АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/8228/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2734/15Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Акопян В.І.

Суддів: Лобова О.А., Чумак О.В.

при секретарі: Фадейкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 27 липня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток земельних ділянок, визнання права власності на земельну ділянку, виділ в натурі частини житлового будинку в окремий об'єкт нерухомого майна, третя особа - Управління держземагенства у м.Полтаві, Київська районна у м.Полтаві рада, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення часток земельних ділянок, визнання права власності на земельну ділянку, виділ в натурі частини житлового будинку в окремий об'єкт нерухомого майна.

Після збільшення позовних вимог, посилаючись на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 11.04.2014 року ОСОБА_4, у зв'язку з не визначенням часток земельної ділянки, просила: визначити, що покійній ОСОБА_4 за життя належало 532 кв.м., а ОСОБА_3 468 кв.м. із земельної ділянки, що належала їм на праві спільної сумісної власності загальною площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та покійній ОСОБА_4, за життя належало 921 кв.м., ОСОБА_3 379 кв.м. із земельної ділянки загальною площею 1300 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою м.Полтава, вул. Черкаська,7.

Визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 532 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та на земельну ділянку площею 379 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою м. Полтава, вулиця Черкаська,7.

Виділити їй в натурі 1/2 частку із майна, що перебуває у спільній частковій власності з одночасним припиненням для неї права спільної часткової власності, що складають самостійний об'єкт нерухомого майна без втрати цільового призначення в житловому будинку літ А-1 в складі приміщень: коридор 1-1 площею 3,0 кв.м., кухня 1-2 площею 7,8 кв.м., кімната 1-3 площею 6,3 кв.м., кімната 1-4 площею 13,4 кв.м., коридор 1-5 площею 3,2 кв.м., сіни 1-6 площею 7,4 кв.м., санвузол 1-7 площею 4,7 кв.м., тамбур площею 2,3 кв.м., загальною площею 48,1 кв.м., житловою площею 19,7 кв.м та господарські будівлі та споруди сарай Ж площею 24,0 кв.м., сарай З площею 17,3 кв.м, сарай И площею 9,4 кв.м, вбиральня Н площею 1,4 кв.м, сарай О площею 12,8 кв.м., літня кухня Пп площею 34,8 кв.м., колодязь питний №5, огорожа №6, ворота огорожі №8, огорожа №9,огорожа №1 та визнати за нею право власності як на окремий об'єкт нерухомого майна.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 27 липня 2015 року

в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_2 та подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити іі позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.307, п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції в разі невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, позивачка ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 листопада 2014 року є власником 1/2частини будинку з господарськими спорудами, які розташовані за адресою м.Полтава вул.Черкаська,7. Частину будинковолодіння позивачка отримала, як спадщину після смерті ОСОБА_4.

Інша 1/2 частина даного будинковолодіння згідно договору дарування від 24 січня 2005 року належить на праві власності ОСОБА_3.

В серпні 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приватизували присадибну земельну ділянку .Їм було видано два державні акти на право власності на земельну ділянку: 1) державний акт серія ЯМ № 919886 від 18 серпня 2012 року, в якому зазначено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є власниками земельної ділянки по вул. Черкаській,7 в м.Полтаві площею 0,1000га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ,яка належить їм на праві спільної сумісної власності; 2)державний акт серія ЯМ № 059317 від 18 червня 2012 року, в якому зазначено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є власниками земельної ділянки площею 0,1300га по вул. Черкаській, 7 в м. Полтаві, яка належить їм на праві спільної сумісної власності. Ці державні акти були зареєстровані належним чином у управлінні Держкомзему у м.Полтаві.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 28 грудня 1990 року встановлено порядок користування земельною ділянкою по вул. Черкаській, 7 між ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Такий порядок користування земельною ділянкою зберігся при неодноразовому переході права власності на будинковолодіння. В судовому засіданні апеляційного суду сторони пояснили ,що у них давно встановлені межі земельних ділянок, якими вони користуються, кожна земельна ділянка облаштована окремим виходом, вони прохають суд встановити розміри земельних ділянок, які є у їх власності згідно фактичного користування. Відповідачка пояснила, що спадкодавець ОСОБА_2, -ОСОБА_4 користувалася земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 532 кв.м. та земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 921кв.м., що вона не заперечує щоб за ОСОБА_2Є було визнано право власності в порядку спадкування на ці земельні ділянки, щоб вони були виділені позивачці в натурі.

Згідно ст. 372ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Співвласники ОСОБА_4 та ОСОБА_3І поділили між собою земельні ділянки, при розгляді справи позивачка і відповідачка підтвердили свою згоду на такий поділ земельної ділянки.

Позивачка зверталась в нотаріальну контору про видачу їй свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування на земельні ділянки, але нотаріус їй відмовив постановою від 31жовтня 2014 року, оскільки не можливо встановити в частці право власності спадкодавця на земельні ділянки.

Оскільки ОСОБА_4 померла, позивачка позбавлена можливості іншим шляхом як не в судовому порядку вирішити питання про прийняття спадщину у вигляді земельних ділянок.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання за нею права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 532 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку та 921 кв.м земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою м.Полтава вул. Черкаська,7та виділ її із спільної сумісної власності підлягають задоволенню, оскільки попередніми власниками будинковолодіння був встановлений порядок користування будинком і господарськими спорудами та земельною ділянкою, такий порядок зберігся і при приватизації земельних ділянок, а також після переходу права власності на будинковолодіння до ОСОБА_2Є, тобто співвласники (ОСОБА_4 та ОСОБА_3І.) добровільно поділили майно, яке перебувало у їх спільній сумісній власності.

Такий розподіл земельних ділянок зазначено в варіанті №1 додатку №2 до висновку судової будівельно-технічної експертизи від15 .06.2015 року.

Відповідно висновку судової будівельно - технічної експертизи від 15 червня 2015 року в користуванні позивачки знаходиться частина будинку літ А.-1 ( коридор №1-1 площею 3,0 кв.м. кухня №1-2 площею7,8кв.м, кімната №1-3 площею 6,3кв.м, кімната 1-4 площею 13.4 кв.м, коридор № 1-5площею 3,3 кв.м, сіни№1-1 площею 7,4 кв.м, санвузол №1-7 площею 4,7 кв.м, тамбур № ІV площею 2,3 кв.м.) та господарські споруди: сарай літ.Ж, сарай літ. З сарай літ. И, гараж літ. К, вбиральня літ.Н, сарай літ.О. літня кухня літ.Пп, колодязь питний №5,огорожа №6.огорожа №9,огорожа № 10, ворота огорожі № 8,- що складає 1/2 частину будинку та господарських споруд і приміщень.

В судовому засіданні суду першої інстанції та в апеляційному суді відповідачка визнала позов в цій частині

Відповідно до ст. 364ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відмовляючи позивачці в задоволенні позову про виділ в натурі частини нерухомого майна, місцевий суд ґрунтувався на тому,що позивачка не набула права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки позивача в цій позовній заяві ставила питання про визнання за нею права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування і виділ її в натурі, пославшись на те, що іншим шляхом вона не має можливості прийняти спадщину і колегія погодилась з доводами позовної заяви та апеляційної скарги.

Крім того, колегія суддів вважає, що місцевий суд помилково зазначив в рішенні суду, що виділ в натурі частки в будинковолодінні не можливий без набуття права власності на земельну ділянку.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, оскільки питання про виділ будинковолодіння в окремий обєкт нерухомості не відноситься до компетенції суду.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, п.3,4 ст.309,ст..316 , 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш ИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_5 в садибі за адресою м.Полтава вул. Черкаська,7 в натурі 1/2 частку із майна ,що перебуває у спільній частковій власності з припиненням права спільної власності : в житловому будинку літ.А-1 коридор 1-1. площею 3.0кв.м, кухня1-2. площею 7.8 кв.м.; кімнату 1-3.площею 6,3 кв.м., кімнату 1-4 площею 13,4 кв.м., коридор 1-5 площею 3,2 кв.м.,сіни 1-1 площею 7.4 кв.м, санвузол 1-7 кв.м,площею 4,7 кв.м., тамбур ІV площею 2.3 кв.м. - загальною площею 48,1 кв.м., житловою площею 19,7 кв.м.; господарські споруди: сарай Ж, площею 24,1 кв.м,сарай З,площею17,3 кв.м., сарай И , площею 9,4 кв.м., гараж К, площею 23,7 кв.м., вбиральню Н, площею 1,4 кв.м., сарай О площею 12,8 кв.м., літню кухню Пп, площею34,8 кв.м., колодязь питний №5, огорожу №6, ворота огорожі №8, огорожу №9.

Визнати за ОСОБА_5 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 532 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку та на 921 кв.м. земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою м.Полтава вул. Черкаська, 7 та виділити їх у власність відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 60 від 15.06.2015 року, варіант 1додатку №2 до висновку, зафарбовано в червоний колір.

Виділити у власність ОСОБА_3 земельну ділянку цільового призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 468 кв.м, та земельну ділянку цільового призначення для ведення особистого селянського господарства площею 379 кв.м., відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 60 від 15.06.2015 року, варіант №1 додатку №2 до висновку, зафарбовано у сірий колір.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: В.І. Акопян

Судді: О.А.Лобов

ОСОБА_7

З оригіналом згідно

Суддя В.І.Акопян