Справа № 383/166/15-ц
Провадження № 2/383/112/15
У Х В А Л А

24 лютого 2015 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Хрусталенко І.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача ВДВС Бобринецького районного управління юстиції про поділ спільного майна подружжя автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER 2007 р.в. вартістю 14000 доларів США, автомобіля ВАЗ 4641АІ 2007 р.в. вартістю 4000 доларів США та 23 000 готівкових доларів США, при цьому позивачка просить суд розподілити майно шляхом залишення їй у власність зазначених автомобілів, а відповідачу залишити у власність 23000 доларів США готівки.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.02.2015 року відкрито провадження у справі.

Одночасно з позовом позивачка надала до суду заяву про забезпечення позову в якій просить з метою забезпечення позовних вимог вжити заходи забезпечення позову шляхом зобовязання третьої особи зупинити виконавче провадження по виконанню рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 238 982,19 грн. на користь ОСОБА_3 та заборонити третій особі, вчиняти дії, направлені на примусову реалізацію зазначених автомобілів шляхом продажу на прилюдних торгах до набрання чинності рішенням суду у даній справі. В обґрунтування своєї заяви позивачка зазначила, що у разі примусової реалізації автомобілів вона буде протиправно позбавлена ? частини у вказаному майні і ділити буде нічого через фактичну відсутність майна.

Відповідно до вимог ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст.152 ЦПК України позов може забезпечуватися, зокрема, забороною вчиняти певні дії, перелік видів забезпечення позову не є обмеженим. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, обґрунтуванням співмірності виду забезпечення позову, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

З огляду на положення ч.2 ст. 151 ЦПК України, суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованою, тому не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених уцьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно рішення КСУ від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013 Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі „Шмалько проти України від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Зі змісту заяви вбачається, що позивач просить вжити заходів забезпечення позову у звязку з арештом органом виконавчої служби автотранспорту відповідача та можливою реалізацією автомобілів з метою виконання рішення суду про стягнення з відповідача боргу, оскільки відповідач є боржником у виконавчому провадженні за рішенням Бобринецького районного суду № 2-23/2009 про стягнення з ПП ОСОБА_2 боргу за договором позики на суму 238982,19 грн. на користь ОСОБА_3

Виходячи з контексту позовних вимог, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову оскільки позивачем не надано доказів незворотності наслідків реалізації автомобілів у вигляді порушення її прав, свобод та інтересів, тим паче, що згідно обставин заяви про забезпечення позову та позовної заяви у відповідача наявні достатні грошові кошти, з яких відповідач може компенсувати позивачці вартість автомобілів у разі винесення судом рішення про задоволення позову.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача права звернутися до суду із заявою про забезпечення позову з інших підстав.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.151-153, 210, 293 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №383/166/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.П. Хрусталенко