Справа № 405/358/15-ц
Провадження №2/405/87/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_2», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 «УСК» Княжа Вієнна ОСОБА_2», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, в якому просив, з урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 510 грн. 00 коп. франшизи та різницю між фактичним розміром моральної шкоди і страховою виплатою 47 450 грн. 00 коп. на загальну суму 47 960 грн. 00 коп.; стягнути з ОСОБА_5 "УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_2" на користь ОСОБА_1 706 грн. 66 коп. за шкоду, завдану життю і здоров'ю, та моральну шкоду в сумі 2 550 грн. на загальну суму 3 256 грн. 66 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 січня 2015 року роз'єднано у самостійні провадження заявлені у цивільній справі №405/8653/14ц, провадження 2/405/1536/14 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 «УСК» Княжа Вієнна ОСОБА_2», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, залишено за №405/8653/14ц.

Виділено в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 «УСК» Княжа Вієнна ОСОБА_2», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки (цивільна справа за №405/358/15-ц, провадження №2/405/87/15).

При цьому, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27 лютого 2015 року по цивільній справі №405/8653/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки; та закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Під час судового розгляду справи позивач ОСОБА_1 та в його інтересах представник позовні вимоги уточнили, та з урахуванням уточнених позовних вимог та відшкодуванням відповідачем ОСОБА_5 «УСК» Княжа Вієнна ОСОБА_2» шкоди, завданої життю та здоровю, просили стягнути з відповідача ОСОБА_5 «УСК» Княжа Вієнна ОСОБА_2» на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 550 грн.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 серпня 2011 року біля 09 год. 35 хв. ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом автомобілем KIASportage 2.0, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, рухаючись по польовій дорозі зі сторониселища Смоліно в напрямку с.Копанки Маловисківського району Кіровоградської області, грубо порушивши п.п.2.3 б, 16.12 ПДР України, не надав переваги в русі автомобілю ОСОБА_6 208 D, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3, та яким на підставі довіреності керував він (позивач), допустивши з ним зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а йому (позивачу) було також завдано тілесних ушкоджень, з якими його доставили до лікарні. На стаціонарному лікуванні він (позивач) знаходився в період з 23 серпня по 14 вересня 2011 року. Отримані ним (позивачем) в ДТП тілесні ушкодження, згідно з висновком судової медичної експертизи №354 від 13 січня 2012 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння. Позивач також зазначив, що на лікування ним було витрачено 706 грн. 66 коп. 11 серпня 2014 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 4-ох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі п. «г» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 звільнено від відбування основного та додаткового покарання. Позивач також зазначив, що після винесення вироку відносно ОСОБА_4 він звернувся з заявою до ОСОБА_5 «УСК» Княжа Вієнна ОСОБА_2», в якій була застрахована його цивільна відповідальність на підставі страхового полісу №АА/4436205, з питання виплати матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в межах страхового ліміту. Окрім того, зазначив, що внаслідок ДТП йому спричинена також моральна шкода, яка полягає в тому, що до пригоди він вів повноцінне життя, а після ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_4, він втратив спокій, сильно переживав та переживає на теперішній час за стан свого здоровя, його турбують головний біль, який не проходить після отриманої травми, він став втрачати зір, витрачає багато часу на консультації та обстеження лікарів.

Представник відповідача ОСОБА_5 «УСК» Княжа Вієнна ОСОБА_2» в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, надав письмові заперечення на позов ОСОБА_1, за якими просив розглянути справу у відповідності до вимог чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання на адресу суду не надходили.

Заслухавши пояснення позивача та в його інтересах представника, враховуючи письмові заперечення на позов про відшкодування моральної шкоди представника відповідача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані, разом з тим підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 серпня 2011 року біля 09 год. 35 хв. на автодорозі Смоліне-Іванівка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу автомобіля ОСОБА_6, державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, яким керував ОСОБА_1, та транспортного засобу автомобіля КІА Спортедж, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, та яким керував останній.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, водію транспортного засобу ОСОБА_6, державний номерний знак НОМЕР_2, завдано тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії тяжких.

Вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 4-ох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі п. «г» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 звільнено від відбування основного та додаткового покарання, тим самим, відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_4 визнаний винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 22 серпня 2011 року.

Крім того, по зазначеному кримінальному провадженню позивача ОСОБА_1 визнано потерпілим.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи малимісце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Окрім того, судом встановлено, що на момент ДТП, яка мала місце 22 серпня 2011 року ОСОБА_4 на підставі полісу №АА/4436205 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_2» зі строком дії полісу з 16 серпня 2011 року по 15 серпня 2012 року з лімітом відповідальності: за шкоду, заподіяну життю і здоровю (на одного потерпілого) 100 000 грн.; за шкоду, завдану майну ( на одного потерпілого) 50 000 грн.

Відносини в сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при цьому, враховуючи, що поліс №АА/4436205 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладено 16 серпня 2011 року, тому на спірні правовідносини розповсюджується редакції зазначеного Закону, яка діяла станом на 16 серпня 2011 року.

Зокрема, відповідно до ст.22.3 Закону (в редакції Закону станом на 16 серпня 2011 року) потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.п.1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст.23 ЦК України.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом та ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до п.9.3 ст.9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує не більше ніж 5% відсотків ліміту (51 000 х 5% = 2 550 грн. 00 коп.)

Різницю між сумою відшкодування, визначеного судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди (ст.22.3 Закону).

Розпорядженням Держкомфінпослуг №566 від 09 липня 2010 року зміни до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не вносилися, ліміт, визначений п.9.3 Закону залишився без змін, і, відповідно розмір моральної шкоди за рахунок страхового відшкодування становить не більше ніж 2 550 грн.

Відповідно до ст.ст.23, 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на час виникнення страхового випадку, до внесення змін в редакцію Закону від 05.07.2012 р.), шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою та стійкою втратою працездатності потерпілого; шкода, пов'язана зі смертю потерпілого, а саме: витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням в домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів.

За змістом зазначеної норми Закону страховиком відшкодовується шкода, заподіяна життю та здоров'ю потерпілого у результаті ДТП, в тому числі і моральна шкода.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 просив відшкодувати моральну шкоду, що полягала у фізичному болі та стражданнях, заподіяних ушкодженням здоров'я, він має право на відшкодування моральної шкоди в силу зазначеної норми закону і така шкода підлягає стягненню з страховика в межах ліміту відповідальності.

Разом з тим, судом відзначається, що Законом України №5090-VI від 05.07.2012 р. в статті 23, 24, 25 Закону були внесені зміни, а також він був доповнений статтею 26-1 (відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому), відповідно до якої страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 ст.41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5% відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

З огляду на викладене вище, при заявлених позивачем вимогах про стягнення зі страхової компанії 706 грн. 66 коп. за шкоду, завдану життю і здоровю, при цьому, зазначений позивачем розмір визначено як кошти, витрачені ним на лікування, після отримання тілесних ушкоджень в ДТП, законодавчо обґрунтований розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_2» на користь позивача ОСОБА_1 з урахуванням ст.26-1 Закону буде складати 35 грн. 33 коп. (706 грн. 66 коп. (страхова виплата за шкоду, заподіяну здоровю) х 5% = 35 грн. 33 коп.

Відповідно до приписів ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Крім того, відповідно до положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати 9страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Окрім того, відзначається, що відшкодування потерпілому моральної шкоди з підстав, передбачених п.п.3, 4 ч.2 ст.23 ЦК України, проводиться в розмірі, визначеному судом, особою, яку визнано винною у вчиненні ДТП.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, та стягненню з відповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_2», на користь позивача моральну шкоду в розмірі 35 грн. 33 коп., що в свою чергу, не позбавляє позивача права предявити вимоги про відшкодування моральної шкоди безпосередньо до особи, яка визнана винною у скоєнні ДТП.

В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.3, 4, 10, 11, 59, 60, 61, 88, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_2», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_2», на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 35 грн. 33 коп.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_2», на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова