АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/5873/15 Головуючий 1 інстанції - Калмикова Л.К.
Справа № 619/2284/15-ц Доповідач Пилипчук Н.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Піддубний Р.М., Гуцал Л.В.

при секретарі - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 25 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на частину житлових будинків з надвірними будівлями в порядку спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 25 червня 2015 року, якою вирішено накласти арешт на житлові будинки з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с.Вільшани, вул. Комсомольська, 6, вул. Комсомольська, 8, що належать ОСОБА_5; заборонити проводити будь-які дії у зазначених житлових будинках.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 просить встановити факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_5, визнти за ним право власності на 1/2 частину житлових будинків з надвірними будівлями за адресою:Харківська область, Дергачівський район, с.Вільшани, Комсомольська, будинок № 8 та будинок № 6.

Позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно та заборони проводити у вказаних житлових будинках будь-які дії.

Відповідно до вимог ст.ст. 151 ч.1,3; 152 ч.3 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд першої інстанції обґрунтовано виходів з тих обставин, що спір між сторонами існує і незабезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Разом з тим, ухвала підлягає зміні.

Судом накладено арешт на спірне нерухоме майно, що є підставою у будь-який час позбавити будь-яких осіб можливості користуватися цим майном, вчиняти дії для його збереження, а тому колегія суддів вважає можливим ухвалу змінити, заборонивши відчуження цього майна.

Крім того, судова колегія вважає, що спосіб забезпечення позову шляхом заборони проводити у вказаних вище житлових будинках будь-які дії є неконкретним, не визначає певні дії та коло осіб, щодо яких вжиті такі заходи та може негативно вплинути на права та законні інтереси сторін та інших осіб, тому заява про забезпеченнгя позову в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 207, 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 25 червня 2015 року скасувати.

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження житлових будинків з надвірними будівлями за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Вільшани, вул. Комсомольська, 6 та вул. Комсомольська 8.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді