ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1001/15-ц
провадження № 2/753/2200/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"24" грудня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-ті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ПЕСТИЧ ЛАРИСА ВАСИЛІВНА, ОСОБА_5, ОСОБА_6, служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про витребування майна з чужого незаконного володіння,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що ОСОБА_2 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Дана квартира належить йому на праві власності на підставі рішення Харківського районного суду м. Києва від 15.02.1999 року, яке на даний час є чинним і не скасоване. В 2009 році ОСОБА_5 та ОСОБА_6 незаконно набули право власності на 1/2 частини вказаної квартири, яка належала позивачу. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30.10.2013 року було витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 Зазначене рішення на час розгляду справи не скасоване. Однак 22.03.2013 року ОСОБА_5 здійснила незаконне відчуження вказаної квартири і подарувала її своїй матері ОСОБА_3 За таких обставин просить витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 вказану частину квартири на користь позивача.
Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8 (а.с.48) в судові засідання не з'явились, про розгляд справи були неодноразово повідомлені належним чином (а.с.51; 134-135; 144; 150; 172; 174-В; 191; 196; 206), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у їх відсутність щодо останнього судового засідання не звертались.
3-тя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пестич Л.В.в судові засідання не з'явилась, але у направлених письмових поясненнях повідомила, що посвідчення договору дарування квартири вона здійснила у відповідності до чинного законодавства, просила розглянути справу у її відсутність і винести законне і обґрунтоване рішення (а.с.36).
3-тя особа: служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в особі свого представника в судові засідання не з'явилась, але у направлених листах до суду просила розглянути справу у відсутність свого представника і винести рішення згідно діючого законодавства з максимальним врахуванням інтересів дитини (а.с.54-55; 187).
3-тя особа: ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_8 (а.с.114) в судові засідання не з'явились, про розгляд справи були неодноразово повідомлені належним чином (а.с.49; 101; 132; 144; 150; 172; 174-Б; 190-191; 206), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у їх відсутність щодо останнього судового засідання не звертались.
3-тя особа: ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_8 (а.с.137) в судові засідання не з'явились, про розгляд справи були неодноразово повідомлені належним чином (а.с.50; 100; 133; 144; 150; 172; 174-А; 191-192; 206), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у їх відсутність щодо останнього судового засідання не звертались.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.4, ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Як зазначає ч.1, ст.321 ЖК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.
У відповідності до ч.1, ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За правилами ч.3, ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Рішенням Харківського районного суду м. Києва від 15.02.1999 року було визнано право власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.3-4). Дане рішення вступило в законну силу і даних про його скасування судом апеляційної або касаційної інстанції немає. Вказане судове рішення було зареєстроване в КП „Київське міське бюро технічної інвентаризації" 7.05.1999 року за реєстраційним №3083, про що свідчить реєстраційний напис зазначеної юридичної особи (а.с.4, зворот. бік).

Дана квартира є двохкімнатної, ізольованою загальною площею 50,6 м2, житловою площею 30,1 м2, розташованою на 2 поверхі 9-типоверхового будинку, що підтверджується її технічним планом (а.с.68-69), в якій зареєстрованими є станом на лютий 2013 року ОСОБА_5 та її малолітній син ОСОБА_9, 2008 року народження (а.с.83).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30.10.2013 року було витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 (а.с.5-8). Дане рішення вступило в законну силу.

Згідно п.п.2, 3, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6.11.2009 року №9 не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Як встановлено судом, 22 березня 2013 року, тобто до винесення вказаного судового рішення Апеляційним судом м. Києва, але під час розгляду цивільної справи в Дарницькому районному суді м. Києва за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про витребування з чужого незаконного володіння 1/2 частини спірної квартири, який він подав у липні 2011 року, ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_3 безоплатно отримала в дар квартиру АДРЕСА_1 згідно договору дарування квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пестич Л.В. Даний договір був зареєстрований у реєстрі №286 (а.с.60-61). За змістом п.п.1, п.6 вказаного договору дарування квартири дарувальник, тобто ОСОБА_5, стверджує, що до вказаної квартири до теперішнього часу, тобто до 22.03.2013 року, судового спору немає (а.с.60, зворот. бік). Враховуючи, що Дарницький районний суд м. Києва виніс 10.04.2013 року рішення, а не заочне рішення, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про витребування з чужого незаконного володіння 1/2 частини спірної квартири, тому вказана 3-тя особа знала про судовий спір щодо зазначеного нерухомого майна і приховала вказане від приватного нотаріуса. Вказані обставини свідчать про небажання ОСОБА_5 повернути частину квартири її законному власнику, позивачу по справі, тому вона і подарувала її ОСОБА_3

Як наголошує ч.1, ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За приписами ч.1, ст.388 ЦК України наголошує, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом вказаних норм права витребування майна від добросовісного набувача залежить від умов, за яких річ вибула з володіння власника чи особи, якій він передав за договором, та оплатності (безвідплатності придбання). Якщо майно було загублено власником, викрадене у нього чи вибуло іншим шляхом поза його волею, то воно підлягає поверненню власнику.

Поскільки судом достаменно встановлено, що квартира АДРЕСА_1 вибула з власності позивача ОСОБА_2 не за його волевиявленням, а іншим шляхом, що було встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, при цьому ОСОБА_5 до винення рішення відчужила її на користь ОСОБА_3, тому позивач має законне право витребувати у ОСОБА_3, яка володіє даним майном на теперішній час, і передати йому спірну квартиру. За таких обставин позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.79 та ст.88 ЦПК України при задоволенні позову позивача також підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_3 на його користь 3654 грн. судового збору, сплачені ним при зверненні з позовом до суду.

Керуючись ст.10; 11; 60; 61; 79; 88; 209; 213-215 ЦПК України, на підставі ст.41 Конституції України, ст.319; 321; 387; 388 ЦК України, ч.3, ст.61 ЦПК України, п.2, 3, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6.11.2009 року №9, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Витребувати із незаконного володіння ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Кожанка, Фастівського району, Київської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_2, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 51,1 м2, жилою площею 30,7 м2 на користь ОСОБА_2, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3654 грн. судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії відповідачем.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :