1Справа № 335/8991/15-ц 2/335/2275/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі Марусій І.В., розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Восьма Запорізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання частки померлого у спільній сумісній власності, встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Восьма Запорізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання частки померлого у спільній сумісній власності, встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом, зазначивши в обґрунтування позову наступне.

12 червня 2013 року помер ОСОБА_5, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки квартири АДРЕСА_1, 3/4 часток квартири АДРЕСА_2. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_6 - донька померлого, ОСОБА_2 - дружина померлого, ОСОБА_3 - мати померлого.

Донька померлого, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернулась із заявою про прийняття спадщини до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори. Дружина померлого, ОСОБА_7 прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент смерті свого чоловіка постійно проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_3. Мати померлого, ОСОБА_3, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, на момент смерті сина остання не проживала разом зі спадкодавцем, була лише зареєстрована за однією адресою з померлим спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_4, однак спадкодавець не проживав за місцем своєї реєстрації.

Крім того, згідно свідоцтва про смерть, прізвище спадкодавця записано як „Белокопитов, згідно паспорту громадянки України прізвище його доньки записано як „Бєлокопитова.

Оформити спадщину у нотаріуса та отримати відповідне свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом не вбачається за можливе, у звязку із з тим, що частина квартири, яка належала спадкодавцю на момент смерті, належала йому на праві спільної сумісної власності, за життя частки у спільній сумісній власності не визначались.

Крім того, державним нотаріусом постановою від 23.07.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та постановою від 14.08.2015 року державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася із заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на зазначене, позивачі просять суд припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_5, який помер 12.06.2013 року, на квартиру АДРЕСА_1; визначити, що частка померлого 12 червня 2013 року ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/3 частку; встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_5, який помер 12.06.2013 року; встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживали на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 часток квартири АДРЕСА_6 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_7 право власності на 3/8 часток квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

В судове засідання позивачі та їх представник не зявилися, від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій він вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, на вимогу суду надана копія спадкової справи № 360/2013 до майна померлого 12.06.2013 року ОСОБА_5

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У звязку з цим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 12.06.2013 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 1-ЖС № 264877, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 14.06.2013 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді частки квартири АДРЕСА_1, яка належала йому та ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності № 4117 від 23.02.1998 року, за життя частки у спільній сумісній власності не визначались.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.(ч. 2 ст. 355 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

З урахуванням викладеного, частка ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 складала 1/3 частину зазначеної квартири.

Також, до спадкового майна після смерті ОСОБА_5 входить 3/4 часток квартири АДРЕСА_2, що належали останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.11.2002 року, виданого Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2-4474.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_1, донька померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-ЖС № 074936; ОСОБА_2, дружина померлого, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ІІ-ЖС № 452172, ОСОБА_3, мати померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження І-АГ № 273965, свідоцтвом про укладення шлюбу І-ЖС № 405450.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, факт родинних відносин, а саме того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_5, який помер 12.06.2013 року, підтверджується: свідоцтвом про народження Серії 1-ЖС № 074936 (повторне), згідно якого батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_9 та ОСОБА_7; паспортом громадянина України СЮ 149148, виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 04.09.2009 року на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, де російської мовою прізвище, імя та по-батькові останньої зазначено „Белокопытова Анастасія Андреевна; експертним висновком від 31.07.2014 року № 056/852-d, згідно до якого прізвище спадкодавця та його доньки є ідентичними, розбіжності виникли у звязку з перекладом прізвища з російської на українську мови.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Крім того, з матеріалів спадкової справи № 360/2013 до майна померлого 12.06.2013 року ОСОБА_5 вбачається, що 13.11.2013 року ОСОБА_1 звернулась до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна за законом, до складу якого входить квартира АДРЕСА_2, частина квартири АДРЕСА_1.

Постановою державного нотаріуса Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори від 23.07.2015 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 та частину квартири АДРЕСА_1, після померлого 12.06.2013 року ОСОБА_5, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Також, 14.08.2015 року ОСОБА_2 звернулась до Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна за законом, до складу якого входить квартира АДРЕСА_2, частина квартири АДРЕСА_1.

Постановою державного нотаріуса Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори від 14.08.2015 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 та частину квартири АДРЕСА_1, після померлого 12.06.2013 року ОСОБА_5, у звязку з тим, що не подано протягом встановленого строку заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до акту від 15.06.2015 року ОСОБА_5 з квітня 2003 року проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно до відмітки в паспорті громадянина України СЮ 388520 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що також підтверджується довідкою від 09.06.2015 року № 7914.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли два спадкоємці за законом позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а відповідач ОСОБА_3 спадщину не прийняла, оскільки заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала, а також не мешкала спільно зі спадкодавцем.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (пункт 2 Постанови).

Згідно положень п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування N 7 від 30.05.2008 р.: „При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, п. 24 вказаної вище Постанови Пленуму також встановлює, що суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою.

Таким чином, судом встановлено, що оформити свої спадкові права на спірне майно у нотаріальному порядку позивачі не мали змоги через не визначення частки у спільній сумісній власності, розбіжностей в написанні прізвища спадкодавця, пропуском строку на звернення до нотаріальної контори та відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, що підтверджують право власності на спадкове майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обовязків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво право на спадщину. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають право на спадкування по 1/2 частині спадкового майна.

На підставі всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх позовних вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись, ст.ст. 10,11, 197, 209, 212, 214-215, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Восьма Запорізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання частки померлого у спільній сумісній власності, встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_5, який помер 12 червня 2013 року, на квартиру АДРЕСА_1.

Визначити, що частка померлого 12 червня 2013 року ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/3 частку.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_5, який помер 12 червня 2013 року.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживали на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем - ОСОБА_5, який помер 12 червня 2013 року, за адресою: АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 12 червня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 3/8 часток квартири АДРЕСА_6 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5, який помер 12 червня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5, який помер 12 червня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 3/8 часток квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 12 червня 2013 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання його копії.

Суддя: В.В.Калюжна