пр. № 4-с/759/83/15
ун. № 759/7568/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Величко Т.О., при секретарі А.В. Самайда розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва щодо визнання відмови в зупиненні виконавчого проваження неправомірною, та зобов»язання зупинити виконавче провадження

ВСТАНОВИЛА :

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва. Свої вимоги обґрунтував тим, На виконанні у ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві знаходиться виконавчий лист №2/759/2898/14 виданий 16.02.2015 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з скаржника на користь ОСОБА_2 грошових коштів з примусового виконання якого 20.02.2015 року було відкрито виконавче провадження №ВП46618177. Скаржник зазначав, що виконавчий лист отримано стягувачем після оскарження ним рішення святошинського районного суду м. Києва від 15.09.2014 року до апеляційного суду м. Києва. Скаржник вказував, що 22.01.2015 року рішення суду першої інстанції було скасовано і апеляційним судом ухвалено нове рішення суду про стягнення з скаржника грошових коштів на користь ОСОБА_2, на виконання якого було відкрито виконавче провадження №ВП46618177. Скаржник вказував, що не погодившись із рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22.01.2015 року він звернувся із касаційною скаргою до Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ та 16.03.2015 року отримав ухвалу суду касаційної інстанції про відкритті виконавчого провадження по справі та зупинення виконавчого провадження. Скаржник вказував, що державний виконавець ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві Маціборук В.О. відмовився зупиняти провадження, посилаючись на те, що виконавчий лист виданий Святошинським районним судом м. Києва, а не Апеляційним судом м. Києва, а тому просить суд скаргу задовольнити у порядку ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», слухати справу за його відсутності.

В судове засідання суб»єкт оскарження не з»явився, подав до суду клопотання, де вказував, що рішення Святошинського районного суду м. Києва виконано в повному обсязі та вказане виконавче провадження на виконанні у відділ не перебуває, при цьому надав суду постанову від 31.07.2015 року про закінчення виконавчого провадження.

Дослідивши письмові докази подані до матеріалів справи суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що скаржником не подано до суду доказів про призначення справи до розгляду до справи у Вищому Спеціалізованому суді з розгляду цивільних і кримінальних справ, не надано доказів про визнання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва, №2/759/2898/14 виданий 16.02.2015 року ,таким що не підлягає виконанню у зв»язку із ухваленням нового рішення апеляційної інстанції 22.01.2015 року.

Судом встановлено, що згідно ухвали Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ та 16.03.2015 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 22.01.2015 року до закінчення касаційного провадження.

Скаржник не надав суду доказів про відкриття виконавчого провадження на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 22.01.2015 року, а тому відсутні підстави для зупинення цього виконавчого провадження, номер якого позивач не вказав та доказів про його існування суду не подав.

Окрім того судом встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції в м. Києві від 31.07.2015 року від 31.07.2015 року про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження ВП46618177 закінчено.

Скаржник також не наддав суду доказів про оскарження вказаної постанови.

А тому на думку суду скаржник помилково обрала спосіб захисту своїх прав та обов»язків, шляхом,оскільки такий спосіб захисту не передбачений Законом України «Про виконавче провадження», та суд не вбачає у діях державного виконавця порушення прав скаржника та незаконність винесення рішень.

Згідно з ст.387 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов»язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його пропущені права чи свободи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 384,385,386, 387,389 ЦПК України , ст. 20,24, 27,30,32, Закону України «Про виконавче провадження» суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подачі у п»ятидений строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Т.О. Величко