Провадження № 2/201/3355/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді Ходаківського М.П.,

при секретарі Поддєлковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що ОСОБА_2 є власником домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Мандриківська, буд. 68. Окрім неї в даному домоволодінні зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_3 У 2001 році до ОСОБА_2 звернувся відповідач з проханням зареєструвати його за вищевказаною адресою, позивач ОСОБА_2 погодилася на реєстрацію відповідача строком на шість місяців. З моменту реєстрації по даний час відповідач у вказаному домоволодінні не проживав. 25 квітня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір довічного утримання, в результаті якого домоволодіння по вул. Мандриківська, буд. 68 в м. Дніпропетровську перейшло у власність ОСОБА_1 Остання запропонувала відповідачу зняти його реєстрацію за вищевказаною адресою, проте він відмовився.

Позивачі надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити та розгляд справи провести за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач до суду не зявився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Мандриківська, буд. 68.

Окрім неї в даному домоволодінні зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_3

У 2001 році до ОСОБА_2 звернувся відповідач з проханням зареєструвати його за вищевказаною адресою, позивач ОСОБА_2 погодилася на реєстрацію відповідача строком на шість місяців.

З моменту реєстрації по даний час відповідач у вказаному домоволодінні не проживав.

25 квітня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір довічного утримання, в результаті якого домоволодіння по вул. Мандриківська, буд. 68 в м. Дніпропетровську перейшло у власність ОСОБА_1 Остання запропонувала відповідачу зняти його реєстрацію за вищевказаною адресою, проте він відмовився.

Позивачі вважають, що відповідач порушує їх права власника та користувача, оскільки вони змушені сплачувати комунальні послуги за всіх осіб, які зареєстровані за вказаною адресою, в тому числі за відповідача, додатково це впливає на розмір призначеної субсидії для сплати комунальних платежів.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, відповідно до ст. 383 ЦК України власник жилого приміщення має право використовувати його для власного проживання, проживання членів його сімї та інших осіб, для яких ст. 162 ЖК України визначені правила, що регулюють відносини найму жилого приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Виходячи з фактичних обставин справи та змісту зазначених норм законодавства суд доходить висновку про те, що відповідач не є членом сімї позивачів, а отже існуючі між ними правовідносини за своєю правовою природою є відносинами найму жилого приміщення приватного житлового фонду.

Судом встановлено, що з моменту реєстрації ОСОБА_3 у будинку № 68 по вул. Мандриківська у м. Дніпропетровську, останній з 30 січня 2001 року до теперішнього часу по місцю реєстрації не проживає.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідачем відповідної заяви надано не було, а строк його відсутності за місцем реєстрації значно перевищує встановлений законодавцем строк в шість місяців.

Оскільки згідно ст. 163 ЖК України у випадку тимчасової відсутності наймачів жиле приміщення даної категорії зберігається за ними виключно з підстав та на строки, встановлені п.п. 1, 5 ст. 71 ЖК України, ознак яких у спірних правовідносинах не вбачається, встановлений судом факт не проживання відповідача у спірній квартирі є підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 383 ЦК України, ст. ст. 64, 71, 156, 163 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком № 68 по вул. Мандриківськівській у м. Дніпропетровську.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.П. Ходаківський