Провадження №2/200/3088/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

04 серпня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який є законним представником малолітнього ОСОБА_3, треті особи - управління-служба у справах дітей Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради, Бабушкінський районний відділ державної міграційної служби в м. Дніпропетровську про зняття з реєстраційного обліку малолітньої особи, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та просить суд:

зняти з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, законним представником якого є ОСОБА_2.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23 червня 2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. за реєстровим № 2884, належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. У 2011 році позивач надала вищезазначену квартиру для тимчасового проживання та реєстрації своїй рідній сестрі - ОСОБА_5. З часом, разом з ОСОБА_5, в даній квартирі став проживати її чоловік ОСОБА_2 Позивач зазначає, що його проживання в належній їй квартирі з нею не узгоджувалося і дозволу на його перебування вона не надавала. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у відповідача та ОСОБА_5 народився син - ОСОБА_3, який був автоматично, згідно норм чинного законодавства України, зареєстрований в квартирі за місцем реєстрації своєї матері ОСОБА_5, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла. Згодом, на підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», згідно якої зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, свідоцтва про смерть, а також, разом з цим на підставі поданої позивачем заяви, померла ОСОБА_5 була знята з реєстрації місця проживання у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, за фактом смерті. Про дану обставину позивач повідомила відповідача та зазначила про необхідність зареєструвати малолітнього ОСОБА_3 за місцем реєстрації відповідача, а саме: АДРЕСА_2, що відповідач відмовився зробити.

Позивач зазначає, що у червні 2015 року вона звернулася до Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради з питанням про надання згоди про зняття з реєстраційного обліку малолітньої особи ОСОБА_3, 2011 року народження, на що Бабушкінською районною у м. Дніпропетровську радою разом з управлінням-службою у справах дітей Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради, надано відповідь, згідно якої Бабушкінська районна у м. Дніпропетровську рада разом з управлінням-службою у справах дітей Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради не буде заперечувати проти зняття з реєстраційного обліку дитини ОСОБА_3 Разом з тим, в даному листі зазначено, що згідно ст. 7 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою і т.д.

Вважає, що такими діями відповідача порушуються майнові права позивача, в тому числі вільне володіння, та розпорядження належним їй майном.

В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, без фіксації процесу технічними засобами, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день слухання справи сповіщений належним чином.

Представник третьої особи управління-служби у справах дітей Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день слухання справи сповіщений належним чином.

Представник третьої особи Бабушкінського районного відділу державної міграційної служби в м. Дніпропетровськ у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день слухання справи сповіщений належним чином.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23 червня 2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. за реєстровим № 2884, належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. На початку 2011 року позивача надала вищезазначену квартиру для тимчасового проживання та реєстрації своїй рідній сестрі - ОСОБА_5. З часом разом з ОСОБА_5 в даній квартирі став проживати її чоловік, ОСОБА_2 Проживання ОСОБА_2 в належній ОСОБА_1 квартирі з нею не узгоджувалося і дозволу на його перебування там вона не надавала. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у відповідача та ОСОБА_5 народився син - ОСОБА_3, який був зареєстрований в квартирі за місцем реєстрації своєї матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла. Згодом, на підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», згідно якої зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, свідоцтва про смерть, а також, разом з цим на підставі поданої позивачем заяви, померла ОСОБА_5 була знята з реєстрації місця проживання у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, за фактом смерті. Про дану обставину позивач повідомила відповідача та зазначила про необхідність зареєструвати малолітнього ОСОБА_3 за місцем реєстрації відповідача, що відповідач відмовився зробити. Дитина на дату звернення позивача з даним позовом до суду та на поточну дату проживає разом із своїм батьком - ОСОБА_2

Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Згідно ч. 8 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», у разі зміни адреси житла в межах адміністративно-територіальної одиниці особа або її законний представник повинні письмово повідомити про це орган реєстрації протягом десяти днів.

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в України, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання, зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Згідно ч.2 ст. 156 ЖК Української РСР, за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Суд дійшов до висновку, що відповідач, в порушення норм чинного законодавства України, супроти інтересів своєї дитини - малолітнього ОСОБА_3 після зміни його місця проживання, та який у зв'язку зі смертю своєї матері ОСОБА_5 та зняттям її з реєстрації у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, втратив право користування вказаним житлом, у десятиденний термін не зареєстрував ОСОБА_3 за місцем його фактичного проживання.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, оцінюючи всі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача та прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 39, 57, 60, 88, 169,179,197, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити у повному обсязі.

Зняти з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, законним представником якого є ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 сплачені судові витрати у розмірі 243,60 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Т.В.Шевцова