Справа № 686/8969/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2015

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Заворотної О.Л.,

при секретареві - Дякович О.О.

з участю прокурора Матус Т.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом Заступника прокурора міста Хмельницького в інтересах держави в особі Міністерства освіти та науки України, Хмельницького національного університету до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

встановив:

В травні 2015 року заступник прокурора міста Хмельницького звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Міністерства освіти та науки України, Хмельницького національного університету до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, в обґрунтування якого вказав, що наказами ректора Хмельницького національного університету були звільнені працівники університету ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з підстав п. 1 ст. 40 КЗпП та п. 2 ст. 36 КЗпП відповідно, які в подальшому були поновлені на роботі на підставі рішень суду. У звязку із незаконним звільненням ОСОБА_4 була виплачена заробітна плата за час вимушеного прогулу в розмірі 9520,00грн., а ОСОБА_5 1261,01грн. Внаслідок незаконних звільнень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 університету завдано збитки у загальному розмір 10781,01грн, які реально виплачені. У звязку з чим прокурор просить стягнути з відповідача 10781,01грн. на користь університету завданих збитків на підставі ст. 130, 134, 237 КЗпП.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник Хмельницького національного університету в судовому засіданні позов підтримала.

Представник Міністерства освіти і науки України в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати за відсутності представника, а також пояснення в яких позовні вимоги прокурора підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Наказом ректора Хмельницького національного університету від 22.08.2013 року за № 61-к ОСОБА_4 звільнено з посади майстра виробничого навчання кафедри технології і конструювання швейних виробів у звязку із скорочення штатів (п. 1 ст. 40 КЗпП).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.12.2013 року по справі № 686/18632/13-ц скасовано наказ ректора від 22.08.2013 № 61-к та поновлено ОСОБА_4 на посаді майстра виробничого навчання Хмельницького національного університету, а також стягнуто з університету на користь ОСОБА_4 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу на загальну суму 11198,00грн. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 28.03.2014 року змінено рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.12.2013 року в частині стягнення середньої заробітної плати та стягнуто середню плату за час вимушеного прогулу в розмірі 9520,00грн., в решті рішення залишено без мін.

На виконання рішення суду наказом ректора від 23.12.2013 року за № 94-к ОСОБА_4 поновлено на посаді майстра виробничого навчання кафедри технології і конструювання швейних виробів та виплачено на її користь 9520,00грн.

Також, наказом ректора від 16.08.2013 року за № 59-к ОСОБА_5 звільнено з посади кафедри перекладу з 0,5 ставки на постійній основі у звязку із закінченням дії контракту (п. 2 ст. 36 КЗпП).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24.12.2013 по справі № 686/19802/13-ц скасовано наказ про звільнення та поновлено ОСОБА_5 на посаді викладача кафедри перекладу з 0,5 ставки університету, а також стягнути з університету заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 4279,35 грн. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 17.03.2014 року змінено рішення Хмельницького міськрайонного суду від 24.12.2013 року в частині стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнуто 1261,01грн та моральну шкоду в розмірі 800грн.

На виконання рішення суду наказом від 25.12.2013 року ОСОБА_5 поновлено на посаді викладача кафедри перекладу на 0,5 ставки та виплачено грошові кошти в розмірі 1261,01грн.

Вказані обставини визнаються сторонами.

Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. Матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Згідно із ст. 237 КЗпП суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Пунктом 8 ст. 134 КзПП передбачено повну матеріальну відповідальність службової особи, винної у незаконному звільненні працівника.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» визначено, що обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

Відповідно до п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлено, що при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п. 8 ст. 134 та нової редакції ст. 237 КЗпП (з 11 квітня 1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів.

Відповідно до 3, 4 ст. 233 КЗпП для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Прокурор звернувся до суду із позовом в травні 2015 року, середня заробітна плата за час вимушеного прогулу працівникам була виплачена в квітні та травні 2014 року, що підтверджується розрахунковими листами працівників.

Підставою для звернення прокурора до суду стала інформація Хмельницького національного університету від 16.03.2015р. про виплату ОСОБА_4, ОСОБА_6 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, при цьому в добровільному порядку шкода не відшкодована.

За таких обставин суд, вважає строк звернення до суду пропущено з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а зі ОСОБА_3 на користь Хмельницького національного університету підлягає стягненню шкода в розмірі 10781,01грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК зі ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 174, 212-215 ЦПК України. ст.ст. 130, 134, 233, 234, 237 КЗпП, постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь Хмельницького національного університету (, МФО 815013, р/р 2059 в ГУДКСУ в Хмельницькій області) заподіяну шкоду в розмірі 10781,01грн.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: