АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/6298/15 Головуючий 1-ї інстанції Остропілець Є.Р.
Справа № 2-619/2043/14 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Івах А.П., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 липня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ті особи ОСОБА_3, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання угоди договору купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на автомобіль, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання угоди договору купівлі-продажу автомобілю дійсною та визнання права власності на автомобіль.

В обґрунтування позову посилалась на те, що у серпні 2005 року між нею та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 від свого імені та законних представників неповнолітнього ОСОБА_9, а також ОСОБА_10 та ОСОБА_11, діючи від свого імені та як законні представники неповнолітнього ОСОБА_12 було укладено угоду договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який їй належав на праві власності згідно нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину за законом. Дана угода була укладена на суму 85 000 грн.

У вересні 2005 року відповідно до нотаріально посвідченої довіреності ОСОБА_3 уповноважив відповідача ОСОБА_2, колишнього її співмешканця, керувати автомобілем марки Opel-Kadetti , 1988 року випуску реєстровий № 220-69ХВ. Доручення було видане на 10 років та дійсне до11 вересня 2015 року з правом передовірити повноваження.

Дана угода відбулась формально в усній формі і не була закріплена як договір купівлі-продажу у встановленому законом порядку. При цьому грошові кошти, еквівалентні у розмірі 3 200 доларів США та які було передано ОСОБА_3

Дані грошові кошти за вказаний автомобіль належали їй та були отримані нею після укладання вищевказаної угоди договору купівлі-продажу належного їй на праві приватної власності житлового будинку.

На даний час відповідач проживає з іншою жінкою і добровільно повернути спірний автомобіль відмовляється, у зв'язку з чим вона була вимушена звернутись до суду із даним позовом.

Відповідач надав суду письмове заперечення проти позову.

Справа розглядалась судом неодноразово.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Раніше накладений арешт на автомобіль Opel-Kadetti, 1988 року випуску реєстровий № 220-69ХВ скасовано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_13 просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг апелянти посилаються на порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом статей 205, 639 ЦК України правочини можуть вчинятись у будь - якій формі (усна письмова). Сторони мають право обирати форму правочину, якщо вимоги щодо форми правочину не встановлені законом.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 11 вересня 2005 року ОСОБА_3 нотаріально посвідченою довіреністю уповноважив відповідача користуватися та розпоряджатися належним йому автомобілем марки Opel-Kadetti , 1988 року випуску державний реєстровий № 220-69ХВ. Доручення було видане на 10 років та дійсне до11 вересня 2015 року з правом передовірити повноваження (а.с.18).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. ч 1, 3, 4 ст. 334 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Частиною 3 ст. 640 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Звертаючись з позовом в суд, ОСОБА_1 просила визнати дійсним договір купівлі-продажу транспортних засобів з підстав, передбачених ст. 220 ЦК України.

Можливість визнання судом договору купівлі-продажу дійсним відповідно до ст.220 ЦК України передбачена лише щодо правочинів, які вимагають обов'язкового нотаріального посвідчення.

Договір купівлі-продажу транспортного засобу обов'язкового нотаріального посвідчення не потребує.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 (у редакції Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року №1371) визначено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції.

Відповідно до п. п. 7, 8 вказаного Порядку, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

При укладенні договору купівлі-продажу транспортних засобів позивачем та відповідачем не дотримано Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції.

. З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що нотаріально посвідчена довіреність, видана ОСОБА_3, якою він уповноважив відповідача користуватися та розпоряджатися належним йому автомобілем марки Opel-Kadetti , 1988 року випуску державний реєстровий № 220-69ХВ не може бути підставою для визнання судом дійсним договору купівлі-продажу автомобілю з підстав, передбачених ст. 220 ЦК України та обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді