760/8778/15-ц (2-1535/15)
Солом'янський районний суд м. києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Дрозд А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив суд стягнути на його користь з відповідачів солідарно заборгованість за договором позики в сумі 7 516 383,22 грн., з яких 4 274 032,14 грн. - сума основного боргу, 246 254,55 грн. - проценти річних та 2 996 096,53 грн. пені, вирішити питання про судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 20.05.2008 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу 380 000,00 доларів США, що окремо підтверджується розпискою, строком повернення до 20 травня 2012 року.

В забезпечення виконання своїх зобов`язань за вищезазначеним договором позики ОСОБА_2 підписав договір поруки 20 травня 2008 року.

Станом на день звернення в суд із даним позовом, заборгованість не погашена і станом на 22.04.2014 складає згідно офіційного курсу НБУ 4 274 032,14 грн.

Також позивач застосовує положення ч.2 ст.625 ЦПК України і просить стягнути з відповідачів і 3% річних від суми заборгованості в розмірі 21 894,25 доларів США, що згідно офіційному курсу НБУ станом на день звернення до суду - 246 254,55 грн.

Згідно п.6 Договору позики позивач порушує питання і про стягнення пені в розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочки в розмірі 266 380,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на день подачі позову - 2 996096,53 грн. (а.с.1-5)

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.140, 145-146, 149-151)

В свою чергу, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.152)

Представник відповідача ОСОБА_2 подав заяву також про розгляд справи за його відсутності, проте зазначив, що у задоволенні вимог до його довірителя слід відмовити, оскільки зобов`язання за договором поруки є припиненими (а.с.155-156)

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення у справі суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовується вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін впливають із встановлених обставин і яка норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При цьому, відповідно до принципів цивільного процесу саме сторони розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, визначаючи ті чи інші предмет і підстави позову (ч.1 ст.11 ЦПК України) і суд не вправі вийти за ці межі.

Так, відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, серед яких можуть бути договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11, ч.2 ст.509 ЦК України)

З матеріалів справи вбачається, що 20 травня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір позики, згідно якому позикодавець взяв на себе зобов`язання передати у власність позичальнику грошові кошти в сумі 380 000,00 доларів США, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ станом на день укладення договору - 1 919 000,00 грн., а позичальник повернути позику не пізніше 20 травня 2012 року (а.с.6)

При цьому, п.2 Договору позики передбачено, що вона є безпроцентною.

В той же час, згідно п.6 Договору позики в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, а також праві нараховувати пеню в розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Згідно п.9 Договору позики підписання цього договору позичальником підтверджує факт одержання ним від позикодавця позики.

Як вбачаться з розділу Договору позики «Реквізити сторін», то ОСОБА_4 засвідчив як укладення даного договору, так і отримання грошей за ним (а.с.7)

Крім того, факт отримання ОСОБА_4 вищезазначених грошей від ОСОБА_1 підтверджений і власноручно написаною ОСОБА_4 розпискою (а.с.8)

Таким чином, доводи позивача про те, що ним були надані вищезазначені грошові кошти ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

20 травня 2008 року між сторонами було укладеного Договір Поруки, згідно умов якого ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання відповідати перед ОСОБА_1 за виконання ОСОБА_4 своїх зобов`язань, що випливають з договору позики від 20.05.2008 року (а.с.9)

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня 2015 року, яке набрало законної сили 18.09.2015, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим, - задоволені в повному обсязі. Визнано припиненими зобов`язання ОСОБА_2 за договором поруки від 20.05.2008, укладеного між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 20.08.2008 (а.с.127-129)

Вищенаведене свідчить про те, що заперечення відповідача ОСОБА_2 щодо відсутності правових підстав стягнення з нього заборгованості за договором позики також є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж саму кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлюється договором (ч.1 ст.1049 ЦК України)

Станом на час розгляду справи свої зобов`язання ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 за Договором позики не виконав, грошові кошти в строк не повернув.

Також слід наголосити на тому, що відповідач не скористався своїм правом з`явитися в суд і надати свої пояснення чи заперечення з приводу позовних вимог, чи представити суду конррозрахунок.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідач не повернув останньому суму позики в розмірі в еквіваленті станом на 22.04.2014 - 4 274 032,14 грн. (а.с.2), ця сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача.

Стаття 627 ЦК України визначає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Також умовами п.6 Договору позики передбачено, що з ОСОБА_4 на користь позивача слід стягнути пеню в розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочки (а.с.6)

380 000 доларів США - сума боргу

22.05.2012-22.04.2014 період прострочення

701 кількість днів прострочки

0,1 ставка пені

266 380,00 доларів США - сума пені (еквівалент, як на тому наполягає позивач, станом на 22.04.2014 згідно офіційному курсу НБУ 2 996 096,53 грн.), підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що ОСОБА_4 допустив прострочку виконання грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних від суми боргу за весь час прострочки також підлягають задоволенню.

380 000 доларів США - сума боргу

22.05.2012-22.04.2014 період прострочення

701 кількість днів прострочки

21 894,25 доларів США (еквівалент, як на тому наполягає позивач, станом на 22.04.2014 згідно офіційному курсу НБУ 246 254,55 грн.)

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі гривневого еквівалента як на тому наполягає позивач, але стягненню з одного із відповідачів.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 625, 1046-1050 ЦК України та ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики, - задовольнини.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, заборгованість по Договору позики від 20.05.2008 станом на 22.04.2014 на загальну суму 7 516 383 (сім мільйонів п`ятсот шістнадцять тисяч триста вісімдесят три) грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, судовий збір в сумі 3 654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, - відмовити.

Заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року у цій справі, якою накладено арешт на належне ОСОБА_4 нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_3, земельну ділянку площею 0,132 га, розташовану в АДРЕСА_3, квартиру АДРЕСА_1, скасувати після вступу рішення в законну силу.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - В.С. Кицюк