Справа № 308/7259/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.12.2015 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі
головуючої судді Сарай А.І.
при секретарі Шкіря І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Ужгородський міський сектор Головне управління державної міграційної служби України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Ужгородський МС ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Посилаються на те, що вони, позивачі, є власниками на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1. В серпні 2013 року до них звернувся відповідач з проханням зареєструвати його місце проживання у їхній квартирі для отримання ним відповідних документів, на що вони погодилися та зареєстрували місце його проживання у квартирі. Будучи зареєстрованим у квартирі і не проживаючи у ній, відповідач створює їм перешкоди у користуванні майном та порушує їх права як власників. Просять визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 1 у будинку № 15 по вул. Пархоменка в м. Ужгород.
Позивачі судове засідання не зявилися, однак подали до суду письмові заяви відповідно до яких просять розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через оголошення у пресі, а тому суд розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Представник Ужгородського МС ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не зявився. Начальник установи надіслав до суду письмове клопотання відповідно до якого просить розглянути справу без їхньої участі.
Зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками на праві приватної, спільної, сумісної власності квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8).
В будинку також значиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_3, що стверджується письмовим повідомленням відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Закарпатській області від 17.07.2015 р. за № 4.7/9540 (а.с. 21).
Відповідач ОСОБА_3 у зазначеній квартирі не проживає, що стверджується довідкою КП «ЖРЕР № 1» від 25.05.2015 р. за № 1104 та висновком ДІМ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області по зверненні ОСОБА_1 від 14.05.2015 р. (а.с. 10-12).
Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Як встановлено судом відповідач ОСОБА_3 не проживає у належній позивачам квартирі АДРЕСА_1, не є членом сімї (колишнім членом сімї) позивачів, співвласником квартири, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житлом в квартирі, що належить позивачам.
У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача ОСОБА_4 судові витрати в сумі 243.6 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 379, 382, 383, 386, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України суд,
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Ужгородським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.