РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-11/10

Провадження № 2-11/10

15.03.2015

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Погасій О.Ф.

при секретарі Щегульній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання більше п'яти років однією сім'єю, при рівняння до спадкоємців першої черги, усунення від спадкування, визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про усунення від спадкування, визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

17.11.2005 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. 03.09.2008 року ОСОБА_5 надала змінену позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання факту спільного проживання з ОСОБА_6 однією сімєю більше п'яти років, прирівняти її до спадкоємців першої черги по закону за померлим ОСОБА_6, усунути ОСОБА_3 від спадкування після смерті ОСОБА_6 в звязку з ухиленням від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані та визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири № 127 будинку 157 по Салтівському шосе в м. Харкові.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що вона знаходилася в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 з 30 березня 1989 року. З березня 1989 року вони стали мешкати однією сімєю в квартирі 127 будинку 157 по Салтівському шосе в м. Харкові, вести спільне господарство, мали спільний бюджет. Шлюб між ними зареєстрований не був, оскільки гострої необхідності в цьому не було, в даному шлюбі у них народився син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. 23 квітня 2004 року вона уклала шлюб з ОСОБА_7, але продовжувала мешкати з цивільним чоловіком ОСОБА_6 В березні 2005 року ОСОБА_6 тяжко захворів і йому знадобилася стороння допомога з боку близьких та рідних. В подальшому його хвороба загострилася та прийняла тяжкий характер, що спричинило безпорадний стан спадкодавця. Вона на протязі всієї хвороби ОСОБА_6 знаходилася поруч з ним та піклувалася про фінансову, моральну підтримку ОСОБА_6 На її прохання до ОСОБА_3 про допомогу в лікуванні, моральної підтримки, будь якої участі в облегшенні страждань її батька ОСОБА_6 вона отримала відмову. За час хвороби батька, ОСОБА_3 ніякої допомоги йому не надала, навіть не провідала. ОСОБА_6, розуміючи свою близьку смерть, виявив бажання оформити частину свого майна не неї. 07.04.2005 року ОСОБА_6 подарував їй гараж, що знаходиться за адресою вул. Тимурівців, 72 під.№ 28. 03.06.2005 року ОСОБА_6 виявив бажання подарувати їй квартиру в якій вони мешкали разом, для чого запросили приватного нотаріуса ОСОБА_8 Коли прибув нотаріус, виявилося, що відсутні необхідні для укладення правочину документи. Нотаріус порадив оформити на неї довіреність від ОСОБА_6 для отримання необхідних документів. Після того, як нотаріус пішов, ОСОБА_6 стало зле і він попросив її скласти заповіт від його імені на все його майно. Вона виконала його прохання. Ознайомившись з написаним заповітом, ОСОБА_6 підписав заповіт в присутності ОСОБА_9 в 23.00 год.03.06.2005 року. 04.06.2005 року в 11.00 год. ОСОБА_6 помер. Вона та ОСОБА_2 поховали його.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про усунення ОСОБА_3 від спадкування після смерті ОСОБА_6 у звязку з ухиленням від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані та визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири №127 будинку 157 по Салтівському шосе в м. Харкові в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги просив задовольнити, пояснив, що з березня 1990 року він з батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_5 мешкав в квартирі №127 будинку 157 по Салтівському шосе в м. Харкові. В березні 2005 року батько тяжко захворів і йому знадобилася стороння допомога з боку близьких та рідних. В подальшому його хвороба загострилася та прийняла тяжкий характер, що спричинило безпорадний стан спадкодавця. Він на протязі всієї хвороби батька знаходився поруч з ним та піклувався про фінансову, моральну підтримку ОСОБА_6 На його прохання до ОСОБА_3 про допомогу в лікуванні, моральної підтримки, будь якої участі в облегшенні страждань її батька ОСОБА_6 він отримав відмову. За час хвороби вона батькові ніякої допомоги не надала. 03.06.2005 року ОСОБА_6 виявив бажання подарувати ОСОБА_5 квартиру в якій вони мешкали разом, для чого був запросили приватного нотаріуса ОСОБА_8 Коли прибув нотаріус, виявилося, що відсутні необхідні для даного правочину документи. Нотаріус порадив оформити на ОСОБА_5 довіреність від ОСОБА_6 для отримання необхідних документів. Після уходу нотаріуса, батьку стало зле і він попросив маму скласти заповіт від його імені на все його майно. Мама виконала його прохання. 04.06.2005 року в 11.00 год. тато помер. Він та мама поховали його.

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідно до свідоцтва про право на житло від 07 червня 2005 року її батькові ОСОБА_6, на праві приватної власності належить квартира №127 у будинку № 157 по Салтівському шосе у м. Харкові. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складалася з квартири №127 у будинку №157 по Салтівському шосе у м. Харкові. Заповіт складений батьком не визнає, оскільки він складений без додержання встановленої форми і є нікчемним. Після смерті батька спадкоємцями першої черги є вона та ОСОБА_2. Спадщину після смерті батька вона прийняла шляхом подачі 17.06.2005 року до Державної нотаріальної контори відповідної заяви про прийняття спадщини у встановленому порядку та строк. ОСОБА_2 також прийняв спадщину після смерті батька, оскільки на час відкриття спадщини був неповнолітнім, окрім того також звернувся 09.11.2005 року до Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Суд вислухавши пояснення сторін, їх представників , вважає що позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 та ОСОБА_10 є батьками ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 та ОСОБА_11 є батьками ОСОБА_12.

Згідно свідоцтва про одруження 23 квітня 2004 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 уклали шлюб.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10.12.2009 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_9, третя особа Московський відділ реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про визнання шлюбу недійсним був задоволений, визнано шлюб, зареєстрований 23.04.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова між ОСОБА_5 та ОСОБА_9, недійсним, актовий запис №353 - недійсним.

Згідно договору дарування гаражу від 07.04.2005 року ОСОБА_6 подарував ОСОБА_1 гараж №28, що знаходиться по вулиці Тимурівців, будинок №72 в м. Харкові.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер 04.06.2005 року.

Згідно копії заповіту від 03.06.2005 року ОСОБА_6 заповідав все майно своїй цивільній дружині ОСОБА_5. Заповіт не завірений нотаріально.

Згідно відповіді КП «Харківське міське БТІ» квартира №127 по Салтівському шосе 157 в м. Харкові зареєстрована на праві приватної власності на імя ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 07.06.2005 року.

Згідно копії доручення від 03.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_5 оформити від його імені приватизацію квартири №127 в будинку №157 по Салтівському шосе в м. Харкові.

Згідно відповіді Міської клінічної лікарні №8 вих. №94 від 08.02.2008 року, повідомлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, знаходився на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні №2 МКЛ№8 з 29.03.2005 року по 06.04.2005 року. Діагноз при вступі: Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. СН ІІ Б ст. Діагноз заключний: Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. Гіпертензивне серце. СН ІІ Б ст. систолічний варіант ІУ ф.кл. Двосторонній гідроторакс. Двосторонній нефроангіосклероз. Анемія. Застойний цироз печінки. ОСОБА_6 міг сам себе обслуговувати та сторонньої допомоги не вимагав.

Згідно відповіді Обласного клінічного центру урології і нефрології від 13.02.2008 року повідомлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, знаходився на лікуванні в нефрологічному відділенні Центру з 12.04.2005 року по 06.05.2005 року з діагнозом хронічний гломерулонефрит в стадії загострення, хронічна ниркова недостатність ІУ стадії. Хворий поступив по направленню нефролога з діагнозом артеріальна гіпертонія вперше виявлена. В період перебування в центрі питання стороннього догляду не ставилося, оскільки, по-перше, у відділенні догляд здійснювався медичним персоналом, по-друге, хворий самостійно, без сторонньої допомоги міг дійти до санвузла і їдальні і, навіть, двічі ходив до додому. Після проведення лікування стан хворого покращився, його було внесено до листка очікування на замісну ниркову терапію. Був виписаний з діагнозом: хронічний гломерулонефрит, симптоматична артеріальна гіпертонія, хронічна ниркова недостатність ІУ стадії. Допомогу в лікуванні ніхто не надавав.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що мешкала з ОСОБА_14 в одній квартирі з літа 2002 року і до хвороби ОСОБА_6, потім переїхала до себе. З ОСОБА_6 вони разом працювали, взаємовідносини не оформляли, спільних дітей не має. До березня 2005 року ОСОБА_6 в лікарні не перебував, разом мешкали за адресою: квартира 127 Салтівське шосе 157 в м. Харкові.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що працює приватним нотаріусом, ОСОБА_5 знає, оскільки остання є її клієнткою та запрошувала її до себе для оформлення договору дарування квартири. Підтвердила, що ОСОБА_6 мав бажання оформити договір дарування квартири на ОСОБА_5, але оскільки були відсутні документи, договір не змогли укласти. Вона запропонувала ОСОБА_6 укласти заповіт, але він сказав, що заповіт можливо оскаржити а договір дарування ні. Вона не знала, і ОСОБА_5 не говорила їй про те, що ОСОБА_6 може сьогодні чи завтра померти.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив , що ОСОБА_1 його дружина. ОСОБА_6 був цивільним чоловіком ОСОБА_1. Вони разом вели спільне господарство, купували речі, продукти, вели спільний бюджет. На час хвороби ОСОБА_6 , за ним доглядала ОСОБА_1, возила його по лікарням, ліки та медичні препарати купували за власні кошти. ОСОБА_6 потребував стороннього догляду. Марина неодноразово просила дочку покійного ОСОБА_6 - Карину допомогти доглядати за батьком, але та відмовилася. За день до смерті, ОСОБА_6 виявив бажання подарувати квартиру ОСОБА_1, для цього він викликав нотаріуса. Нотаріус відмовився укладати договір дарування, оскільки були відсутні необхідні документи. ОСОБА_6 видав довіреність на імя ОСОБА_1 для отримання приватизаційних документів. В той вечір погіршився стан здоровя ОСОБА_6, він попросив ОСОБА_1 написати заповіт та підписав його.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що З ОСОБА_12 знаходяться в дружніх відносинах. В кінці квітня 2005 року разом з ОСОБА_12 їздили в міську лікарню № 17 провідувати її батька. На його думку у батька та ОСОБА_12 були теплі та дружні відносини. До лікарні ходили один раз.

Свідок ОСОБА_13В, суду пояснила, що з батьком ОСОБА_3 ОСОБА_16 проживали вдвох з 2002 року по березень 2005 року. ОСОБА_1 бачила в квартирі два рази . До березня 2005 року в лікарні ОСОБА_6М не лежав.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що працює нотаріусом, знає ОСОБА_1, оскільки остання запросила її оформити договір дарування квартири, але зробити це було неможливо було, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. ОСОБА_6 мав волевиявлення передати у власність квартиру ОСОБА_1 В той день була оформлена довіреність на імя ОСОБА_1 на отримання правовстановлюючих документів. Заповіт нотаріусом не посвідчувався.

Згідно ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був в безпорадному стані.

Згідно висновку експерта № 467-КЄ від 15.06.2009 р. в період знаходження ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні його стан здоровя оцінено задовільним. Експерти не встановили чи знаходився ОСОБА_6 в безпорадному стані в звязку з тяжкою хворобою , чи ні.

Судом встановлено , що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 мешкали однією сімєю березня 1989 року по 04.06.2005 р., вели спільне господарство, мають сина ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2009 року, шлюб, зареєстрований 23.04.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 353, між ОСОБА_1 та ОСОБА_9, визнано недійсним.

Згідно ст.. 1259 ч.2 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 страждав на тяжку хворобу, ОСОБА_5 тривалий час опікувалась, матеріально забезпечувала його, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, а тому є підстави визнати позивача спадкоємцем першої черги і задовольнити позов в цій частині.

Згідно ст. 1261 ЦК України (в ред..2003р.)в першу чергу право на спадщину по закону мають діти спадкодавця, чоловік або дружина яка пережила померлого та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно мешкав разом зі спадкодавцем, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо на протязі строку встановленого ст..1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено , що після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина спірна квартира № 127 будинку 157 по Салтівському шосе в м. Харкові. Спадкоємцями першої черги є ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, які прийняли спадщину в шести місячний строк. Суд визнає за кожним із спадкоємців по 1/3 частині спірної квартири. В іншій частині суд відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позови ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сімєю між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з березня 1989 року по 04.06.2005 року.

Змінити черговість у спадкування і визнати ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги за законом після померлого 04.06.2005 р. ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири № 127 будинку № 157 по Салтівському шосе в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 04.06.2005 р.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири № 127 будинку № 157 по Салтівському шосе в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 04.06.2005 р.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири № 127 будинку № 157 по Салтівському шосе в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 04.06.2005 р.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України. Заява про апеляційне оскарження може бути подана протягом 10 днів з дня оголошення рішення.

Суддя Погасій О.Ф.