Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №200/10571/15-ц

Провадження №2/200/2665/15

07 липня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання трудового договору, -

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив припинити дію та розірвати трудовий договір №0 від 15.11.2011 р. укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та працівником ОСОБА_2 з 30.12.2011 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що між ним та відповідачем було укладено трудовий договір на виконання останнім обовязків експедитора згідно з посадовою інструкцією. Проте з 03.01.2012 р. відповідач припинив з'являтися за місцем роботи без передження та без поважних причин. Позивач неодноразово надсилав листи з повідомленням за місцем проживання відповідача з проханням з'явитися до Бабушкінського районного центу зайнятості м. Дніпропетровська для зняття трудового договору з реєстрації. Однак до даного часу відповідач прохання позивача ігнорує. Враховуючи, що розірвати трудовий договір за згодою сторін не вбачається можливим, вимушений звертатися до суду з даним позовом.

Позивач надав суду заяву, в якій останній позовні вимоги підтримує та просить прийняти заочне рішення про їх задоволення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224, 225 ЦПК України - заочно.

В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно правил ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності з 27.11.2003 р. відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

15.11.2011 р. між сторонами було укладено безстроковий трудовий договір відповідно до якого на ОСОБА_2 покладено виконання обов'язків експедитора. Вказаний договір зареєстровано Бабушкінським районним центром зайнятості м. Дніпропетровська 15.11.2011 р. за №0 в присутності відповідача.

З 15.11.2011 р. відповідач приступив до виконання своїх обовязків згідно з посадовою інструкцією, проте з 03.01.2012 р. припинив з'являтись за місцем роботи та виконувати свої обовязки.

Позивач неодноразово звертався до ОСОБА_2 з проханням з'явитися до Бабушкінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська для розірвання трудового договору та зняття останнього з реєстрації, у зв'язку з довготривалою відсутністю на робочому місці без поважної причини.

Проте до теперішнього часу відповідач ані до позивача, ані до Бабушкінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська не звертався.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Частиною першою ст. 21 КЗпП України встановлено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Трудовий договір може бути, зокрема, безстроковим, тобто таким, що укладається на невизначений строк, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України.

Статтею 241 цього Кодексу встановлено, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за довіреністю уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Чинним законодавством визначено особливий порядок регулювання питань реєстрації трудових договорів, які укладаються між працівниками та фізичними особами, які використовують найману працю.

Форма трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затверджені наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 р. № 260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 р. за №554/5745, яким визначено механізм реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, укладених між фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками.

Так, відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо в разі звернення обох сторін трудових відносин (роботодавця і працівника) з належними їм документами до центру зайнятості.

Судом встановлено, що позивач направляв на адресу відповідача листи з запрошенням з'явитись до Бабушкінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська для зняття з реєстрації трудового договору, однак відповідач жодним чином на листи не відреагував.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що оскільки між сторонами фактично припинені трудові відносини, відповідач перешкоджає у здійсненні законних прав позивача в частині зняття з реєстрації в Бабушкінському районному центрі зайнятості м. Дніпропетровська трудового договору, даний позов необхідно задовольнити, а саме, розірвати трудовий договір №0 від 15.11.2011 р., укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15.11.2011 р.

Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання трудового договору задовольнити.

Припинити дію та розірвати трудовий договір, укладений 15 листопада 2011 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15 листопада 2011 року за №0 Бабушкінським районним центром зайнятості м. Дніпропетровська - з 30 грудня 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Позивачем рішення може бути оскаржене на протязі десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, шляхом подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.