Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2015 Справа №607/18343/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретарів Мандзія В.П., Паюка М.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Мартищук Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 30 травня 2011 року вона перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Під час роботи у Державному підприємстві «Бучацьке лісове господарство» була переведена на інші посади з оплатою праці відповідно до штатного розпису. 15 липня 2013 року ОСОБА_1 звільнилась з роботи за згодою сторін (ст.36 КЗпП України). При звільненні з роботи Державне підприємство «Бучацьке лісове господарство» нарахувало позивачу заробітну плату станом на дату звільнення в сумі 23683,72 грн., але виплатити її позивачу з невідомих причин відмовилось. На день пред'явлення позову до суду сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача за час затримки розрахунку складає 14976,80 грн. (4025,00 грн. - фактична заробітна плата за останні два місяці роботи : 43 дні / кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи / = 187,21 грн. / розмір середньоденної заробітної плати / х 80 дні / кількість днів затримки). Зазначені обставини підтверджуються рішення суду від 15 липня 2014 року, яким позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю. За вказаних обставин, позивач просить суд стягнути з Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 14 липня 2014 року по 31 жовтня 2014 року в сумі 14976,80 грн.

Представником позивача були подані уточнення до позовних вимог в частині збільшення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, в яких він просив суд стягнути з Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 14 липня 2014 року по 12 лютого 2015 року в сумі 27519,87 грн.

Позивач та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, просили суд стягнути з Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 14 липня 2014 року по 12 лютого 2015 року в сумі 27519,87 грн.

Представник відповідача Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» в судовому засіданні проти позову заперечила. Просила відмовити у його задоволенні. Додатково пояснила, що заробітна плата в розмірі 23483,23 коп. перерахована на рахунок позивача 23 жовтня 2014 року. Грошові кошти в сумі 200 грн. виплачені ОСОБА_1 як заробітна плата ще до прийняття рішення Тернопільським міськрайонним судом, що мало місце 15 липня 2014 року.

Заслухавши доводи позивача, його представника, представника відповідача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1, остання 30 травня 2011 року прийнята на роботу в Державне підприємство «Бучацьке лісове господарство» на посаду головного економіста з втіленням обов'язків заступника головного бухгалтера у відповідності до наказу №53-к від 30 травня 2011 року. Наказом №9-к від 01 лютого 2012 року переведена з 01 лютого 2012 року головним бухгалтером даного підприємства.

15 липня 2013 року ОСОБА_1 звільнилась з роботи за угодою сторін згідно ст.36 КЗпП України, про що винесено наказ №56-к від 15 липня 2013 року.

Як вбачається із довідки про доходи №611 від 19 листопада 2013 року, виданої Державним підприємством «Бучацьке лісове господарство», загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з: січень 2013 року по червень 2013 року становить 22237,00 грн. Вказана довідка досліджувалася судом у копії та була взята до уваги, як належний доказ, оскільки сторони визнали обставини в ній зазначені.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2014 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено. Стягнуто із Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» на користь ОСОБА_1 70 486,22 грн., з яких: 23683,72 грн. - заборгованість по заробітній платі; 46802,50 грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

На підставі даного рішення 27 жовтня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчий лист.

23 жовтня 2014 року Державним підприємством «Бучацьке лісове господарство» на рахунок ОСОБА_1 перераховано грошові кошти в сумі 23483,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7148 від 23 жовтня 2014 року та визнано позивачем в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно із ч.1 ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч.1 ст.117 КЗпП обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при цьому визначальними є такі юридично значущі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст.117 зазначеного Кодексу, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

В порушення вказаних норм Закону, рішення суду першої інстанції від 15 липня 2014 року про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку не виконано.

Зокрема, як вбачається з досліджених в судовому засіданні документів, згідно винесеного судом рішення, відповідач мав сплатити позивачу заборгованість по заробітній платі в розмірі 23683,72 грн., однак на день прийняття судом рішення своїх зобов'язань Державне підприємство «Бучацьке лісове господарство» в повному обсязі не виконало, оскільки сплатило тільки частину боргу по заробітній платі ОСОБА_1, що становить 23483,72 грн.

При цьому, судом не взято до уваги покликання представника відповідача на те, що різниця у вказаних вище сумах на 200 грн. виникла у зв'язку з тим, що ці кошти були перераховані позивачу, як зарплата, до винесення Тернопільським міськрайонним судом рішення від 15 липня 2014 року, оскільки будь-якими належними і допустимими доказами такі доводи не підкріплені. Крім цього, такі твердження спростовуються рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 липня 2014 року в мотивувальній частині якого суд посилається на довідку Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» №613 від 19 листопада 2013 року, в якій зазначено, що розмір заборгованості відповідача по заробітній платі перед ОСОБА_1 становить 23683,72 грн.

За вказаних обставин, оскільки відповідач не виконав своїх зобов'язань по виплаті заробітної плати позивачу у встановлений строк, суд приходить до висновку, що слід стягнути з Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» в користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку - 12 лютого 2015 року (день винесення судом рішення).

Розраховуючи розмір стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, суд бере до уваги середній заробіток ОСОБА_1 за два місяці перед звільнення, що передбачено ч.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №100 від 08 лютого 1995 року, який становить 8050,00 грн. ( по 4025,00 грн. за травень, червень 2013 року), а також середню кількість відпрацьованих днів у травні і червні 2013 року - 43 дні.

Таким чином, сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача за час затримки розрахунку складає 27519,87 грн. (8050,00 грн. / фактична заробітна плата за останні два місяці роботи : 43 дні / кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи / = 187,21 грн. / розмір середньоденної заробітної плати / х 147 днів / кількість днів затримки).

Враховуючи вищенаведенні вимоги Закону та встановленні обставини справи, суд приходить до висновку, що з Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» в користь ОСОБА_1 слід стягнути 27519,87 грн. відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В силу ст.88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 275,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.95, 116, 117, 231-233 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 160, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» в користь ОСОБА_1 27519 (двадцять сім тисяч п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 87 (вісімдесят сім) коп. відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнути з Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» в користь держави 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 20 (двадцять) коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська