Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2015 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючої судді Гончарука В.П.

з секретарем Красновою І.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: Комунальне підприємство „Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про визнання права користування квартирою, зобов'язання видати ордер,-

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права користування квартирою АДРЕСА_1, зобов'язання видати ордер на вказане жиле приміщення до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».

Квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_4 (чоловікові позивача, ОСОБА_1), як працівнику Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві, на сім'ю з 2 осіб: на нього та дружину, ОСОБА_1, у 1992 році. Квартира знаходилася у відомчому будинку Дарницького вагоноремонтного заводу. Підставою для вселення у квартиру стало розпорядження на право зайняття жилої площі в сімейному гуртожитку для тимчасового проживання, виданого на підставі рішення адміністрації Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві від 22 червня 1992 року № 7, яке узгоджено з Представником Президента України в Дарницькому районі м. Києва.

Після отримання квартири ОСОБА_4 до неї вселився ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як член сім'ї наймача. ОСОБА_2 зареєструвався у ній за місцем проживання у січні 1997 року, а ОСОБА_1 у липні 2004 року.

Згідно рішення адміністрації та профкому Дарницького вагоноремонтного заводу від 20.02.1997 року (протокол № 8 спільного засідання адміністрації і профкому Дарницького ВРЗ від 20.02.1997 року) ОСОБА_2 став наймачем зазначеної квартири.

На підставі розпорядження КМДА від 03.08.2000 року № 1326 „Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Києва відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх мереж, відокремлених об'єктів комунального призначення та соціальної інфраструктури Дарницького вагоноремонтного заводу» будинок АДРЕСА_1 у статусі житлового будинку було передано до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Відповідно до розпорядження КМДА від 10.12.2010 року № 1112 «Питання організації управління районами в м. Києві» житловий будинок АДРЕСА_1 віднесено до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

Розпорядженням Дніпровської в місті Києві державної адміністрації від 13.02.2015 року № 61 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» об'єкти житлового та нежитлового фонду територіальної громади м. Києва, передані до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, у тому числі і зазначений житловий будинок закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» з 16.02.2015 року.

Звернувшись з приводу отримання ордеру на зазначене житлове приміщення позивачі отримали відмову у зв'язку з тим, що у Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації відсутня інформація про те, що будинок АДРЕСА_1 змінив статус з гуртожитку на жилий будинок.

Згідно інформації, наданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним житловим будинком та саме у статусі житлового будинку його передано до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Представник позивачів в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому представник позивачів надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов.

Представник відповідача Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилася надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Представник третьої особи, КП „Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в судове засідання не з'явилася надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Форми № 3 від 30.09.2015 року, виданої ЖЕД № 406 у спірній квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивачі ОСОБА_1 з 01.07.2004 року та ОСОБА_2 з 17.01.1997 року.

Квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_4 (чоловікові позивача, ОСОБА_1), як працівнику Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві, на сім'ю з 2 осіб: на нього та дружину, ОСОБА_1, у 1992 році.

Квартира знаходилася у відомчому будинку Дарницького вагоноремонтного заводу. Підставою для вселення у квартиру стало розпорядження на право зайняття жилої площі в сімейному гуртожитку для тимчасового проживання, виданого на підставі рішення адміністрації Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві від 22 червня 1992 року № 7, яке узгоджено з Представником Президента України в Дарницькому районі м. Києва.

Після отримання квартири ОСОБА_4 до неї вселився ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як член сім'ї наймача.

Згідно рішення адміністрації та профкому Дарницького вагоноремонтного заводу від 20.02.1997 року (протокол № 8 спільного засідання адміністрації і профкому Дарницького ВРЗ від 20.02.1997 року) ОСОБА_2 став наймачем зазначеної квартири.

На підставі розпорядження КМДА від 03.08.2000 року № 1326 „Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Києва відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх мереж, відокремлених об'єктів комунального призначення та соціальної інфраструктури Дарницького вагоноремонтного заводу» будинок АДРЕСА_1 у статусі житлового будинку було передано до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Відповідно до розпорядження КМДА від 10.12.2010 року № 1112 «Питання організації управління районами в м. Києві» житловий будинок АДРЕСА_1 віднесено до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

Розпорядженням Дніпровської у місті Києві державної адміністрації № 61 від 13.02.2015 року «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» з 16.02.2015 року зазначений житловий будинок закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».

Відповідно ст. 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно з договором найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордеру на жиле приміщення між наймодавцем-житлово-експлуатаційною організацією (а при її відсутності-відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем-громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Відповідно до ст. 814 ЦК України, у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права і обов'язки наймодавця.

Відповідно ст. 47 Конституції України, ст. 1 ЖК УРСР, кожний має право на житло. Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

На підставі ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту порушених прав, зокрема, є відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 4 ЖК УРСР, що є спеціальним законом по відношенню до ЦК України, який регулює житлові відносини, жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд, який включає: державний житловий фонд - жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі; громадський житловий фонд - жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об'єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям; фонд житлово-будівельних кооперативів; приватний житловий фонд - жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності.

З державного чи громадського житлового фонду громадянам можуть надаватися жилі приміщення як на загальних умовах (тим, що потребують поліпшення житлових умов), так і у якості службового житла - глава 1 розділу ІІІ ЖК УРСР "Надання жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо обліку громадян, які відповідно законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності та делеговані повноваження щодо надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату; здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності.

У відповідності із ч. 6 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

На звернення ОСОБА_2 Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією листом від 04.11.2015 року було відмовлено у видачі ордеру на зазначене житлове приміщення з посилання та не, що у до райдержадміністрації не надходило розпорядження КМДА про зміну статусу з гуртожитку по АДРЕСА_1 на жилий будинок.

Відповідно до довідки, наданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна від 22.04.2014 року за даними інвентаризаційної справи будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним житловим будинком та саме у статусі житлового будинку його передано до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Позивачі надали суду достатньо доказів того, що вони на законних підставах постійно користуються спірним жилим приміщенням: ними укладено договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води; на електропостачання; на надання послуг електрозв'язку та інші. По спірній квартирі позивачі здійснюють оплату житлово-комунальних платежів.

За вищевикладених обставин суд вважає, що позивачі вселилися у спірну квартиру та займають її на відповідних законних підставах, у зв'язку з чим позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні щодо визнання за ними права користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідача, Дніпровську районну у місті Києві державну адміністрацію видати ордер на дану квартиру.

Враховуючи викладене, та визнання відповідачами позовних вимог позивачів, позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 19, 47 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 9, 58-59, 61 ЖК УРСР, ст.ст. 8, 15-16, 814ЦК України, Законом України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", постановою Кабінету Міністрів України №1482 від 21.09.1998 року "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", ст. ст. 3-4, 10 -11, 15, 57-60, 169, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа комунальне підприємство „Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про визнання права користування квартирою, зобов'язання видати ордер на житлове приміщення - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право користування квартирою АДРЕСА_1

Зобов'язати Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію видати ОСОБА_2 ордер встановленого зразку на жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1, на таких осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - донька.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :