОСОБА_2 про витребування з ПП "Арден-Плюс" документальних відомостей про особу лікаря, який надав такі послуги, ліцензію на зайняття медичною практикою та виклик лікаря у судове засідання у якості свідка. Враховуючи вищевикладене, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 56-57), крім того, від представника апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_3 поступило клопотання про розгляд справи у їхній відсутності (а.с. 56), що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.197, ч.2 ст.305 Цивільного процесуального кодексу(далі-ЦПК) України, розглянути справу у відсутності сторін без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам закону, є справедливим і обґрунтованим.

Статтею 51 Конституції Українивизначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку у батьків.

Матеріалами справи та судом встановлено, що батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач та відповідач. (а.с.7)

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2011 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 28.10.2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК Українитой з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами(розвитком здібностей дитини,її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"до передбаченої ст. 185 СК Україниучасті в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

З аналізу вказаних вимог закону та роз'яснень слідує, що обов'язок брати участь у додаткових витратах на дітей лежить на батьках у разі наявності особливих обставин.

Таким чином додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, а забезпечує нормальні матеріальні умови для життя дитини.

Задовольняючи позов про стягнення половини вартості лікування, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що хвороба ОСОБА_5 є тією особливою обставиною в розумінні ст.185 СК України, яка зобов'язує відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про віднесення таких витрат до додаткових.

Як вбачається з матеріалів справи, вартість лікування ОСОБА_5 у ПП "Арден - Плюс" становить 540 грн., які одноособово оплачені позивачкою ОСОБА_4, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №93 від 12.03.2014 року (а.с 13), а відтак половина вартості такого підлягає стягненню з відповідача.

Доводи апелянта про те, що у такий спосіб позивачка безпідставно намагається стягнути кошти з відповідача, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки з наявних у справі доказів вбачається, що дочка відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 дійсно проходила лікування в стоматологічній клініці та позивачем було такі оплачено.

На думку колегії суддів, безпідставними також є твердження апелянта про те, що суд не дав належної оцінки усім доказам по справі, так як оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК Українипринципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України, а тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК Україниапеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Сокальського районного суд Львівської області від 30 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

С.А.Шашкіна