Провадження № 2-др/761/27/15
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маліновської В.М.,

при секретарі Лазоришинець К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_1(Позивач) звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр»(Відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, в якій просив зобов'язати ТОВ «Перший український експертний центр» зарахувати в рахунок майбутніх платежів надлишково сплачені кошти в розмірі 701,56 грн. за послуги утримання будинків та прибудинкових територій, сплачені в адресу ТОВ «Перший український експертний центр» ОСОБА_1, починаючи з березня 2014 року.

Після надходження вказаної заяви до суду вона була призначена до розгляду у судовому засіданні, однак відповідно до ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.07.2015р. цивільну справу було направлено до суду касаційної інстанції. Розгялд справи за заявою про винесення додатково рішення було призначено до розгляду у судовому засіданні після повернення справи з суду касайної інстанції.

У подальшому від Позивача до суду надійшла заява, якою фактично уточнено суму грошових коштів, які, на його думку, необхідно зарахувати в рахунок надлишково сплачених коштів за період з березня 2014р. по листопад 2015р., а саме - 1 764,86грн.

Сторони в судове засідання не з'явились, проте від Позивача наді йшла заява про уточнення суми грошових коштів, які необхідно зарахувати в рахунок надлишково сплачених коштів, а від представника Відповідача письмові заперечення щодо винесення додаткового рішення.

З урахуванням положень ст.220 ЦПК України суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів.

Суд, оглянувши матеріали справи встановив наступне.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 24.02.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задоволено, визнано протиправними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» зі збільшення в односторонньому порядку вартості послуг за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 12.06.2013р., укладеного між ТОВ «Перший український експертний центр» та ОСОБА_1;

зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» застосовувати тарифи за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій відповідно до договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 12.06.2013р., укладеного між ТОВ «Перший український експертний центр» та ОСОБА_1; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» зарахувати в рахунок майбутніх платежів надлишково сплачені кошти за послуги утримання будинків та прибудинкових територій сплачені в адресу ТОВ «Перший український експертний центр» ОСОБА_1, починаючи з березня 2014 року (а.с.65-71).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник відповідача звернувся з апеляційною скаргою до Апеляційного суду м.Києва, в якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 24.02.2015 року та ухвалити нове, яким відмовити у позові ОСОБА_1 (а.с.74-77).

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 21.05.2015 року, апеляційну скаргу ТОВ «Перший Український експертний центр» задоволено частково та скасовано рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 24.02.2015 року в частині зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» зарахувати в рахунок майбутніх платежів надлишково сплачені ОСОБА_1 кошти за послуги утримання будинків та прибудинкової територій за період з березня 2014 року по квартирі АДРЕСА_1, а в цій частині постановлено нове рішення про відмову у позові, в решті рішення залишено без змін(а.с.103-108).

При цьому колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, в мотивувальній частині свого рішення від 21.05.2015 року, обгрунтовуючи відмову Позивачу у позовній вимозі про зобов'язання зарахувати в рахунок майбутній платежів надмірно сплачені ним грошові кошти, чітко зазначила наступне:

«Так, позивач не зазначив ні в позовній заяві ні в інших зверненнях до суду яку суму надмірно сплачених ним платежів він просить зарахувати в рахунок майбутніх платежів.

Суд першої інстанції намагався дослідити указане питання, однак в резолютивній частині рішення воно не знайшло свого відображення, а посилання суду в резолютивній частині зобов'язати відповідача зарахувати надмірно сплачені позивачем кошти в рахунок майбутніх платежів за комунальні послуги є не чітким і не конкретним, що призведене до неможливості виконати судове рішення в цій частині.».

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник відповідача звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 24.02.2015 року та скасувати Рішення апеляційного суду м.Києва від 21.05.2015 року і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.129-132).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.09.2015 року, касаційну скаргу ТОВ «Перший український експертний центр» відхилено. Рішення Апеляційного суду м.Києва від 21.05.2015 року залишено без змін (а.с.160-161).

У мотивувальній частині ухвали суд касаційної інстанції зазначив: «Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо зарахування в рахунок майбутніх платежів надмірно сплачених позивачем коштів, починаючи з березня 2014року, за послуги з утримання будинків та прибудинкової території та відмовляючи в задоволенні такої позовної вимоги апеляційний суд виходив з того, що позивач не зазначив ні в позовній заяві, ні в інших зверненнях до суду яку саме суму надмірно сплачених ним платежів він просить зарахувати в рахунок майбутніх платежів.».

Тобто судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій вирішені всі позовні вимоги, заявлені позивачем.

При цьому вимога Позивача про зобов'язання Відповідача зарахувати в рахунок майбутніх платежів надлишково сплачені ним кошти за послуги утримання будинків та прибудинкової територій починаючи з березня 2014 року вирішена судами по суті і у її задоволенні рішенням суду апеляційної інстанції, залишеним без змін судом касаційної інстанції, - відмовлено.

Згідно з вимогами ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. 2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. 3. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. 4. На додаткове рішення може бути подано скаргу. 5. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, 1. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 2. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. 3. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. 4. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням обставин даної справи суд першої інстанції не вбачає підстав, визначених ЦПК України, для постановлення додаткового рішення.

З огляду на встановлені вище обставини, саме по собі зазначення Апеляційним судом м.Києва, в мотивувальній частині рішення від 21.05.2015 року речення : «Колегія суддів вважає, що указане питання може бути вирішене судом першої інстанції шляхом ухвалення додаткового рішення в порядку ст.220 ЦПК України» не є беззаперечною підставою для постановлення додаткового рішення у справі по позовній вимозі, в задоволенні якої відмовлено.

Питання, які ставить Позивач у заяві про постановлення додаткового рішення фактично вимагають долучення до матеріалів справи нових доказів та дослідження і оцінки їх судом по позовній вимозі, в задоволенні якої відмовлено, що по своїй правовій природі є неможливим.

Враховуючи викладене, правові підстави для постановлення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відсутні.

Керуючись ст.209-210,212, 220, 293 ЦПК України, п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: