У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 5 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 29 березня 2006 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 3 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії картки ОСОБА_4 встановлений до березня 2009 року. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30 червня 2014 року має заборгованість у розмірі 9 206 грн 32 коп., а тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість у розмірі 9 206 грн 32 коп.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 17 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що строк дії платіжної картки встановлений до березня 2009 року, банк звернувся до суду з позовом у вересні 2014 року, а тому позивачем пропущений строк позовної давності.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 5 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта