26.08.2015 Справа № 363/5168/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

26 серпня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Скарлат О.І.

при секретарі Хом»як А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, третя особа: Управління Держезагенства у Вишгородському районі Київської області про визнання недійсним розпорядження, державного акту на право власності на земельну ділянку, договору дарування земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

встановив:

Позивач в грудні 2013 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування земельною ділянкою, що належить на праві власності.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником земельної ділянки, площею 0,12 га, що знаходиться на території Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Земельна ділянка позивача, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 31 серпня 2006 року має встановлені межі земельної ділянки, шириною - 32,72 м та 18,26 м, 15,37 м, та довжиною - 44,38 м та 34,98 м. Відповідач ОСОБА_2, має у своїй власності земельну ділянку, яка межує з земельною ділянкою позивача, загальною площею 0,12 га, також із встановленими межовими знаками: шириною - 20,35 м та 34,98 м, довжиною - 40,07 м, 5,38 м та 21,44 м, 13.32 м, 15.53 м. Не погоджуючись з межовими знаками своєї та земельної ділянки позивача, ОСОБА_4, разом із представником ТОВ «Експертний Центр «Земсервісгруп» ОСОБА_5, склали акт перенесення в натуру меж земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків землевласнику (землекористувачу) від 11 листопада 2011 року, внаслідок чого, вилучили у позивача із власності частину належної позивачу земельної ділянки, площею приблизно 0,06 га. Після чого відповідач самовільно захопила у позивача частину земельної ділянки приблизно площею 0,06 га, встановила паркан та позбавила позивача права користування її земельної ділянки На даний час позивач має у власності земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, а фактично користується земельною ділянкою, яка має вдвічі меншу площу приблизно 0,06 га.

В ході судового розгляду позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги, в заяві в останній редакції від 23 червня 2015 року посилається на те, що отримала земельну ділянку 31 серпня 2006 року, а відповідач ОСОБА_2 08 вересня 2006 року, тобто пізніше, тому оформлення земельної ділянки ОСОБА_2 відбувалось із вже оформленого права власності земельної ділянки позивача із встановленими межами земельної ділянки шириною - 32,72 м. та 18,26 м, 15,37 м та довжиною - 44,38 м та 34.98 м. Крім цього, згідно договору дарування земельної ділянки від 25 червня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі № 2-1129, ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Даний договір дарування був вчинений відповідачем під впливом обману, адже на той час тривали судові спори у Вишгородському районному суді щодо даної земельної ділянки, але дарувальник ОСОБА_2 під час підписання договору підтвердила, що судового спору щодо земельної ділянки, а також прав третіх осіб, як у межах, так і за межами України немає. Крім цього, ОСОБА_3 не є добросовісним набувачем.

На підставі викладеного позивач просить визнати частково недійсним розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 02 червня 2006 року № 310 в частині передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_2 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 08 вересня 2006 року, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області, виданий ОСОБА_2, та скасувати його державну реєстрацію. Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 25 червня 2012 року, площею площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області, укладений між ОСОБА_2, та ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі № 2-1129, зобов'язати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди позивачу у користуванні її земельною ділянкою, шляхом знесення металевого паркану та надання можливості належним чином користуватись земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 22 квітня 2015 року залучено до участі у даній справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача управління Держземагенства у Вишгородському районі Київської області.

Ухвалою суду від 18 травня 2015 року залучено до справи в якості співвідповідача ОСОБА_3

Ухвалою від 23 червня 2015 року залучено до справи в якості співвідповідача Вишгородську районну державну адміністрацію Київської області.

У судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_6 підтримали позовні вимоги та просять їх задовольнити в повному обсязі з викладених підстав у позові.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши свої письмові заперечення в яких зазначив, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, оскільки всі земельні ділянки, які межують із земельними ділянками ОСОБА_8 та ОСОБА_2 зміщені в сторону, що і підтверджується висновком проведеної судової земельно-технічної експертизи. Відповідно до експертизи земельні ділянки позивача та відповідача мають спільні поворотні точки та спільну межу. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник Вишгородської районної державної адміністрації Київської області у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав лист про розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи ОСОБА_9 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, вказала, що земельна ділянка позивача накладається на інші земельні ділянки, підстав для визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 не вбачає, оскільки існує інший спосіб для виправлення даних помилок в Державного кадастрі та просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача ОСОБА_6, представника відповідачів ОСОБА_7, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 є власником земельної ділянки площею 0,12 га, призначеної для ведення садівництва, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4, виданий 31 серпня 2006 року на підставі розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 02 червня 2006 року № 310, та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 99.

Земельна ділянка ОСОБА_8, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4, межує з земельними ділянками від точки А до Б з ОСОБА_2, від точки Б до точки В - землі загального користування, від точки В до точки А з ОСОБА_10

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_5, виданий 08 вересня 2006 року на підставі розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 02 червня 2006 року № 310, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1, ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 0,12 га, призначеної для ведення садівництва, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована на території Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Земельна ділянка ОСОБА_2, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_5, межує від точки А до точки Б - землі загального користування СТ «Урожай», від точки Б до точки В - землі загального користування, від точки В до точки Г з ОСОБА_8, від точки Г до точки Д з ОСОБА_10, від точки Д до точки А з ОСОБА_11

Відповідно до акту про перенесення в натуру меж земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків землевласнику (землекористувачу) від 11 листопада 2011 року, в присутності ОСОБА_2, ТОВ «ЕЦ «Земсервісгруп» було проведено встановлення на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки в СТ «Урожай», на території Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Ніяких претензій при встановлені зовнішньої межі земельної ділянки не заявлено. Межові знаки, якими закріплена земельна ділянка в кількості сім штук показані та встановлені представником ТОВ «ЕЦ «Земсервісгруп» на місцевості та передані на зберігання землевласнику.

Відповідно до розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації № 310 від 02 червня 2006 року про передачу у власність земельних ділянок, було розглянуто подання Вишгородського районного відділу земельних ресурсів та технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки в садівницькому товаристві «Урожай» на території Гаврилівської сільської ради, враховуючий позитивний висновок експертизи від 16 травня 2006 року, було вирішено затвердити матеріали технічної документації СТ «Урожай», передати безкоштовно у власність земельні ділянки членам СТ «Урожай» для ведення садівництва згідно з додатком, державному підприємству «Інститут землеустрою» виготовити державні акти на право власності на земельні ділянки членам СТ «Урожай», передати у власність СТ «Урожай» землі загального користування площею 12,1096 га, державному підприємству «Інститут землеустрою» виготовити державний акт на право власності на землі загального користування СТ «Урожай.

25 червня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла у дарунок (безоплатно) земельну ділянку, площею 0,12 га, у межах згідно планом, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Гаврилівська сільська рада, передану ОСОБА_2 - для ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою,такий акт визнається недійсним.

Згідно зі ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Відповідно до ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти , користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. В той же час , відповідно до ст.96 ЗК України одним із обов'язків землекористувачів є не порушення прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідальність органу місцевого самоврядування за видачу актів, які порушують права власників земельних ділянок передбачена ст.155 ЗК України і відповідно до ч.1 цієї статті у разі видачі органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Частинами 1, 2 ст. 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Тобто, рішення суб'єкта владних повноважень може бути скасовано виключно у випадку порушення ним прав власника або землекористувача земельної ділянки.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 3060/14-41 від 10.07.2014 року, земельна ділянка, яка належить ОСОБА_8 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 31 серпня 2006 року серія НОМЕР_4, кадастровий номер НОМЕР_7, яка розташована на території Гаврилівської сільської ради, Вишгородського району Київської області накладається на інші земельні ділянки.

Даним висновком експерта встановлено, що фактичне розташування земельних ділянок ОСОБА_8 , ОСОБА_2, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 не відповідають відомостям які містяться в матеріалах справи, зокрема каталогам координат поворотних точок меж земельних ділянок. Всі чотири земельні ділянки зміщені в сторону, внаслідок чого відбулося накладання земельних ділянок по фактичному використанню на земельні ділянки , які перебувають у приватній власності відповідно до правовстановлюючих документів:, а саме: земельна ділянка , яка згідно державного акту на право власності належить ОСОБА_10 накладається на земельну ділянку , якою фактично користується ОСОБА_8; земельна ділянка , яка згідно державного акту на право власності належить ОСОБА_12 накладається на земельну ділянку , якою фактично користується ОСОБА_2; земельна ділянка , яка згідно державного акту на право власності належить ОСОБА_8 накладається на землі загального користування (проїзд), а також частково накладається на іншу земельну ділянку , яка розташована через дорогу (власник не визначений); земельна ділянка, яка згідно державного акту на право власності належить ОСОБА_2 накладається на землі загального користування (проїзд), а також частково накладається на іншу земельну ділянку, яка розташована через дорогу (власник не визначений) , а також накладається площею 26 км.м на земельну ділянку ОСОБА_8, яка їй належить згідно Державного акту.

Фактична площа , якою користується ОСОБА_8 становить - 0,1174 га.

Як на підстави для задоволення позову позивач посилався на накладення земельної ділянки з боку відповідачів на земельну ділянку позивача та за рахунок цього у відповідача збільшилася її земельна ділянка та єдиним доказом такого порушення вважає висновок експерта.

Однак, згідно висновку експерта встановлено місце розташування виділення земельних ділянок згідно державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_10 згідно каталогів координат поворотних точок меж земельних ділянок. Дані земельні ділянки ОСОБА_8 та ОСОБА_2 мають спільні поворотні точки та спільну межу з точки 27 до точки 30 довжиною 34,98 м, межі земельної ділянки ОСОБА_2 шириною - 40,07 м та 21.44, 13.22, 15,53 м, та довжиною - 20,35 та 34.98 м. Межі земельної ділянки ОСОБА_8 шириною - 32,72 м та 12.86, 15, 37 м та довжиною - 44, 38 та 34, 98 м.

За таких обставин суд вважає, що висновком експерта не встановлено порушення прав позивача з боку відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме те, що за рахунок земельної ділянки позивача ОСОБА_8 збільшилася земельна ділянка ОСОБА_2

Відповідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст..60 ЦПК України позивач не довела обставин на які посилалась, обґрунтовуючи свої вимоги і відсутні підстави для захисту прав згідно ст.152 ЗК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що передання у власність відповідачу ОСОБА_2 земельної ділянки згідно оспорюваного розпорядження Вишгородської РДА є законним, а відтак відсутні підстави для скасування такого рішення та визнання незаконним та скасування виданого ОСОБА_2 державного акту на право власності на зазначену земельну ділянку.

Що стосуються позовних вимог щодо визнання недійним договору дарування земельної ділянки від 25.06.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою суд зазначає, що вказані вимоги позивача є похідними від вимоги про визнання недійсним розпорядження та Державного акту на право власності на земельну ділянку, то враховуючи, що суд не знайшов достатніх правових підстав для задоволення основної вимоги, не підлягає задоволенню й похідні від неї вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,60, 61, 212,-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, третя особа: Управління Держезагенства у Вишгородському районі Київської області про визнання недійсним розпорядження, державного акту на право власності на земельну ділянку, договору дарування земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І.Скарлат