Справа № 462/7712/14 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/783/4861/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.,

суддів - Кабаля І.І., Шумської Н.Л.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 09 червня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Залізничного районного суду м.Львова від 10 лютого 2015 року за нововияленими обставинами, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Залізничного районного суду м.Львова від 10 лютого 2015 року за нововияленими обставинами - відмовлено.

Ухвалу оскаржив заявник ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому така підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд першої інстанції постановив завідомо неправосудну ухвалу, діючи в інтересах відповідача, яка ґрунтується на його припущеннях і домислах, викладених в запереченнях та в порушення ст. ст. 95, 233 КЗпП України і ст. 43 Конституції України не взяв до уваги його обґрунтовані, допустимі докази. Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що предметом розгляду справи є невиконання вимог трудового законодавства, а саме вимог ст. 117 КЗпП України, тобто імперативного обов»язку, що випливає з рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 березня 2014 року у справі № 462/6016/13-ц. Вважає, що в порушення вимог ст. 319 ЦК України, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд позбавив апелянта в спосіб, передбачений законодавством, права власності на кошти.

Просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги позовної заяви ОСОБА_2

Учасники судового процесу в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені, належним чином.

Відповідачі - Відділ освіти Залізничного району м. Львова та ОСОБА_3 загальноосвітня школа першого ступеня «Світанок» направили до суду заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_2 Окрім того, остання направила клопотання, відповідно до якого просить розглядати справу у відсутності їх представника.

15 грудня 2015 року від заявника ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 поступила заява, відповідно до якої, останні просили розгляд справи відкласти на інше число, оскільки представник заявника ОСОБА_4 перебуває на лікуванні, про що долучили до заяви копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довіреностей, виданих 28 листопада 2013 року, заявник ОСОБА_2 уповноважив на представництво своїх інтересів, в тому числі і в судах усіх інстанцій, окрім ОСОБА_4, ще й ОСОБА_5 (а.с.50, 50 зворот). В поданій суду заяві, заявник ОСОБА_2 питання щодо неможливості брати участь в розгляді справи представника ОСОБА_6, або будь-якого іншого представника не ставив. А відтак, причини неявки в судове засідання апеляційної інстанції самого заявника ОСОБА_2 колегією суддів не визнані поважними і тому розгляд справи, відповідно до ст. 305 ЦПК України здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, з наступних підстав.

За приписами ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Рішення суду може бути переглянуте в звязку з виявленням істотних обставин, що існували, але не були відомі на час вирішення справи. Нововиявленою є фактична обставина, яка має істотне значення і яка обєктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома всім особам, які брали участь у справі, та суду. Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обовязків осіб, що беруть участь у справі, які могли призвести до іншого результату судового розгляду.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 1981 року «Про практику перегляду судами у зв»язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили» із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року, роз»яснено що, перевіряючи обґрунтованість заяви чи подання про перегляд судових рішень, суд виходить із загальних положень про докази, у тому числі про належність і допустимість засобів доказування, обовязку доказування і подання доказів.

У п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч.2 ст.361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини 2 ст.361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п.4 цієї Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Пунктом 5 указаної Постанови Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив судам, що обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі, чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України, не є нововиявленими обставинами.

Відмінність нововиявлених обставин від нових доказів полягає в тому, що нові докази - це відомості про обставини справи, які досліджувалися судом, проте ці докази з тих чи інших причин не були надані суду під час розгляду справи. Такі докази за наявності встановлених в законі підстав можуть бути надані суду апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду справи (ч.2 ст.303 ЦПК України), а не прийматись судом як нововиявлені обставини.

Пунктом 7 постанови роз'яснено, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 свій позов обґрунтував тим, що після остаточного розрахунку по заробітній платі, згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 березня 2014 року, він звернувся до відповідача ОСОБА_3 загальноосвітньої школи 1-го ступеня «Світанок» з проханням виплатити йому компенсацію за затримку виплати заробітної плати при остаточному розрахунку при звільненні, проте отримав відмову. Він звернувся за захистом своїх прав до ТДІзПП у Львівській області, яка визнала законність його вимог та згідно припису притягнула до адміністративної відповідальності відділ освіти Залізничного району Управління освіти департаменту гуманітарної політики ОСОБА_3 міської ради. Просив стягнути з відповідачів суму у розмірі 905,24 грн. (кількість днів 53 місяці 16 днів х 17,05 грн.).

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10.02.2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 загальноосвітньої школи 1-го ступеня «Світанок», Відділу освіти Залізничного району Управління освіти департаменту гуманітарної політики ОСОБА_3 міської ради про виплату компенсації за затримку остаточного розрахунку при звільненні задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 загальноосвітньої школи 1-го ступеня «Світанок» на користь ОСОБА_2 905,24 грн. компенсації за затримку виплати заробітної плати.

Як вбачається із заяви про перегляд рішення суду у зв»язку з нововиявленими обставинами,обставини, на які посилається заявник, як на ново виявлені, є те, що у травні 2015 року йому став відомий розмір заробітної плати працівників ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які на даний час працюють на раніше займаній ним посаді нічного сторожа. Незнання зазначених обставин та неповідомлення про них під час розгляду справи і стало підставою для стягнення судом на користь позивача 905 грн. 24 коп. компенсації за затримку виплати заробітної плати, яка була визначена у розмірі неоподаткованого мінімуму заробітної плати за весь час з моменту звільнення до остаточного розрахунку 21.06.2011р.

На підтвердження своїх посилань позивачем було надано розрахункові листи за листопад 2014 року працівників ОСОБА_3 загальноосвітньої школи 1-го ступеня «Світанок» ОСОБА_7 та ОСОБА_8, згідно яких заробітна плата ОСОБА_7 становить 2363,36 грн., а ОСОБА_8 - 2280, 68 грн.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що обставини зазначені заявником, як нововиявлені, в розумінні ст.361 ЦПК України такими не є, а тому і підстав для перегляду у зв»язку з нововиявленими обставинами рішення суду, яке було ухвалено в межах заявлених позовних вимог, не має.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала ухвалена судом на підставі наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином, кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний звязок у їх сукупності, встановлених судом обставин справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для її задоволення та скасування ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 09 червня 2015 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1.ч.1. ст. 312, 313, п.4 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

ОСОБА_9