Єдиний унікальний номер 725/2970/14-ц
Номер провадження 6/725/8/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Войтун О. Б.

при секретарі Ільєвській О.С.,

за участю:

представника заявника: ОСОБА_1,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення суду від 18.09.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні власником права власності на житлове приміщення (квартиру) шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та примусове виселення з житлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_1 02.02.2014 року звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду від 18.09.2014 року.

Посилався на те, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18.09.2014 року позов ОСОБА_2 було задоволено. Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_6 з житлового приміщення квартири №47, що по вул. Руській, 287-«З» м.Чернівці. Зобовязано ОСОБА_4 та ОСОБА_6 надати безперешкодний доступ до житлового приміщення квартири №47, що по вул. Руській, 287 «З» м.Чернівці шляхом передачі ОСОБА_2 ключів від вхідних дверей цієї квартири.

На виконання зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист, по якому було відкрито виконавче провадження №46054583.

Вказував на те, що у квартирі №47, що по вул. Руській, 287 «З» разом із батьками проживає малолітня дитина. Вважає, що примусове виселення порушує права малолітньої дитини, у звязку з чим ним було у касаційному порядку оскаржено рішення суду від 18.09.2014 року.

Просив відстрочити виконання рішення згідно виконавчого листа №725/2970/14-ц від 31.12.2014 року у виконавчому провадженні №46054583 до розгляду по суті касаційною інстанцією справи №725/2970/14-ц.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні заперечували проти поданої заяви. Пояснили, що рішення суду від 18.09.2014 року набрало законної сили, а тому підлягає безумовному виконанню..

Вислухавши думку присутніх учасників судового процесу, частково дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, які утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо) за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку виконання рішення.

Як було встановлено судом, рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18.09.2014 року позов ОСОБА_2 було задоволено. Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_6 з житлового приміщення квартири №47, що по вул. Руській, 287-«З» м.Чернівці.

Також зобовязано ОСОБА_4 та ОСОБА_6 надати безперешкодний доступ до житлового приміщення квартири №47, що по вул. Руській, 287 «З» м.Чернівці шляхом передачі ОСОБА_2 ключів від вхідних дверей цієї квартири.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 24.12.2014 року рішення суду першої інстанції від 18.09.2014 року залишено без змін.

Вказані рішення судів набрали законної сили та є чинним на час розгляду заяви судом.

Згідно ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Суд приймає до уваги ту обставину, що наведені в заяві про відстрочку виконання рішення суду підстави - не передбачені ст.373 ЦПК України в якості підстав, за наявності яких суд може відстрочити виконання судового рішення.

Крім того, суд зауважує, що матеріалів поданої заяви не було долучено доказів подання відповідачем касаційної скарги на рішення суду та прийняття її до розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Суд при вирішенні даної заяви керується нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997 року, а також розясненнями наданими Європейським судом з прав людини.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 22.02.2005 року, ухваленого у справі «Шаренок проти України», було встановлено порушення ст.6 Конвенції та ст.1 протоколу 1 Конвенції. При цьому, Суд зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобтоправо порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Також, Суд сказав на свою прецедентну практику, згідно з якою відсутність у заявника можливості домогтися виконання рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, гарантоване першим реченням частини першої статті 1 Протоколу № 1.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду є джерелом права у національній правовій системі.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява про відстрочку виконання рішення суду необґрунтована, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення суду від 18.09.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні власником права власності на житлове приміщення (квартиру) шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та примусове виселення з житлового приміщення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун