Справа № 297/857/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

02 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.

суддів - Леска В.В., Чужі Ю.Г.

з участю секретаря - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду від 21 липня 2015 року про надання строку для примирення у частині зупинення провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Берегівського районного суду від 21.05.2015 подружжю було надано строк протягом двох місяців для примирення, провадження у справі на такий строк зупинено та призначено розгляд справи на 21.07.2015.

Ухвалою цього ж суду від 21.07.2015 подружжю знову було надано строк протягом чотирьох місяців для примирення, провадження у справі на такий строк зупинено та призначено розгляд справи на 23.11.2015.

Не погодившись із ухвалою від 21.07.2015, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу в частині зупинення провадження. На обґрунтування скарги зазначає, що місцевий суд не врахував згоди обох сторін на розірвання шлюбу, факт визнання позову відповідачкою, тієї обставини, що вона понад два роки проживає з іншим чоловіком та того, що заходи примирення подружжя, вжиті попередньою ухвалою суду, результату не дали. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу судді від 21.07.2015 в частині зупинення провадження у справі скасувати.

Заслухавши позицію ОСОБА_2, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у даній справі суд першої інстанції виходив із того, що сторони мають двох неповнолітніх дітей, та надав сторонам строк для примирення з метою збереження сім'ї.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен визначити наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

З наведеної норми слідує , що суд вправі вживати заходи щодо примирення подружжя лише у тому разі, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Диспозитивність указаної норми підкреслюється і у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", в якій зазначається, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов'язком.

Передбачене ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу - за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України).

При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті (абз. 5 п. 10 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11).

Постановляючи без участі сторін ухвалу від 21.07.2015, суд першої інстанції не врахував обставин, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя - визнаної сторонами обставини про те, що дружина понад два роки проживає з іншим чоловіком; визнання відповідачкою пред'явленого позову про розірвання шлюбу та наявність спільної згоди подружжя на розірвання шлюбу; того, що після вжитих судом заходів ухвалою від 21.05.2015, примирення подружжя не відбулося, а позивач наполягав на припиненні шлюбу.

У позовній заяві та у подальших заявах від 20.05.2015 та від 20.07.2015 , які ОСОБА_1 подавав до суду, він зазначав, що відповідачка вже більше як два роки тому покинула сім'ю і проживає з іншим чоловіком; подальші стосунки з відповідачкою погоджені, шлюб носить формальний характер; термін для примирення не просив, оскільки можливості для примирення немає (а.с.1, 9, 13). У матеріалах справи міститься також клопотання ОСОБА_2, подане 20.05.2015, де вона просила справу розглянути без її участі та зазначає, що більше двох років проживає з іншою людиною, з якою створила сім'ю, з позивачем її нічого не об'єднує; визнає позов та просить розірвати шлюб без надання терміну для примирення (а.с.10). ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду вказала, що цю заяву підписала саме вона, та підтвердила викладене у заяві.

На дані обставини місцевий суд уваги не звернув, та дійшов хибного висновку про необхідність надання додаткового строку для примирення подружжя та помилково встановив наявність передбачених ст. 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню.

Зважаючи на викладене, ухвалу суду від 21.07.2015 про надання строку для примирення законною визнати не можна.

За таких обставин ухвала суду, як така, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 304, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 4 ст. 311, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Берегівського районного суду від 21 липня 2015 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча Судді: