Дата документу 10.11.2015
Справа № 334/2796/15-ц
Провадження № 2/334/1613/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Лисенко Л.І.,

при секретарі Матвієнко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільна справа за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі ОСОБА_1 Концерну «Міські теплові мережі» Ленінського району до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації,

встановив:

Концерн «МТМ» в особі ОСОБА_3 Концерну «Міські теплові мережі» Ленінського району звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, вказавши в заяві, що згідно рішенню виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.09р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» в м.Запоріжжя, починаючи з 01.01.09р. виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого постачання гарячої води визначено «Концерн „МТМ в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул.Звенігородська буд.№ 8 кв.№ 32 з січня 2009 року по лютий 2015 року у сумі 9741,66 грн.

У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідачі не бажають.

В Ленінський районний суд м. Запоріжжя позивачем направлялася заява про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів боргу по оплаті за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, але судовий наказ було скасовано ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 31.01.2013 року, оскільки із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Представник позивача просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 9741,66 грн. і витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не зявлялися, причини неявки суду не повідомили, а матеріалах справи містяться розписки про отримання повісток. Відповідач ОСОБА_2 надав письмові заперечення проти позову, в яких просить застосувати позовну давність, зазначив, що сума неоплачених послуг в період строку позовної давності складає 4988,02 грн., але просить відмовити у задоволенні позову у звязку із необгрунтованістю заявлених вимог. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснив, що не визнає позовні вимоги, оскільки розрахунок заборгованості зроблений неправильно, з жовтня 2010 року площа опалювання будинку збільшена на 15 кв.м з невідомих підстав, між позивачем та відповідачами відсутній договір про надання послуг з централізованого опалювання та постачання гарячої води, крім того, йому невідомо які тарифи застосувалися при нарахуванні заборгованості.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності зі ст. ст. 66 - 68 ЖК України, наймач зобов'язаний вчасно щомісяця вносити квартирну плату і оплату за комунальні послуги. У відповідності зі ст. 64 ЖК України члени родини наймача, що проживають спільно, несуть солідарну відповідальність по зобов'язаннях з договору наймання житлового приміщення.

Із пред'явлених суду документів установлено, що відповідачі проживають ІНФОРМАЦІЯ_2 і з січня 2009 р. по лютий 2015 року у відповідачів є заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалювання та постачання гарячої води в сумі 9741,66 грн., що підтверджується копією особового рахунку.

З наданої суду роздруківки по особовому рахунку № 93002562 за період з 01.01.2009 по 01.02.2015 року відповідачі мають заборгованість у сумі 9741,66 грн. (а.с.33-37).

Концерн «МТМ» звертався до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення суми заборгованості по оплаті з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. 11.12.2012 року судовий наказ № 2-н/0814/3461/12 було видано. З відповідачів стягнуто заборгованість у сумі 5329,08 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 31.01.2013 року вищевказаний наказ було скасовано.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності, в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 264 ЦК України (правова позиція, висловлена у Постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14).

Враховуючи, що відповідачами заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, заборгованість за надані позивачем послуги має бути стягнута в межах строків позовної давності, які мають обчислюватись з дня звернення позивача із заявою про видачу судового наказу, оскільки діючим законодавством передбачений певний порядок стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яким скористався позивач та відповідно перервав строки позовної давності. Таким чином, підлягає стягненню заборгованість за період з грудня 2009 року по квітень 2015 року у сумі 8573,83 грн.

В іншій частині позову слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що площа будинку розрахована невірно неспроможні, оскільки представником позивача наданий технічний паспорт на квартиру 38а, буд.8 по вул..Звенигородській у м.Запоріжжі, яка була прийнята в експлуатацію 25.08.2009 року, тому, опалювальна площа збільшилася.

Доводи відповідача про те, що оскільки між ним та Концерном «МТМ» не був укладений договір про надання послуг з централізованого опалювання та постачання гарячої води і тому, підстав для сплати послуг немає, також не спроможні. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до числа житлово-комунальних послуг відносяться й послуги з центрального опалення.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, з урахуванням змін внесених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обовязку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Тарифи на послуги з централізованого опалення, підігріву питної води для населення встановлені рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради та Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212, 213 ЦПК України, ст.253, 257, 257 ЦК України, ст. ст. 66-68 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд

ВИРІШИВ:

Позов Концерну „Міські теплові мережі в особі філії Концерну „МТМ Ленінського району до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Концерну „Міські теплові мережі» (п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 Установа банку: ОСОБА_3 Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО 313957, Свідоцтво платника ПДВ: № 11030127 ІПН 49) солідарно заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 8573,83 грн. (вісім тисяч пятсот сімдесят три грн. 83 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Концерну „Міські теплові мережі» (р/р 1951 в ОСОБА_3 Запорізького обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» МФО 313957, ) витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Лисенко Л. І.