пр. № 2-н/759/360/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Лук"яненко Л.М., розглянув справу за заявою Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» про видачу судового наказу про примусове стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1, ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

26.08.2015 року КП «ДУОЖФ в Святошинському районі м. Києва» звернулося з заявою про видачу судового наказу про примусове стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 11 662,39 грн. та витрати на судовий збір в розмірі 121,80 грн. В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані, проживають та користуються житлово-комунальними послугами боржники. Між сторонами виникли фактичні договірні відносини з приводу надання житлово - комунальних послуг на підставі особового рахунку. Протягом тривалого часу боржники не оплачують житлово-комунальні послуги в повному обсязі, у зв'язку з чим за період з 01.07.2012 по 31.06.2015 року утворилась заборгованість в сумі 11 662,39 грн. Справу передано судді 28.08.2015 року.

Розглянувши матеріали заяви, у прийнятті заяви про видачу судового наказу необхідно відмовити на підставі наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 98 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» постановлено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (п. 3 ч. 1 ст 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Як вбачається з рахунку-попередження №11 від 02.07.2015 року, заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги станом на кінець 30.06.2015 становить 11 662,39 грн. Заявником сплачено судовий збір в розмірі 121,80, що підтверджується платіжним дорученням №1731 від 17.08.2015 року.

В матеріалах заяви відсутній договір про надання житлово-комунальних послуг, укладений між заявником та боржником, на підставі якого повинні проводитися нарахування та оплати послуг, тобто відсутній документ, який підтверджує право вимоги заявника. Заявником, крім того зазначено боржником неповнолітню особу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність права вимоги заявника щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, а тому заявлені вимоги можуть бути предметом розгляду в порядку позовного провадження, у зв'язку з чим у прийнятті заяви про видачу судового наказу необхідно відмовити.

Суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо: із заяви і поданих документів вбачається спір про право (п. 2 с. 3 ст. 100 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 96, 100, 101 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» про видачу судового наказу про примусове стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Лук'яненко Л.М.