Провадження № 22-ц/773/1917/15 Категорія: 30 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Киці С.І.,

суддів Подолюка В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар Вергун Т.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом державного підприємства «Волинський науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків за апеляційною скаргою позивача державного підприємства «Волинський науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на рішення Луцького міськрайонного суду від 26 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2015 року в позові державного підприємства «Волинський науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Вважає, що ухвалюючи рішення суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими в наслідок чого висновки суду не відповідають обставинам справи; порушив та неправильно застосував норми матеріального права. Просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 08 червня 2015 року задоволено позов ОСОБА_3 про поновлення на посаді начальника метрологічного центру Державного підприємства «Волинський науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», стягнуто в користь ОСОБА_3 16485грн. 60коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 3000грн. на відшкодування моральної шкоди. В частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць рішення допущено до негайного виконання. Наказом ДП «Волиньстандартметрологія» №13-к від 15.06.2015 р. ОСОБА_3 поновлено на посаді начальника метрологічного центру поза штатом.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 14 серпня 2015 року рішення Луцького міськрайонного суду від 08 червня 2015 року скасоване, ОСОБА_3 відмовлено в позові до ДП «Волиньстандартметрологія» про поновлення на роботі. Наказом ДП «Волиньстандартметрологія» № 17-к від 17.08.2015 року скасовано накази № 12-к від 09.06.2015р. про виплату ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, 13-к від 15.06.2015р. про поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника метрологічного центру, 44-в від 22.06.2015р. про надання відпустки ОСОБА_4 та 49-в від 09.07.2015 р. про надання відпустки ОСОБА_4 Підприємством було виплачено відповідачу 11055,77грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виплачені кошти не є збитками завданими відповідачем позивачу, позивачем не надано доказів, що рішення Луцького міськрайонного суду від 08 червня 2015 року було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях.

Даний висновок підтверджується сукупністю доказів, що містяться в матеріалах справи і яким суд дав правильну оцінку.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Матеріальна шкода за ч.1 ст.1166 ЦК України підлягає до стягнення за умови, що дії особи, яка її завдала, є неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем було виплачено відповідачу 09.06.15р. 4430,70грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, 03.07.2015р. - 2184,59грн заробітної плати за червень 2015 року, 09.07.15р. 4440,48грн. заробітної плати за липень та відпускних. З часу поновлення на роботі відповідача, він працював до 17 серпня 2015 року на підприємстві. Між сторонами існували не цивільні, а трудові правовідносини.

Позивачем не доведено, що відповідач заподіяв матеріальну шкоду підприємству, яка б підлягала до стягнення. Скасування судового рішення, відповідно до якого відповідач був поновлений на роботі та позивачем проведені виплати заробітної плати, не є підставою для стягнення цих виплат з відповідача, так як неправомірних дій він не вчиняв і його вина відсутня..

Статтею 239 КЗпП України передбачено, що у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

Рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, є законним та справедливим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу позивача державного підприємства «Волинський науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 26 листопада 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді