Справа № 337/6318/15-ц
Провадження №2/337/2565/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

при секретарі Жевакіній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної злочином.

У позові вказала, що 04.10.2014 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, неповнолітня ОСОБА_3, знаходячись біля підїзду № 5 будинку № 28-а по вул.. Задніпровській у м.Запоріжжі, діючи умисно, з корисливих мотивів, вихватила з рук, тим самим відкрито викрала у неї сумку, в якій знаходився мобільний телефон «FlyDS115», вартістю 220 грн., планшетний компютер «Asus me 372 GG», вартістю 2165 грн. 63 коп., після чого втекла з місця вчинення кримінального правопорушення.

Відносно ОСОБА_3 була порушена кримінальна справа по ч. 1 ст. 186 КК України та під час розгляду справи їй був повернутий мобільний телефон «FlyDS115».

Вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30.06.2015 року ОСОБА_3 визнана винуватою у скоєні вказаного злочину і їй призначено покарання.

Діями ОСОБА_3 їй завідана матеріальна шкода у розмірі 2165 грн. 63 коп. - вартості планшетного компютера «Asus me 372 GG». Оскільки неповнолітня ОСОБА_3 не працює, доходу не має, просила стягнути завдану їй шкоду з матері неповнолітньої ОСОБА_4

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24.12.2015 року у якості співвідповідача за вказаним позовом було залучено неповнолітню ОСОБА_3

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала. Суду пояснила, що скоєним злочином її завдана матеріальна шкода, яка не відшкодована, тому просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечує. Суду пояснила, що вони цих речей не брали, дочка злочину не скоювала, але оскільки є вирок суду про визнання дочки винуватою, то треба буде мабуть і відшкодовувати збитки. Вона є інвалідом 2 групи, не працює, отримує пенсію. Дочка навчається в училищі № 31, не працює, отримує стипендію, сума якої змінюється кожного місяцю. Просила суд відмовити позивачці у задоволенні позову.

Відповідачка ОСОБА_5 з позовними вимогами не згодна. Суду пояснила, що вона не скоювала злочину. У теперішній час вона навчається в училищі, стипендію отримує, але кожного разу різні суми. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, відповідачів, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню виходячи з наступним.

Відповідно до ст.ст.10, 11, 27, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Судом встановлено, що вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30.06.2015 року ОСОБА_3 була визнана винуватою у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна у ОСОБА_1 на суму 2165 грн. 63 коп. (а.с. 9-11).

Ухвалою апеляційного суду Запорізькій області від 27.10.2015 року вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30.06.2015 року залишений без змін та 27.10.2015 року вирок набрав законної сили (а.с. 12-13).

Відповідно до п.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обставини, встановлені вироком Хортицького районного суду від 30.06.2015 року не підлягають доказуванню, оскільки вони вже є встановленими.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу не відшкодована заподіяна шкода.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою ст. 1179 ЦК України визначено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.6 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна неповнолітнім віком від 15 до 18 років, відшкодовується самим заподіювачем. Якщо в останнього немає майна або заробітку, достатнього для відшкодування заподіяної ним шкоди відповідний обовязок покладається на його батьків ( усиновителів) або піклувальників за умови їх винної поведінки, що сприяла виникненню шкоди.

У судовому засіданні встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 майна або заробітку, достатнього для відшкодування заподіяної нею шкоди, не має. Як пояснили у судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, неповнолітня ОСОБА_3 отримує стипендію в училищі, яка має змінну щомісячну суму.

Стипендія відноситься до тимчасових виплат, виплата її може бути припинена через погану здачу екзаменів відповідачкою чи з іншої причини. Ніякого заробітку неповнолітня не має.

ОСОБА_2 є інвалідом другої групи, отримує пенсію.

Крім того, як вбачається з вироку суду, обставини, які передували скоєнню злочину неповнолітньою ОСОБА_3, відбувалися безпосередньо з участю ОСОБА_2

З огляду на вищевказане, оскільки ОСОБА_3 є неповнолітньою, самостійного заробітку не має, не має майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, тому відповідальність за завдану нею шкоду зобовязана нести її мати відповідачка ОСОБА_2, з якої необхідно стягнути у судовому порядку суму 2165 грн. 63 коп.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_2, оскільки є інвалідом другої групи, звільнена від сплати судового збору. Оригінал пенсійного посвідчення судом був оглянутий у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 1166, 1179 ЦК України, ст.ст.88, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у м.Запоріжжі, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування шкоди, завданої злочин 2165 грн. 63 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному суді Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є.Гнатик