АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві, Державна реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування та поділ земельної ділянки в натурі та позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві, Державна реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, виділення в натурі частини будинку та земельної ділянки, визнання права власності на самовільно збудовані приміщення.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2011 р. ОСОБА_6, ОСОБА_4 звернулися у суд з позовом про визнання права власності за кожною на 1/12 частину земельної ділянки АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

В подальшому, уточнили позовні вимоги, й просили визнати за ними право власності на самовільно збудовані житлові приміщення.

Згідно останньої редакції позовної заяви, звернулися до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання права власності за кожною на 1/12 частину земельної ділянки АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 03 липня 2014 р. позовну заяву ОСОБА_6, ОСОБА_4 залишено без розгляду.

В грудні 2011 р. ОСОБА_2 звернулася із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/6 частину земельної ділянки АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом й з урахуванням уточнень до неї, просила виділити їй в натурі земельну ділянку, у відповідності до висновків проведеної по справі експертизи від 05 вересня 2013 р., в тому числі й ділянку, площею 20,4 кв. м, яка розташована під приміщеннями № 3-6, що належать їй на праві приватної власності.

У березні 2012 р. ОСОБА_5 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права власності на 2/3 частини земельної ділянки АДРЕСА_1 в порядку спадкування, виділення в натурі належної їй на праві власності частини будинку та зазначеної земельної ділянки, а також визнання права власності на самовільно збудовані приміщення на спірній земельній ділянці.

Свої вимоги позивачки обґрунтовували тим, що земельна ділянка АДРЕСА_1 належала їх покійному батьку - ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., ОСОБА_6 (нині ОСОБА_3) і ОСОБА_4 - діти нині покійної їх сестри ОСОБА_8

На земельній ділянці розташований житловий будинок, загальною площею 288,2 кв.м., в тому числі житлова площа - 197,2 кв. м. Будинок за життя спадкодавця був поділений на 3 частини. ОСОБА_5 здійснено добудову до своїх приміщень.

Вказували, що отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька, за умовами якого ОСОБА_5 успадкувала 2/3 земельної ділянки, а ОСОБА_2 та покійна ОСОБА_8 по 1/6 її частині.

Зазначали, що оригінал свідоцтва про право власності на земельну ділянку втрачено, у зв'язку з чим вони позбавлені можливості в позасудовому порядку зареєструвати своє право власності на землю.

Позивачки твердили, що земельна ділянка, перебуває у спільному користуванні сторін, однак згода щодо їх використання сторонами не досягнута, у зв'язку з чим просили поділити в натурі земельну ділянку.

Окрім цього, ОСОБА_5 просила визнати права власності на самовільно збудовані нею приміщення.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 р. позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування на 2/3 частини земельної ділянки АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на 1/6 частину земельної ділянки АДРЕСА_1.

Поділено земельну ділянку АДРЕСА_1 між ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 05 вересня 2013 р. за №11497/11498/12-43, проведеної Київським НДІ судових експертиз, виділивши в натурі:

співвласникам ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ділянку загального користування:

двір 5.5 кв.м (по Ѕ частині земельної ділянки 2,75 кв.м, що має форму чотирикутника, яка проходить: з точки «Р» в точку «П» - 2,86 м, з точки «П» в точку «Т» - 2,02 м. з точки «Т» в точку «С» - 2,76 м, з точки «С» в точку «Р» 1,93 м.

Виділено в натурі ОСОБА_5 2/3 частини земельної ділянки, що складає 393,33 кв.м від загальної площі 590 кв.м ділянки в тому числі:

* ділянка загального користування: площею 1/2 х 26,36 кв.м = 13,18 кв.м, яка знаходиться під приміщенням 3-6 (між співвласниками ОСОБА_5 та ОСОБА_2).

- площею Ѕ х 11,2 кв.м = 5,60 кв.м., яка знаходиться під приміщеннями 2-3 (між співвласниками ОСОБА_5 та ОСОБА_4, ОСОБА_3.).

- земельну ділянку (двір) в точках РСТУ (вхід в приміщення ОСОБА_2 та обслуговування стін будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_2) Ѕ х 5,50 кв.м = 2,75кв.м.

Виділено в натурі ОСОБА_2 1/6 частину земельної ділянки, що складає 98.33 кв.м від загальної площі 590 кв.м, в тому числі:

* ділянка загального користування: площею Ѕ х 26,36 кв.м = 13,18 кв.м., яка знаходиться під приміщенням 3-6 (між співвласниками ОСОБА_5 та ОСОБА_2).

Виділено в натурі ОСОБА_3, ОСОБА_4 1/6 частину земельної ділянки, що складає 98,33 кв.м. від загальної площі 590 кв.м. в тому числі:

*ділянка загального користування: площею Ѕ х 11,20 кв.м.= 5,60 кв.м, яка знаходиться під приміщенням 2-3 ( між співвласниками ОСОБА_5 та ОСОБА_4, ОСОБА_3.).

Лінія розподілу ділянок проходять:

1. перша лінія розподілу:

з точки "Р" ( кут будівлі під літерою «Б») по стіні в точку "П" - 2,86м;

з точки "П" по стіні будинку під літерою «А» в точку "Я"- 2,5 м;

з точки "Я" по лінії розподілу будинку в точку "И";

з точки "И" під кутом 45° до стіни будинку в точку "Ю" - 1,38 м;

з точки "Ю" паралельно стіни будинку в точку "Ж" - 1,76м;

з точки "Ж" паралельно стіни будинку в точку "Є" - 4,19 м;

з точки "Є" в точку "Е" - 7,80 м;

з точки "Е" в точку "Д" - 16,27 м;

точка "Д" розподіляє відрізок межі з західної сторони (провулок) 11,63 м на частини: 3.80 м - ліворуч та 7.83 м - праворуч.

2. друга лінія розподілу:

з точки «С» (кут будинку під літерою «а5» по стіні в точку «Т» -2,76м;

з точки "Т" по лінії розподілу будинку в точку X1;

з точки "X1" перпендикулярно до стіни будинку в точку «X» - 0,94 м;

з точки "X" паралельно стіні будинку в точку «Ц» - 2,55 м;

з точки "Ц" в точку "Ч" - 1,89 м;

з точки "Ч" в точку "Ш" - 9,78 м;

точка «Ш» розподіляє відрізок межі з західної сторони (провулок) 11,63 на частини: 5,27 м - ліворуч та 6,36 м - праворуч.

3. третя лінія розподілу:

з точки "Ш", яка розподіляє відрізок межі з західної сторони (провулок) 11,63 м на частини: 5.27 м - ліворуч та 6.36 м - праворуч в точку Ч - 9,78м;

з точки "Ч" в точку "Ц" - 1.89 м;

з точки "Ц" паралельно стіні будинку в точку "X" - 2,55 м;

з точки "X" перпендикулярно стіні будинку в точку "X1" (лінія розподілу будинку) 0.94 м;

з точки "X1" по лінії розподілу будинку в точку "И";

з точки "И" під кутом 45° до стіни будинку в точку "Ю" - 1,38 м;

з точки "Ю" паралельно стіні будинку в точку "Ж" - 1,76 м;

з точки "Ж" паралельно стіні будинку в точку "Є"- 4,19 м;

з точки "Є" в точку "Е" - 7,80 м;

з точки "Е" в точку "Д" - 16,27 м;

точка "Д" розподіляє відрізок межі з західної сторони (провулок) 11,64 м на частини: 3,80 м - ліворуч та 7,83 м - праворуч.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення її позовних вимог, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши представника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які вважали апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

У відповідності до положень ч.1 ст.303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в районному суді.

Як убачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом, ОСОБА_7 на праві приватної власності належала земельна ділянка АДРЕСА_1 /а.с.6 т.1/.

Встановлено, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Відповідно до долучених до справи копій свідоцтв про право на спадщину за заповітами, земельна ділянка по АДРЕСА_1 та розташований на ній житловий будинок перейшли у спадок донькам: ОСОБА_5. - 2/3 частини ділянки і будинку, ОСОБА_8 і ОСОБА_2 - по 1/3 частині земельної ділянки , ОСОБА_9 - 1/9 частину будинку, а ОСОБА_2 - 2/9 його частини /а.с.7, 168, 169 т.1/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_8 померла, а її спадкоємцями за законом є ОСОБА_3 і ОСОБА_4 /а.с.8/.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування на частини земельних ділянок за ОСОБА_2 та ОСОБА_5, суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним право позивачів на спадкування визначених заповітом частин земельної ділянки.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про виділення їй в натурі частини будинку та визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва, районний суд виходив з того, що законодавством встановлений спеціальний порядок набуття права власності на зазначені об'єкти, й ОСОБА_2 не надано доказів здійснення їх реєстрації у встановленому порядку, а здійснити виділ частини будинку, належний їй на праві власності не вбачається можливим без врахування зазначених самовільних прибудов.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони узгоджуються з матеріалами справи та нормами матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав до задоволення позовних вимог про виділення частини будинку в натурі та визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва, ретельно перевірялися судом першої інстанції, вони отримали належну оцінку в рішенні та обґрунтовано визнані безпідставними.

Так, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, складеного експертом Київського науково-дослідного інститут судових експертиз 21 квітня 2010 р. за №5656 розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 в ідеальних частках співвласників нині не можливий, й проведення його можливе при умові, зокрема, узаконення самовільно зведених прибудов, що належать різним співвласникам /а.с.218-235 т.1/.

Матеріали справи не містять доказів вчинення сторонами по справі дій по узаконенню об'єктів самовільного будівництва - звернення до компетентних органів держави для реєстрації зазначених споруд.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині виділу в натурі земельної ділянки, районний суд обґрунтовано поклав в основу судового рішення висновок проведеної по справі комісійної судової земельно-технічної експертизи, який складено висококваліфікованими спеціалістами та ґрунтується на матеріалах та обставинах справи.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 05 вересня 2013 р. за №11497/11498/12-43 спірну земельну ділянку, площею 0,590га та з урахуванням часток права власності на неї сторонами, можливо поділити лише за одним варіантом, який суд правомірно визнав належним та допустимим доказом.

Запропонований варіант поділу земельної ділянки враховує можливість нормального користування будинком та господарських будівель і споруд, можливість проходу з вулиці.

Зазначеним висновком встановлено, що виділити в окреме користування ОСОБА_2 земельну ділянку, яка знаходиться під її кімнатою - приміщенням 3-6, не вбачається можливим, остільки над зазначеним приміщенням на другому поверсі розташовано приміщення ОСОБА_5, у зв'язку з чим зазначена частина земельної ділянки підлягає передачі у спільне користування вказаних сторін /а.с.179-188 т.2/.

Твердження апеляційної скарги про необхідність змінення зазначеного поділу, остільки він суперечить інтересам сторін в частині поділу земельної ділянки під приміщеннями 3-6 отримали належну оцінку в рішенні суду та не заслуговують на увагу, остільки згідно висновку експертної установи можливим та таким що враховує права та інтереси всіх співвласників земельної ділянки є єдиний варіант її поділу.

Колегія суддів враховує й ту обставину, що сторонами по справі під час ухвалення оскаржуваного рішення висновок експертизи не оспорювався, й клопотання про проведення повторної експертизи не заявлено.

Не заявлено такого клопотання й під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, а також враховуючи повноваження суду апеляційної інстанції, правових підстав до скасування оскаржуваного рішення, з мотивів та підстав наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 2/1064/12

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3517/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Кушнір С.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.