Справа № 393/405/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року смт.Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

у складі:

головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

при секретарі Шуліці Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новгородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, фермерського господарства "Володимирівське", фермерського господарства "Демченкове" до ОСОБА_3, СФО «Володимирівське», державного реєстратора реєстраційної служби Долинського РУЮ Кіровоградської області ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування наказу про обрання на посаду директора, зобов'язання вчинити певні дії, скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

13.02.2014 року позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ФГ «Демченкове» та ФГ «Володимирівське» звернулися до суду з вимогою про визнання недійсним рішення загальних зборів СФО «Володимирівське» № 2 від 16.11.2009 року про обрання на посаду директора СФО «Володимирівське» ОСОБА_3; усунути від посади директора СФО «Володимирівське» ОСОБА_3; зобовязати ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по акту приймання-передачі печатку та штамп СФО «Володимирівське», а також документи відповідно до переліку позовної заяви; зобовязати державного реєстратора реєстраційної служби Долинського РУЮ ОСОБА_4 скасувати державну реєстрацію керівника СФО «Володимирівське» ОСОБА_3 здійснену на підставі рішення загальних зборів СФО «Володимирівське», стягнути з відповідача на їх користь понесені судові витрати т.1 а.с.4-6.

11.06.2014 року позивачі уточнили свою позовну заяву т.1 а.с.81-82, просили суд: - визнати недійсним рішення загальних зборів СФО «Володимирівське» від 16 листопада, оформлене протоколом загальних зборів СФО «Володимирівське» № 2 від 16 листопада про обрання на посаду директора СФО «Володимирівське» ОСОБА_3; - скасувати державну реєстрацію керівника СФО «Володимирівське» - ОСОБА_3, здійснену на підставі рішення загальних зборів СФО «Володимирівське» від 16 листопада, оформлене протоколом загальних зборів СФО «Володимирівське» № 2 від 16 листопада про обрання на посаду директора СФО «Володимирівське» ОСОБА_3; - зобовязати ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по акту приймання передачі печатку та штамп СФО «Володимирівське», а також документи, які знаходилися за фактичною адресою офісу СФО «Володимирівське», ФГ «Володимирівське», ФГ»Демченкове» - АДРЕСА_1, відповідно до переліку…; - стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подачу позову.

08.04.2015 року позивачі повторно уточнили свою позовну заяву відповідно до якої просять суд - визнати недійсним рішення загальних зборів СФО «Володимирівське» від 16 листопада, оформлене протоколом загальних зборів СФО «Володимирівське» № 2 від 16 листопада про обрання на посаду директора СФО «Володимирівське» ОСОБА_3; - скасувати наказ про обрання ОСОБА_3 на посаду директора СФО «Володимирівське»; - скасувати державну реєстрацію керівника СФО «Володимирівське» - ОСОБА_3, здійснену на підставі рішення загальних зборів СФО «Володимирівське» від 16 листопада, оформлене протоколом загальних зборів СФО «Володимирівське» № 2 від 16 листопада про обрання на посаду директора СФО «Володимирівське» ОСОБА_3;

- зобовязати ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по акту приймання передачі печатку та штамп СФО «Володимирівське», а також документи, які знаходилися за фактичною адресою офісу СФО «Володимирівське», ФГ «Володимирівське», ФГ «Демченкове» - АДРЕСА_1, відповідно до переліку…; - стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подачу позову т.2 а.с.191-193.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1, ФГ «Володимирівське», ФГ «Демченкове» в особі представника ОСОБА_5 позов свій підтримали, наполягали на його задоволенні.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що йому нічого не відомо про загальні збори засновників, ніхто його не запрошував, підпис у протоколі загальних зборів він не ставив. Працював в СФО «Володимирівське» з 2002 року по 2014 рік. Вже досить тривалий час у ОСОБА_3 є прізвисько «директор», яке йому дали робочі, тому і він на роботі його так називав. Писав у заявах директором СФО «Володимирівське» ОСОБА_3 оскільки йому так диктувала бухгалтер підприємства ОСОБА_6, але знав що ОСОБА_3 є заступником директором. Лише у 2013 році він дізнався, що ОСОБА_3 офіційно є директором СФО за його підписом, після того як попросив відзвітувати останнього про роботу СФО так як він особисто був одним із його засновників. До державного реєстратора ні одного разу він не їздив після смерті батька, та його мати ОСОБА_2 не пропонувала бути йому директором СФО.

Позивач ОСОБА_2 суду пояснила, що була в тяжкому емоційному стані після смерті чоловіка ОСОБА_1 у період з вересня 2009 року по березень 2010 року, загальних зборів не проводила, підпис у протоколі загальних зборів не ставила. ОСОБА_3 та бухгалтер ОСОБА_6 в той час давали велику кількість документів для підпису, тому вона не виключає що могла за себе поставити підпис у протоколі загальних зборів не знаючи про це, але за сина ОСОБА_7 точно підпис не ставила. З висновком експерта про те що вона поставила підпис за ОСОБА_1 у протоколі загальних зборів, вона не згодна, але повторну-комплексну почеркознавчу експертизу проводити не бажає. Після смерті чоловіка вона не їздила з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до державного реєстратора, та не пропонувала синові бути директором СФО «Володимирівське». Хоча вони з сином і були засновниками даного обєднання, проте фактично ним керували ОСОБА_3 та головний бухгалтер ОСОБА_6, якій вона довіряла.

Представник позивачів ОСОБА_5 вважає, що підставою для задоволення позовних вимог є відсутність станом на 16.11.2009 року волевиявлення у керівників ФГ «Володимирівське» ОСОБА_8, ФГ «Демченкове» ОСОБА_1, які є учасниками вищого органу управління СФО «Володимирівське» - загальних зборів засновників, на обрання ОСОБА_3 на посаду керівника виконавчого органу вказаного обєднання директора СФО «Володимирівське». Відсутність такого волевиявлення підтверджується відсутністю на протоколі № 2 загальних зборів засновників СФО «Володимирівське» від 16.11.2009 року, а в уточненій заяві від 08.04.2015 року протокол № 2 від 16 листопада, справжнього підпису керівника ФГ «Демченкове» ОСОБА_1, та сумнівного підпису ОСОБА_8 як керівника ФГ «Володимирівське», які вони вважають підробленими підписами ОСОБА_1 як голови загальних зборів та підписом ймовірно ОСОБА_2, як секретаря цих зборів, але поставленим на протоколі помилково в тяжкому емоційному стані після смерті чоловіка, який помер 26.09.2009 року. Заперечував щодо застосування строків позовної давності до позовних вимог про визнання рішення загальних зборів недійсним, оскільки позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, крім випадків встановлених законів. За змістом ст.100 ЦК України, право участі у товаристві належить до категорії особистих немайнових прав. Відповідно до стст.88, 167 ГК України, ст.10 Закону України « Про господарські товариства», під корпоративними правами розуміється, поміж іншим, право учасники товариства брати участь в управлінні справами товариства, яке відповідно до чинного законодавства реалізується, у тому числі через участь у зборах товариства. У випадку якщо фізичною особою заявлено вимогу про визнання недійсним рішень загальних зборів, та не заявляються майнові вимоги прав учасника товариства (як то право на отримання частки прибутку (дивідентів), стягнення вартості належної частки майна у статутному фонді, майнового внеску, які б носили економічний зміст та визначалися у грошовому еквіваленті), то на позовні вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів позовна давність не поширюється, оскільки, право на участь у товаристві не має економічного змісту.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та СФО «Володимирівське» адвокат ОСОБА_9 позов не визнав, просив застосувати позовну давність суду пояснив, що заступник директора ОСОБА_3 рішенням загальних зборів СФО «Володимирівське» від 01.10.2009 року був обраний головою ліквідаційної комісії СФО «Володимирівське», а 16.11.2009 року обраний директором цього обєднання. До середини травня 2013 року позивачі визнавали його директором, укладали з ним правочини, приймали рішення загальних зборів в яких константували його статус директора, писали йому заяви, доповідні тощо. Колишній головний інженер СФО «Володимирівське» ОСОБА_1 працював до 27.03.2014 року під керівництвом директора ОСОБА_3, писав йому доповідні записки, заяви про надання відпусток тощо, отримував догани за неналежне виконання своїх обовязків. Очевидним і є факт виникнення спору між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_10 (дружиною ОСОБА_3М.) щодо поділу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_11, який помер 26.09.2009 року, а саме рухомого, нерухомого майна, частки у ФГ «Володимирівське», яке є засновником на 50 % у СФО «Володимирівське». 10.06.2013 року державним нотаріусом Криворізької держконтори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтв на спадщину у статутному капіталі у ФГ «Володимирівське», де спадкодавець був членом, засновником та головою. З цього часу (з середини травня 2013 року) і почалися спори між сторонами даної справи, але проте, що ОСОБА_3 не обирався директором ОСОБА_1 заявив у Долинському РВ УМВС України 05.08.2013 року. Хоча перед цим 19.06.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до Криворізького РВ УМСВС України із заявою, що ОСОБА_3 самовільно припинив виконувати обовязки СФО «Володимирівське» та заволодів документами СФО та інших осіб. Було відкрито кримінальне провадження № 000633, яке на даний час розслідується Долинським РВ УМВС.

Також протягом червня-вересня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 подавали заяви стосовно незаконних дій один одного, за якими відомості до ЄРДР не вносились, а матеріали списувались висновками дільничних інспекторів. До цих матеріалів перевірок ОСОБА_1 систематично надавав докази того, що ОСОБА_3 до середини травня 2013 року працював директором СФО «Володимирівське» і був звільнений засновниками за прогул. Позиція ОСОБА_1 змінилися в ході вирішення спору і остаточною залишилася позиція щодо не обрання ОСОБА_3 директором СФО , взагалі. Однак ця позиція суперечить дійсності, так як з 16.11.2009 року по 05.08.2013 року (три роки сім місяців) СФО не могло не мати директора, і не могли ОСОБА_1 не знати про те, що ОСОБА_3 директор і ними обраний. Щодо дійсності підписів на протоколі від 16.11.2009 року у них не має сумнівів, так як особисто ОСОБА_2 надала ОСОБА_3, цей протокол для здійснення реєстрації змін у ЄДР щодо керівника і сама неодноразово зверталася до державного реєстратора щодо вирішення цього питання.

Відповідач державний реєстратор Долинського РУЮ Кіровоградської області ОСОБА_4 до суду не зявилася, надала до суду заперечення від 22.04.2015 року відповідно до якого вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та не підлягають задоволенню. Свої заперечення мотивувала тим, що протокол № 2 загальних зборів СФО «Володимирівське» від 16.11.2009 року про обрання ОСОБА_3 директором СФО «Володимирівське» був поданий державному реєстратору юридичних та фізичних осіб підприємців реєстраційної служби Долинського РУЮ Кіровоградської області для внесення змін про юридичну особу. Ці зміни були зареєстровані у встановленому законодавством порядку, так як державний реєстратор не перевіряє достовірність поданих відомостей. Оскаржуваний протокол подавався до державного реєстратора ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2 і в неї не виникало жодних сумнівів, щодо недостовірності поданих відомостей. Після державної реєстрації керівника ОСОБА_3, здійсненої на підставі протоколу № 2 від 16.11.2009 року, позивачі жодного разу не зверталися до неї щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, а лише 14.11.2013 року звернулися з документами для проведення реєстраційної дії, що свідчить про їхнє схвалення та визнання ОСОБА_3 керівником СФО «Володимирівське». Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до ЄДР, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використанні в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Між сторонами виник спір, який регулюється ст.203 ЦК України (недійсність правочину), ст.24 КЗпП України, статутом СФО «Володимирівське».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_15 , суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає зі слідуючих підстав.

Відповідно до ч.1-ч.5 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статуту СФО «Володимирівське» у новій редакції від 11.01.2002 року зареєстрований 24.01.2002 року його засновниками та учасниками вищого органу управління є юридичні особи: фермерські господарстві «Володимирівське» та «Демченкове».

Відповідно до п.9.1. Статуту СФО «Володимирівське» вищим органом управління обєднання є збори засновників у особах керівників юридичних осіб засновників. Засновники мають кількість голосів, пропорційно розміру часток у Статутному фонді.

Відповідно до п.6.1 Статуту статутний фонд поділено на дві частки, кожна із часток складає 5000 грн. і дорівнює одному голосу на загальних зборах засновників. Відповідно внески засновників до статутного фонду обєднання становить: ФГ «Демченкове» 5000 грн. 1 голос, ФГ «Володимирівське» 5000 грн. 1 голос. Вказаний факт підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців по СФО «Володимирівське т.2 а.с.186-188.

Відповідно до п.9.3. Статуту, рішення з будь-яких питань приймається простою більшістю голосів засновників, присутніх на зборах.

Статутом СФО «Володимирівське» не заборонено проведення загальних зборів засновників за участю одного учасника зборів, який володіє одним голосом 50 % статутного капіталу.

Відповідно до витягів з ЄДР юридичних та фізичних осіб підприємців та не заперечується сторонами те що станом на 16.11.2009 року та по цей час керівником ФГ «Володимирівське» є ОСОБА_2, а керівником ФГ «Демченкове» є ОСОБА_1 т.1 а.с. 13-17, 28-32, 36, 37.

Відповідно до висновку повторної судово-почеркознавчої експертизи від 20.03.2015 року № 6 т.2 а.с.158-164 слідує що: Підпис від імені ОСОБА_1 у протоколі № 2 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 16 листопада, який міститься у графі «голова зборів ОСОБА_1» виконаний не самим ОСОБА_1, а іншою особою; - Підпис від імені ОСОБА_2 у протоколі № 2 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 16 листопада, який міститься у графі «секретар Н.М. Демченко», виконаний самою ОСОБА_2; -Підпис від імені ОСОБА_1 у протоколі № 2 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 16 листопада, який міститься у графі «голова зборів ОСОБА_1» виконаний ОСОБА_2 з деяким наслідуванням підпису ОСОБА_1 та (або) навмисною зміною ознак свого підписного почерку.

Аналогічні висновки містяться у висновку комісійної судово-почеркознавчої експертизи від 10.08.2015 року № 1052/188 т.3. а.с.76-84 проведеної на підставі постанови слідчого СВ Долинського РВ УМВС України в Кіровоградській області по кримінальному провадженні № 50000847. Як слідує з даного висновку крім протоколу № 2 загальних зборів засновників СФО «Володимирівське» від 16.11., який був вилучений слідчим з реєстраційної справи юридичної особи СФО «Володимирівське» реєстраційної служби Долинського РУЮ т.1 а.с.114-117, експертами було досліджено протокол № 2 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 16.11.2009 року наданий ОСОБА_3 слідчому для експертизи.

Висновком вказаної експертизи встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 у наступних документах: протоколі № 2 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 16 листопада, який міститься в графі «Голова зборів ОСОБА_1»; протоколі № 2 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 16 листопада 2009 року, який міститься в графі «Голова зборів ОСОБА_1», виконані не самим ОСОБА_1, а іншою особою.

Підписи від імені ОСОБА_1 у наступних документах: протоколі № 2 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 16 листопада, який міститься в графі «Голова зборів ОСОБА_1»; протоколі № 2 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 16 листопада 2009 року, який міститься в графі «Голова зборів ОСОБА_1», виконані ОСОБА_2.

Таким чином судом встановлено, що на даний час існує два примірника протоколу № 2 загальних зборів засновників СФО «Володимирівське» про обрання ОСОБА_3 директором СФО «Володимирівське», з яких примірник державного реєстратора має дату 16 листопада, а примірник ОСОБА_3 16.11.2009 р. В решті вони ідентичні.

В судовому засіданні встановлено і не заперечується сторонами той факт, що ОСОБА_3 є зятем покійного ОСОБА_11, який помер 26.09.2009 року, сином якого є позивач ОСОБА_1 та дружина (вдова) ОСОБА_2, відповідно дружина ОСОБА_3 ОСОБА_10 є рідною сестрою ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_2 т.1 а.с.146-149.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення загальних зборів засновників СФО «Володимирівське» № 2 від 16 листопада ОСОБА_3 був обраний директором даного обєднання і допущений до роботи на вказаній посаді.

Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України в редакції станом на 16.11.2009 року укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника, або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Відповідно до ч.4 ст.24 КЗпП України в редакції, що діяла станом на 16.11.2009 року та була виключена з КЗпП України 13.03.2015 року на підставі Закону України № 77-VІІІ від 28.12.2014 року трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Керівником ФГ «Володимирівське» та ФГ «Демченкове» відповідно позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 16.11.2009 року до травня 2013 року визнавали ОСОБА_3 директором СФО «Володимирівське» і лише 31.05.2013 року вирішили усунути ОСОБА_3 від посади директора мотивуючи це нелігітимністю його обрання та призначення. Так позивач ОСОБА_1 з 1993 року по 2014 рік працював на посаді головного інженера СФО «Володимирівське» і у період з 16.11.2009 р. по 17.02.2014 р. звертався до директора СФО «Володимирівське» ОСОБА_3 з відповідними заявами: - заява від 1.02.2011 року про надання відпустки т.2 а.с.91; - доповідна записка від 19.09.2011 р. т.1 а.с.138; доповідна записка від 30.09.2011 р. т.1 а.с.140; - заява без дати про надання відпустки з 01.06.2012 року т.1 а.с.139.; - доповідна записка від 19.09.2011 року про крадіжку дизпалива та кабелю т.1 а.с.138. ; заява від 17.02.2014 року про виплату заробітної плати та надання довідки про її заборгованість.

Відповідно до заяв ОСОБА_1 ОСОБА_3 як директором СФО « Володимирівське» були видані наступні накази: - наказ № 3-к від 03.02.2011 року, яким надав відпустку ОСОБА_1 з 03.02.2011 року на 24 календарні дні (т.1 а.с.264); - наказом № 2-к від 01.06.2012 року надав відпустку ОСОБА_1 (т.1 а.с.265).

Рішенням у формі протоколу № 1 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 11.10.2011 р. загальні збори СФО «Володимирівське» у складі засновників: ФГ «Володимирівське» в особі ОСОБА_2 та ФГ «Демченкове» в особі ОСОБА_1 вирішили передати комплекс будівель по вул..Шевченка 18 а у с.Гурівка Долинського району та доручити директору СФО «Володимирівське» ОСОБА_3 виконання даного рішення (т.2 а.с.92). Позивач ОСОБА_2 як керівник ФГ «Володимирівське» 17.11.2009 року уклала з СФО «Володимирівське» в особі директора ОСОБА_3 договір оренди основних засобів (згідно додатку №1) та передала йому за додатком № 1 до договору рухоме та нерухоме майно в оренду строком на 3 роки, а саме до 17.11.2012 року (т.2 а.с.95-96, т.1 а.с.144-142). В подальшому ОСОБА_2, як керівник ФГ «Володимирівське» 17.11.2012 року уклала з СФО «Володимирівське» в особі директора ОСОБА_3 договір оренди основних засобів (згідно додатку № 1) та передала йому за додатком № 1 до договору (розшифровка основних засобів по ФГ «Володимирівське» станом на 17.11.2012 року) рухоме та нерухоме майно в оренду, строком на 1 рік, а саме до 17.11.2013 року (т.2 а.с.97-98, т.1 а.с.141-142).

Судом встановлено і не заперечується сторонами, те що ОСОБА_3, як директор СФО «Володимирівське» з листопада 2009 року по теперішній час подає податкову, статистичну та інші звітності, приймає на роботу і звільняє з роботи працівників підприємства, виплачував за 2011-2013 роки заробітну плату, затримував заробітну плату головному інженеру ОСОБА_1 за 2010 рік та чотири місяці 2011 року. Здійснював оперативне управління обєднаннями, керівництво фінансово-господарською діяльністю обєднання, жодна інша особа, крім нього цих функцій не здійснювала і на їх здійснення не претендувала.

Встановлені судом факти, підтверджуються показами свідка ОСОБА_6, яка суду пояснила, що до жовтня 2009 року вона працювала бухгалтером СФО «Володимирівське». В листопаді 2009 року на прохання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вона без оформлення на роботу допомогала вести бухгалтерський облік та податкові звіти. Так як СФО «Володимирівське» необхідно було вирішувати поточні фінансово-економічні питання, то стало необхідністю вирішення питання щодо обрання директора СФО. В листопаді місяці точної дати вона не памятає вона разом з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, на їх прохання поїхала до державного реєстратора. Перебуваючи в кабінеті реєстратора вона від нього отримала інформацію, що спочатку необхідно обрати директора СФО, по виходу з кабінету державного реєстратора ОСОБА_8 запропонувала посаду директора своєму синові ОСОБА_1, але останній категорично відмовився, на що ОСОБА_2 зразу ж запропонувала дану посаду ОСОБА_3 і останній погодився. Яким чином проводилися загальні збори засновників СФО «Володимирівське» і в який час вона не знає так як особисто не була присутня на них, але в подальшому ОСОБА_3 всі фінансові документи підписував як директор СФО «Володимирівське», а відповідно ОСОБА_2, ОСОБА_1 визнавали його директором.

Свідок ОСОБА_12 підтвердив той факт, що він і інші працівники СФО «Володимирівське» визнавали ОСОБА_3 як директора, а ОСОБА_1 головним інженером СФО «Володимирівське».

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив що до 2008 року працював трактористом, в 2009 році працював без офіційного оформлення, допомогав по ремонту трактора і памятає як восени 2009 року на току СФО «Володимирівське» на своїх автомобілях приїхали ОСОБА_3 і ОСОБА_1 і всім присутнім повідомили, що віднині ОСОБА_3 директор СФО «Володимирівське», а ОСОБА_1 залишається головним інженером підприємства. В 2011 році він знову офіційно був прийнятий на роботу, заяву про прийом на роботу він писав на імя директора ОСОБА_3 Під час роботи коли йому було необхідно вирішити питання про придбання запчастин він звертався до ОСОБА_1 як до головного інженера, а той в свою чергу відсилав його до директора ОСОБА_3 мотивуючи це тим, що дані питання вирішує тільки директор. ОСОБА_1 визнавав ОСОБА_3 директором до 2013 року, до того часу як між ними виникла сварка. Суть сварки йому не відома.

Свідок ОСОБА_15 суду дала показання, що вона працювала в СФО «Володимирівське» на току сезонним робітником без офіційного оформлення, ще з 1995-1996 років, коли директором був ОСОБА_11. Після його смерті, обовязки директора підприємства виконував ОСОБА_3, який ставив власний підпис в накладних про видачу зернових, вирішував питання з пайовиками. Ким на той час працював ОСОБА_1 в даному підприємстві їй не відомо, так як він рідко приїздив на тік, для того щоб вирішити питання щодо необхідних запчастин для с/г техніки. Щодо існування загальних зборів їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_14 суду дав показання, що він працював на тракторі МТЗ в СФО «Володимирівське» в 2013-2014 роках. Заяву про прийняття на роботу він писав на імя ОСОБА_3, який в період роботи, видавав йому наряди, заробітну плату. ОСОБА_1 виконував функції інженера, відповідав за автозапчастини на с/г техніку, і з дозволу ОСОБА_3 купував їх. У березні 2014 року заяву на звільнення він писав також на імя ОСОБА_3

У суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 займаючи керівні посади у двох підприємствах, керівник ФГ «Демченкове» і головний інженер СФО «Володимирівське» не міг керувати своїми діями і розуміти їх наслідки у період з 16.11.2009 року по травень 2013 року з його слів, дата коли він дізнався, що ОСОБА_3 не є директором СФО «Володимирівське» та його він не обирав на зборах (т.1 а.с.4).

У суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 займаючи керівну посаду у ФГ «Володимирівське» не могла керувати своїми діями і розуміти їх наслідки у період з 16.11.2009 року по травень 2013 року (з її слів, дата коли вона дізналася що ОСОБА_3 не є директором СФО «Володимирівське») та вона його не обирала на зборах і перебувала у тяжкому емоційному стані після смерті чоловіка (т.1 а.с.4).

Сторонами не заявлялися клопотання про призначення судово-психіатричних експертиз, витребування доказів з метою зясування питань; чи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 хворіли станом на 16.11.2009 року психічними захворюваннями, перебували у тяжкому психоемоційному стані, та чи здатні були керувати своїми діями і розуміти їх наслідки у період з 16.11.2009 року по травень 2013 року та таких доказів суду не надали.

Позивач ОСОБА_2 не надала до суду жодного доказу, який свідчив би про наявність у неї станом на 16.11.2009 року та пізніше тяжкого емоційного стану, який міг призвести до втрати контролю над своїми діями та втрати памяті щодо підписанні протоколу № 2 загальних зборів засновників від 16.11.2008 року про обрання ОСОБА_3 директором СФО «Володимирівське» власним підписом за себе, та з наслідуванням підпису ОСОБА_1 за нього. Її показання в цій частині не узгоджуються з матеріалами справи та суперечать показанням свідків допитаних в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що уповноважений власниками СФО «Володимирівське» орган загальні збори засновників СФО «Володимирівське» в особі керівника ФГ «Володимирівське» ОСОБА_2, керівника ФГ «Демченкове» ОСОБА_1, 16.11.2009 року обрали ОСОБА_3 директором СФО «Володимирівське», як працівника його фактично допустили до виконання роботи на посаді, при цьому протоколом про обрання ОСОБА_3 директором оформили неналежним чином (секретар зборів один з її засновників керівник ФГ «Володимирівське» ОСОБА_2 поставила підпис за себе та за головуючого), що виключає можливість визнання цього рішення недійсним, так як судом не встановлено факту не обрання ОСОБА_3 директором СФО «Володимирівське» та відсутності у засновників даного обєднання волевиявлення на це.

Судом встановлено, що 26.09.2009 року помер ОСОБА_11 після якого відкрилася спадщина, яка складається з рухомого та нерухомого майна і прав на частки у майні ФГ «Володимирівське» яке є співвласником на 50 % статутного капіталу у СФО «Володимирівське». Спадкоємцями вказаного майна є позивач ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_10 (дружина ОСОБА_3М.).

10.06.2013 року державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_10 у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_11, а саме частину у статутному капіталі ФГ «Володимирівське», оскільки між спадкоємцями виникла суперечка щодо поділу вищевказаного спадкового майна і рекомендовано звернутися до суду (т.1 а.с.125).

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що у Долинському районному суді Кіровоградської області розглядається цивільна справа про визнання права власності на частину цілісного майнового комплексу фермерського господарства в порядку спадкування за законом, про визнання права власності на частину ФГ «Володимирівське» за позовом ОСОБА_10 та зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_8 до ОСОБА_10 Враховуючи хронологію подій, які розпочалися після 26.09.2009 року суд приходить до висновку, що між позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 до кінця травня 2013 року було повне порозуміння у питаннях розподілу спадкового майна та управління СФО «Володимирівське», однак при вирішення питання спадкування прав на ФГ «Володимирівське» між ними виник спір, що підтверджується постановою нотаріуса від 10.06.2013 року.

З цих підстав суд ставиться критично до пояснень позивачів і не бере їх до уваги, про те що до травня 2013 року вони не знали, що ОСОБА_3 є директором СФО «Володимирівське» з 16.11.2009 року, вони його не обирали, а називали його так тому що у нього було прізвисько «директор».

Вказані вище обставини вказують на той факт, що спір про обрання ОСОБА_3 директором СФО «Володимирівське» виник як наслідок спору про право власності на спадкове майно з ОСОБА_10 (дружиною ОСОБА_3М.) і тому поданий до суду лише 13.02.2014 року.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Суд приходить до висновку що позивачами пропущений 3-х річний строк позовної давності передбачений ст.257 ЦК по позовній вимозі про визнання недійсним рішення загальних зборів СФО «Володимирівське» від 16.11.2009 року, оформлене протоколом загальних зборів СФО «Володимирівське» № 2 від 16.11 про обрання на посаду директора СФО «Володимирівське» ОСОБА_3 Правовий висновок викладений в Постанові Верховного суду України від 04 лютого 2015 року справа № 3-216гс14.

Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові в цій частині відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України.

Однак суд застосовує позовну давність в разі відсутності інших підстав для відмови у позові.

Позивачами не було подано до суду достатніх та необхідних доказів та не доведено в судовому засіданні те що рішення загальних зборів № 2 від 16.11.2009 року про обрання ОСОБА_3 директором СФО «Володимирівське» є недійсним відповідно до положень ст.ст.203-215 ЦК України тому позовна вимога про визнання рішення загальних зборів СФО « Володимирівське» № 2 від 16.11 про обрання на посаду директора СФО «Володимирівське» ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

З урахуванням того, що підстави для визнання недійсним рішення про обрання ОСОБА_3 директором СФО «Володимирівське» відсутні не підлягає задоволенню і вимога для скасування державної реєстрації керівника. Крім цього суд зазначає, що він не уповноважений перебирати на себе функції іншого субєкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій у вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого субєкта та зобовязувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету ОСОБА_16 Європи державами-членами стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень, те яке він вважає найкращим для даних обставин.

Законом України «Про державну реєстрацію осіб та фізичних осіб підприємств» визначено випадки відміни державної реєстрації змін до установчих документів на підставі рішення суду, однак не передбачено можливість скасування саме судом державної реєстрації керівника юридичної особи.

Оскільки суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання недійсним рішення про обрання ОСОБА_3 директором СФО «Володимирівське» та скасування державної реєстрації керівника то відсутні підстави задоволення вимоги про зобовязання передати ОСОБА_1, ОСОБА_2 по акту приймання-передач печатки та штампи СФО «Володимирівське» та інші речі і документи, тимчасовим чи постійним володільцем яких є СФО «Володимирівське».

У вимозі про передачу речей та документів, тимчасовим чи постійним володільцем яких є ФГ «Володимирівське» та ФГ «Демченкове» слід відмовити у звязку з недоведеністю позову в цій частині щодо наявності у ОСОБА_3 цих речей і документів.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів покази свідків: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_15 та таких доказів суду не надано.

Суд не бере до уваги твердження представника позивачів ОСОБА_5 про те що ОСОБА_8 не є ні головою ні керівником СФО «Володимирівське» так як цей факт встановлено в судовому засіданні рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.03.2014 року справа П № 811/196, рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014 року справа П № 811/196/14, оскільки існує інше рішення Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд від 05.02.3015 року № 811/3713/13а, яким встановлено, що 30.09.2009 року рішення загальних зборів ФГ «Володимирівське» ОСОБА_2 обрана головою цього господарства на період до визначення спадкоємця, який стане засновником. Дане рішення, не скасоване у встановленому порядку.

Керуючись ст.ст. 203-215, 256-257, 267 ЦК України, ст.24 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, фермерського господарства "Володимирівське", фермерського господарства "Демченкове" до ОСОБА_3, СФО «Володимирівське», державного реєстратора реєстраційної служби Долинського РУЮ Кіровоградської області ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування наказу про обрання на посаду директора, зобов'язання вчинити певні дії, скасування державної реєстрації відмовити.

Відповідно до ст.222 ЦПК України, копію судового рішення направити представнику СФО «Володимирівське», державному реєстратору реєстраційної служби Долинського РУЮ Кіровоградської області ОСОБА_4 так як вони брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, протягом двох днів з дня його складання або за зверненням сторони безпосередньо в суд.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня його проголошення.

Головуючий суддя Ю. РАЧКЕЛЮК