Справа №463/5644/14-ц
Провадження №2/463/290/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її матері - ОСОБА_6.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла її мати ОСОБА_6, після якої відкрилась спадщина, яка в тому числі складалась з квартири АДРЕСА_1. Заповіту спадкодавець не склала, і спадкування майна померлої відбувалось за законом, а вона, являється спадкоємцем першої черги. У встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки її батько, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. важко переживав смерть дружини, в результаті чого в нього погіршився стан здоров'я, а вона в свою чергу, повинна була здійснювати догляд за ним. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3. померла її сестра - ОСОБА_7 Займаючись організацією похоронів батька та сестри змусило її відсторонитись від майнових питань, зокрема прийняття спадщини. Вважає, що за таких обставин вона з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, і тому, просить визначити їй додатковий строк.

В судовому засіданні позивач та її представник згідно договору про надання правової допомоги від 11.11.2014р. - адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали. Крім вищенаведеного, додатково пояснили, що смерть трьох близьких родичів вкрай негативно вплинули на моральний стан позивача, внаслідок чого остання не змогла подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Усна домовленість між спадкоємцями про те, що позивач не претендуватиме на спадщину просять не брати до уваги, оскільки така домовленість повинна оформлятись в письмовому вигляді. Тому, позов вважають підставним і такий просять задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3, а також повноважний представник останнього згідно договору про надання правової допомоги від 17.12.2014р. - адвокат ОСОБА_4 проти обґрунтованості позову заперечили. Свідчення позивача про те, що вона займалась організацією похоронів своїх батьків та сестри не відповідають дійсності, оскільки насправді похованням займалась уся родина, зокрема їх мати і батько. Крім того, поховання близьких людей є подією одного дня, натомість позивач пропустила майже п'ятирічний строк для подання заяви, постійно проживаючи у м. Львові, не скориставшись при цьому правом подачі заяви про прийняття спадщини поштовим зв'язком. Також, просять звернути увагу на той факт, що позивач не здійснювала опіки після смерті матері за своїм батьком. Дідусь проживав разом з ними, і відповідно, всі турботи по його догляду лежали на них. Позивач в свою чергу, навідувалась до нього у день виплати пенсії, яку той добровільно, як матеріальну допомогу, їй віддавав. Крім того, дідусь був здоровим та працездатним, і особливого догляду, за виключенням двох місяців перед смертю, не потребував. Позивач у такий період часу також знехтувала своїм обов'язком щодо турботи за ним. Коли той перебував у лікарні, його не навідувала. Наступним на що просять звернути увагу, є існування чотирьохсторонньої домовленості між позивачем, її батьками та сестрою ОСОБА_7, згідно з якою, позивач не претендує на спірне спадкове майно, яке залишається після смерті батьків, отримуючи натомість квартиру АДРЕСА_2, в якій вона проживає на даний час і дачу з земельною ділянкою. За таких обставин, у позивача не було наміру приймати спадщину, і вона свідомо пропустила строк для подачі такої заяви. Крім того, в судовому засіданні під час розгляду цивільної справи Личаківським районним судом м. Львова, де позивач проходила як заінтересована особа, вона підтвердила, що на спадщину не претендує, і станом на 02.09.2014р., усвідомлювала, проте не мала наміру подавати відповідної заяви. Наведені вище обставини, в їх сукупності підтверджують неповажність пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини, наслідком чого є неможливість встановлення такого додаткового строку. Тому, в задоволенні позову просять відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.7), остання була матір'ю позивача.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На основі аналізу цих правових норм, ВСУ під час розгляду цивільної справи № 6-85цс12 сформулював правову позицію, згідно з якою прийшов до висновку, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Ні в мотивах позову, ні в судовому засіданні сторона позивача не змогла довести ту обставину, що у неї були перешкоди для подання відповідної заяви. Оскільки остання постійно проживала та проживає у м. Львові, на переконання суду, такі перешкоди були відсутніми.

Крім того, даючи оцінку мотивам позову та доказам, якими позивач його обґрунтовує, суд не вбачає поважними причини пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, а відтак, не вбачає підстав для визначення додаткового строку.

В п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що під час вирішення питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Свідок ОСОБА_8, який є батьком відповідачів і який проживає в квартирі по АДРЕСА_1 яка є об'єктом спадкової маси, в судовому засіданні підтвердив, що окрім позивача, організацією поховань займалась вся родина, в тому числі він та відповідачі.

Аналогічні обставини підтвердила свідок ОСОБА_9, яка є сусідкою відповідачів і яка була знайома як з ОСОБА_6, так і з її чоловіком ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. та донькою ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Сторона позивача в судовому засідання не змогла категорично спростувати участь відповідачів в організації похоронів. В такому випадку, суд не має підстав вважати, що організація похоронів близьких осіб були об'єктивними труднощами, через які позивач не мала змоги подати відповідну заяву у встановлений законом строк.

По суті, сама така обставина не може вважатись поважною причиною пропуску цього строку. Як вірно вказує сторона відповідачів, поховання близьких родичів є подією, можливо не одного дня, проте очевидно, не є подією, надто тривалою в часі. При цьому, такі поховання здійснювались в проміжки часу два роки між похованням матері ОСОБА_6 та батька ОСОБА_10, і по спливу 1 рік 4 місяці між похованням батька та сестри.

В цілому, звернення до суду із згаданим позовом по спливу майже п'ятирічного строку з часу відкриття спадщини є очевидною ознакою пропуску встановленого законом строку не з поважних причин.

Відтак, суд не знаходить правових підстав для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а відповідно для задоволення позову в цілому.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1233, 1268-1270, 1272 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.