Справа № 667/9762/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 р. м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.,

за участю секретаря Звади О.М.

розглянувши подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта до моменту стягнення боргу, суд,

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_1 звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта до моменту стягнення боргу.

На обґрунтування подання зазначила такі обставини:

На виконанні відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні перебуває виконавче провадження за 44601470 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ Екобіотек-Україна у розмірі 14640,00 (чотирнадцять тисяч шістсот сорок) гривень.

За адресою вказаною у виконавчому документі боржник не проживає, про що складено відповідний акт.

З метою забезпечення реального виконання судових рішень про відшкодування матеріальної шкоди потерпілим та шкоди, завданої злочином державі необхідно обмежити виїзд за кордон боржнику.

Як на правове обґрунтування подання державний виконавець послався на ч.1 ст.11, пункт18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України».

Оскільки у поданні державного виконавця не було зазначено про дату виїзду боржника за межі України, то суд призначив судове засідання з викликом державного виконавця та боржника.

У судовому засіданні державний виконавець підтримав подання, додаткових підстав не зазначив, доказів ухиляння боржника від виконання рішення суду не надав.

Боржник у судове засідання не зявився.

Дослідивши надані суду матеріали виконавчого провадження суд прийшов до висновку, що подання задоволенню не підлягає.

До такого висновку суд прийшов з наступних підстав.

Право звернення державного виконавця до суду із поданням за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи, або керівника - боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням передбачено п.18 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд вважає, що таке у право у державного виконавця виникає за наявності кількох умов, а саме:

1. коли боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду;

2. є дані, що боржник має намір виїхати за межі України на постійне місце проживання;

3. державний виконавець вчинив всі визначені Законом України «Про виконавче провадження» виконавчі дії для примусового виконання виконавчого листа, але рішення суду не може бути виконано.

Державним виконавцем не надано доказів ухиляння боржника від виконання боржником, покладених на нього обов'язків. Наявність невиконаного зобов'язання не свідчить про ухиляння від його виконання, а заборона виїзду за межі України передбачена саме за ухиляння від виконання покладених на нього обовязків, а не за наявність невиконаного рішення суду.

Відповідно до п. п. 11.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень державний виконавець може звернутись з поданням до суду про обмеження виїзду тільки у разі ухилення боржника від виконання зобовязань.

Згідно п. «ґ» п. п. 11.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень та положень, викладених у розясненнях Верховного Суду України від 1 лютого 2013 року про «Судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», до подання обовязково подається документи, що підтверджують факт ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

Ухилення від виконання рішення суду розуміється як навмисне, свідоме невиконання рішення суду, а фактів, які б свідчили про наявність навмисного, свідомого ухиляння боржника від виконання рішення суду не надано. Зокрема, державним виконавцем не зазначено, що боржник приховував чи переоформив майно на інших осіб під час виконавчого провадження, чи вчинив інші дії з метою уникнення повернення коштів стягувачу.

Виїзд за межі України розуміється як виїзд на постійне місце проживання, щоб запобігти неможливості виконання рішення суду в Україні.

До подання не додано жодних доказів того, що боржник має намір виїхати на постійне місце проживання за межі України.

Доказом того, що обмеження у праві виїзду за межі України повинно застосовуватися лише в разі виїзду боржника на постійне місце проживання, є терміновість розгляду такого подання, визначеного негайно. Але при тимчасовому виїзді особи за межі України така негайність не потребується, оскільки особа з часом повернеться.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

У поданні державний виконавець посилався на ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України».

Вказаним законом визначено порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну. Визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Законом України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» не передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду за ухвалою суду, а тому посилання на вказаний Закон є безпідставним.

Із змісту подання вбачається, що звернення державного виконавця із поданням про обмеження у праві виїзду є формальним, оскільки подання викладене загальними фразами, які не узгоджуються із документами виконавчого провадження. Зокрема, державний виконавець у подання зазначає, що метою звернення до суду із таким поданням є «забезпечення реального виконання судових рішень про відшкодування матеріальної шкоди потерпілим та шкоди, завданої злочином державі», тоді як згідно доданих виконавчих документів йдеться про стягнення боргу, а про відшкодування матеріальної шкоди потерпілим та злочином, завданим державі.

Керуючись ст.ст.377-1, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити старшому державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_1 у задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта до виконання зобовязань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Черниш О.Л.