АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/1064/15 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Ткач З. Є., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - представника апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 18 червня 2015 року по справі за поданням Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року Другий відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції звернувся з поданням до суду про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до повного погашення заборгованості, посилаючись на те, що у них на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №79 від 12.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь фізичних та юридичних осіб боргу на суму 5 163 698,93 грн.,державним виконавцем вжито передбачених законодавством заходів примусового виконання рішень, однак боржник ухиляється від виконання зобов"язань, покладених на неї рішеннями.

Ухвалою Тернопільського міськрайнного суду від 18 червня 2015 року подання Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, жительку АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до повного виконання зобов'язання згідно зведеного виконавчого провадження №79 від 12.03.2015 року про стягнення із ОСОБА_2 в користь фізичних і юридичних осіб боргу на суму 5 163 698,93 грн.

Ухвалу направлено підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області, адміністрації Державної прикордонної служби України, Управлінню у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Тернопільській області.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду представник ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та винести нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції. Апелянт зазначив, що ОСОБА_2 не вчиняла жодних умисних дій щодо ухилення від виконання рішення суду і у Другого відділу ДВС не існує жодних перешкод для виконання рішення суду про стягнення коштів, оскільки за нею зареєстровано право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1, про що достовірно відомо державному виконавцю.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що на адресу ОСОБА_2 не надходило будь-яких постанов про відкриття виконавчого провадження за рішеннями судів та жодних повідомлень з відділу ДВС боржник не отримувала. Йому відомо, що по частині рішень відстрочено їх виконання, а частина перебуває на перегляді у вищестоящих інстанціях. В ОСОБА_2 у власності є нерухоме майно, на яке державний виконавець не звертає стягнення. Довіритель працювала у Києві до квітня 2015 року, а в Польщу їздила у зв"язку з перебуванням там важкохворої дочки на лікуванні.

Представник відділу ДВС в судове засідання не з"явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, представника апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Задовольняючи подання Другого відділу ДВС Тернопільського міськуправління юстиції, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язань, які покладені на неї судовими рішеннями.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції Украни кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україні громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, положеннями статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994, №3857-XII встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

1). якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (пункт 2). якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань (пункт 5);

3). якщо до нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (пункт 8).

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-XIV (у редакції Закону України від 04 11.2010 року № 2677-VI) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Оскільки, відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Отже, в контексті вищезазначених норм права, державний виконавець повинен був довести факт свідомого ухилення ОСОБА_2 від виконання судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Другому ВДВС Тернопільського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження №79 від 12.03.2015 року про стягнення із ОСОБА_2 в користь фізичних та юридичних осіб боргу на суму 5 163 698,93 грн.

В ході виконання рішень судів про стягнення коштів державним виконавцем зроблено запити про наявність у боржника нерухомого майна, банківських рахунків та інших доходів.

Згідно відповіді ТзОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_2 є власником ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого згідно рішення виконкому Тернопільської міської ради №869 від 4 липня 2007 року та 63/100 частин приміщення площею 137 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою 24 вересня 2003 року за реєстром №4447 та акта передачі комунального майна, складеного 24 вересня 2003 року.

У поданні Другий відділ ДВС ТМУЮ посилається на те, що державним виконавцем вжито передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, однак боржник ухиляється від виконання зобов"язань, покладених на нього рішеннями.

З матеріалів справи вбачається, що згідно актів державного виконавця від 28 квітня 2015 року та рапорту дільничого інспектора міліції від 5 травня 2015 року ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 відсутня, будинок зачинений (а.с. 14,16).

Вимога державного виконавця від 20 квітня 2015 року, якою зобов"язано ОСОБА_2 з"явитись на місце проведення виконавчих дій не була вручена адресату та повернулась з поштового відділення по закінченню терміну зберігання, як і інші листи, які направлялись за цією адресою (а.с. 40, 41, 42, 43).

Отже, вказані матеріали не доводять факту умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання судових рішень.

В порушення вимог ст.11 ЗУ "Про виконавче провадження", суд першої інстанції не звернув уваги на те, що юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду законом передбачені не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку, що наявність заборгованості у боржника свідчить про ухилення його від виконання зобов'язання.

Таким чином, за відсутності в матеріалах справи доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї рішеннями судів та вжиття державним виконавцем усіх заходів для забезпечення виконання судового рішення, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення подання є таким, що суперечить нормам процесуального права.

З наведених мотивів оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 18 червня 2015 року скасувати і ухвалити нову, яко в задоволенні подання Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.В. Бершадська