Провадження №2/761/2060/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

09 квітня 2015 року м.Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Гриньковській Н.Ю.

при секретарі Савенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 145394,69грн. та судового збору в сумі 1453,95грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.08.2012 між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №R0B, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 50000,00грн., на споживчі цілі, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 34,5% річних, а позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням та повернути кредит в строк до 13.08.2015 або достроково, а, також, сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені кредитним договором. Позивач вказує на те, що ним належним чином виконані зобов'язання за кредитним договором - надано відповідачу кредитні кошти у вказаній сумі. Однак, відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконуються належним чином, у зв'язку з чим, станом на 02.06.2014, у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором, яка в загальному розмірі складає 145394,69грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені ним судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не надавав та не просив слухати справу без його участі.

У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 13.08.2012 між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (далі - банк/позивач) та ОСОБА_1 (далі - позичальник/відповідач) було укладено кредитний договір №R0B, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 50000,00грн., на споживчі цілі, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 34,5% річних, строком до 13.08.2015 або достроково, у випадках, передбачених цим договором, а позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а, також, сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежів в порядку, на умовах та у строки, що встановлені кредитним договором (а.с.7-10).

Відповідно до п.4.2. кредитного договору проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 17 числа та в останній робочий день кожного місяця. Період за який сплачуються відсотки з 18 числа (включно) попереднього місяця по 17 число поточного місяця.

Згідно з п.4.6. кредитного договору повернення позичальником кредиту та процентів за кредитом здійснюється щомісячно згідно з графіком (а.с.11). Сума щомісячного ануїтетного платежу розраховується таким чином, що протягом строку кредитування вказаного в п.3.2. кредитного договору, сума кредиту, вказаного в п.3.1. кредитного договору та нараховані відсотки повертаються в повному обсязі рівними частинами.

У разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення (п.7.1 кредитного договору).

З матеріалів справи убачається, що банком зобов'язання за кредитним договором виконано, надано відповідачу кредитні кошти у розмірі 50000,00грн. (а.с.13).

Однак, відповідачем умови кредитного договору не виконувались належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

Так, п.5.2.1 кредитного договору передбачено право банку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, можливої неустойки та комісійної винагороди у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору.

Відповідно до п.5.2.2 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення кредиту або у інші строки, передбачені умовами цього договору. Позичальник зобов'язаний здійснити дострокове повернення кредиту у випадках, передбачених п.5.2.1 кредитним договором, протягом 30 календарних днів з дати відправлення банком відповідної вимоги (п.5.3.6 кредитного договору).

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач направляв відповідачу письмову вимогу №4936/1-2.92 від 18.07.2014 щодо дострокового погашення заборгованості за кредитним договором, в якій вимагав повного дострокового виконання всіх зобов'язань за кредитним договором та в якій вказав розмір кредитної заборгованості, з урахуванням належних до сплати сум кредиту, процентів та штрафних санкцій (а.с.18-19). Проте, заборгованість відповідачем не була погашена.

Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.14-17), станом на 02.06.2014, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 145394,69грн., з яких: 27163,96 грн. - поточна заборгованість; 21414,82 грн. - прострочена заборгованість; 1261,55грн. - інфляційні втрати; 461,82грн. - 3% річних; 640,13грн. - поточна заборгованість за відсотками; 26324,80грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 1630,78 грн. - інфляційні втрати; 621,50 грн. - 3% річних, 65875,33 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків. Доказів, щоб спростовували зазначений розмір заборгованості за кредитним договором суду не надано.

Згідно із ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором.

Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Статтею ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов кредитного договору та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №R0B від 13.08.2012 у загальному розмірі 145394,69грн.

Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1453,95грн.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 224, 228, 294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» () заборгованість за кредитним договором №R0B від 13.08.2012 в загальному розмірі в сумі 145 394,69грн. (сто сорок п'ять тисяч триста дев'яносто чотири гривні 69коп.), з яких: 27163,96грн. - поточна заборгованість за кредитом; 21414,82грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 1261,55грн. - інфляційні втрати; 461,82грн. - 3% річних; 640,13грн. - поточна заборгованість за відсотками; 26324,80грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 1630,78 грн. - інфляційні втрати; 621,50грн. - 3% річних, 65875,33грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» () судовий збір у розмірі 1453,95грн. (одна тисяча чотириста п'ятдесят три гривні 95коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя