Справа № 740/1611/15
Провадження № 2-п/740/10/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді СКАЛОЗУБА О .М.,

при секретарі Полєтавкіній М.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ніжина цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач в заяві уточнюючи свої вимоги просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1174942,53 грн., з яких 242370,83 грн. несплачених в строк відсотків та 932571,69 грн. неустойки, посилаючись на слідуючи обставини: 27.04.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Даніель», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Даніель», (далі - банк/позивач) та ОСОБА_2 (далі - відповідач) укладено кредитний договір № Т-995-04-КА (далі - кредитний договір) і видано кредит у розмірі 109 630,00 дол. США (сто дев'ять тисяч шістсот тридцять дол. США 00 центів) на умовах сплати процентів, неустойки за користування кредитом та повного повернення кредиту в строк до 26.04.2014 року включно.

Згідно з п. 4.1. кредитного договору відповідач зобов'язаний повернути отриманий кредит і сплатити нараховані відсотки за користування ним, комісії в розмірі та в терміни, що передбачені пунктами 1.1., 1.2., 1.5., 1.6. цього договору.

Згідно з п 1.1 кредитного договору, відповідач повинен щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 12,99% річних.

Відповідно до пп. 4.2., 4.3 кредитного договору за порушення відповідачем термінів повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, відповідач зобов'язаний сплачувати позивачу пеню в розмірі 0,1% від суми, що підлягає сплаті за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 4.17. кредитного договору за порушення відповідачем зобов'язання, передбаченого п. 4.15. щодо надання довідки про доходи за останні шість місяців відповідач сплачує позивачу за кожний випадок порушення штраф у розмірі 5% від суми кредиту.

Відповідач не виконав свій обов'язок по кредитному договору, чим порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, в зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість.

Враховуючи зазначені порушення відповідачем умов кредитного договору та на підставі п. 7.1., 7.2. кредитного договору, позивач набув право вимоги до відповідача про дострокове повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі.

Позивач звернувся до відповідача 12.03.2014 року з письмовими вимогами від 07.03.2014 року №1-04-1443, від 07.03.2014 року №1-04-1443 щодо дострокового погашення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. Вказаний факт підтверджується списком згрупованих відправлень від 12.03.2014 року, поштовим чеком від 12.03.2014 року, а також повідомленнями про доставку поштових відправлень, поштовими конвертами.

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.12.2012 року позовні вимоги позивача задоволено та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором.

Таким чином станом на 22.06.2015 року заборгованість за кредитним договором по невиплачених відсотках за період з 27.09.2012 року по 21.06.2015 року та по неустойці становить 1 174 942,53 грн. з яких: сума несплачених в строк відсотків 242370,83 грн.; сума неустойки 932571,69 грн.

Згідно п. 7.5. кредитного договору по вимогах про стягнення заборгованості встановлений строк позовної давності 5 років.

Постановою Правління Національного Банку України від 15.04.14 № 217 в ПАТ « КБ «Даніель» відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію банку.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 16.04.14 № 29, розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію у ПАТ «КБ «Даніель».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та зазначила, що вимога про застосування строку позовної давності не може бути застосована, оскільки відповідачем остання проплата була здійснена 06.12.2013 року. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позов визнали частково. Просили застосувати строк позовної давності до позовних вимог щодо стягнення пені за прострочені відсотки та за прострочений кредит за період з 28.09.2012 по 21.06.2015 року і стягнути 2665,48 грн неустойки та 1825,16 грн. відсотків на користь позивача. Також просили застосувати ч. 3 ст. 551 ЦУ України та зменшити розмір неустойки до 4 490,65 грн.

Вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.04.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Даніель», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Даніель» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № Т-995-04-КА і видано кредит у розмірі 109 630,00 дол. США на умовах сплати процентів, неустойки за користування кредитом та повного повернення кредиту в строк до 26.04.2014 року включно.

Згідно копії постанови Правління Національного Банку України від 15.04.14 № 217 в ПАТ « КБ «Даніель» відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію банку.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 16.04.14 № 29, розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію у ПАТ «КБ «Даніель».

Відповідач не виконав свій обов'язок по кредитному договору, чим порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, в зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість.

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.12.2015 року, яке ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 08.04.2013 року залишено без змін стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель»: 117681 грн. 26 коп. заборгованості за кредитним договором № Т-995-04-КА від 27 квітня 2007 року та додаткової угоди до нього від 25 липня 2008 року за період з жовтня 2011 року по вересень 2012 року включно; 21393 грн.58 коп. відсотків за користування кредитом за період з квітня 2012 року по серпень 2012 року включно; 3582 грн. 94 коп. відсотків за користування кредитом за період з 01 вересня 2012 року по 26 вересня 2012 року включно; 2908 грн. 33 коп. пені за несплачені в строк відсотки за користування кредитом за період з 28 травня 2012 року по 27 вересня 2012 року включно; 19276 грн.65 коп. пені за несплачені в строк платежі по погашенню кредиту за період з 26 жовтня 2011 року по 27 вересня 2.012 року, 197746 грн.82 коп. в рахунок дострокового погашення заборгованості за кредитним договором № Т-995-04- КА від 27 квітня 2007 року та додаткової угоди до нього від 25 липня 2008 року, а всього стягнути 362589 грн.58 коп. та 3219 грн. у повернення витрат по сплаті судового збору.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором укладеним між сторонами вбачається, що борг ОСОБА_2 станом на 22.06.2015 року (за період з 27.09.2012 року по 21.06.2015 року) становить 1 174 942,53 грн, з яких 242 370,83 грн. заборгованість за відсотками та 932 571,69 грн заборгованість по неустойці. відповідач та його представник заперечень проти вказаного розрахунку заборгованості суду не надали.

Як вбачається з пояснень представника позивача, відповідачем ОСОБА_2 було внесено на погашення заборгованості по спірному кредитному договору востаннє 06.12.2013 року (платіжне доручення 583242), що не заперечується сторонами.

Отже підстав для застосування п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України, як цього просить відповідач та його представник немає, оскільки позивач до суду з позовом звернувся 26.08.2014 року, тобто в межах строку позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

За правилам ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилами ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки ( штраф, пеня) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, якими, зокрема, може бути ступень виконання зобов'язань боржником, майновий стан чи інші інтереси позичальника.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобов'язань" від 22 листопада 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементом загального конституційного принципу верховенства права.

Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який в декілька разів перевищує заборгованість спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року №39/248, в якій наголошено, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, а тому принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Конституційний Суд України визначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч.3 ст.551 ЦК України.

Отже, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків (постанова Верховного Суду України, ухвалена по справі № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року).

Враховуючи те, що діючим законодавством не наводиться чіткий перелік таких обставин та це питання повинно вирішуватися на підставі аналізу конкретної ситуації, суд вважає, що оскільки розмір заборгованості за відсотками по кредитному договору на даний час становить 242 370,83 грн., а нарахована неустойка 932 571,69 грн., що перевищує розмір збитків, то є підстави зменшити розмір неустойки, визначений позивачем до 250000,00 грн. за період з 27.09.2012 року по 21.06.2015 року.

Таким чином слід стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» суму боргу за кредитним договором № Т-995-04-КА від 27.04.2007 року в розмірі 492 370 (чотириста девяносто дві тисячі триста сімдесят) гривень 83 коп. що складається з: сума не сплачених відсотків за користування кредитом 242 370,83 гривень за період з 27.09.2012 року по 21.06.2015 року; сума неустойки- пені за прострочення сплати кредиту 250000,00 гривень за період з 27.09.2012 року по 21.06.2015 року.

Приймаючи до уваги те, що позов ПАТ «КБ «Даніель» задоволено на 41,9 % ( 492370,83 грн. х 100% : 1174942,53 грн. = 41,9%), тому підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 1531,02 грн судових витрат у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог ( 3654 х 41,9% :100%).

Керуючись ст.ст.10,11,60, 79, 88, 212-215,218 ЦПК України , -

в и р і ш и в :

Позов Публічногоакціонерного товариства «Комерційний банк «Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Т-995-04-КА від 27.04.2007 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» суму боргу за кредитним договором № Т-995-04-КА від 27.04.2007 року в розмірі 492 370 (чотириста девяносто дві тисячі триста сімдесят) гривень 83 коп. що складається з: сума не сплачених відсотків за користування кредитом 242 370,83 гривень за період з 27.09.2012 року по 21.06.2015 року; сума неустойки- пені за прострочення сплати кредиту 250000,00 гривень за період з 27.09.2012 року по 21.06.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір у розмірі 1531,02 грн.

На рішення може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайсуд апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Скалозуб О.М.