Провадження № 2/641/2480/2015 Справа № 641/9108/15-ц
25 грудня 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Григор′єва Б.П.
при секретарі - Вакуленко Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Страхова компанія «Україна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ПАТ «Страхова компанія «Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву с проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_4 «СК «Україна» належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, однак суду не повідомив причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, за наявними в матеріалах справи доказами.
Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 07.12.2014 року біля 16,50 годин керував автомобілем НОМЕР_3 по вул.. Енергетичній,3 в м. Харкові та при змінюванні напрямку руху ліворуч не впевнився що це буде безпечним, у разі чого скоїв зіткнення з автомобілем Форд держномер АХ 9730 СМ під керуванням водія ОСОБА_3, у зв,язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження та заподіяні матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Як вбачається з постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.12.2014 року, ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КпАП України за порушення п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_2 встановленою постановою суду, що має преюдиціальне значення.
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників назмених транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення
про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний
направити свого представника (працівника, аварійного комісара або
експерта) на місце настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1187 ч.2 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п.32.7 ст.32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.
Відповідно до п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов»язкового страхування цивільно - правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Таким чином, суд вважає доведеними ті обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх позовних вимог.
Як зазначено в ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до Постанови № 4 від 31.03.1995 року Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди», моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв′язку з ушкодженням здоров′я, у порушенні нормальних життєвих зв′язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
В судовому засіданні було встановлено, що внаслідок ДТП позивачу було спричинено моральну шкоду, яка полягає у незручностях, які він зазнав через неможливість користуватися своєю власністю - пошкодженим автомобілем, а також у душевних стражданнях, пов'язаних з пошкодженням його майна.
Так, відповідно до п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Суд вважає, що розмір моральної шкоди, заявлений позивачем у 5000,00 грн., повністю відповідає обставинам справи та є достатньою компенсацією тих душевних страждань та незручностей, які зазнав позивач внаслідок пошкодження його автомобілю в результаті ДТП.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобовязання сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,79, 88, 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути в рівних частках з ПрАТ СК «Україна», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 431 грн. 09 коп.
Заочне рішення може біти переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або в порядку ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_5