Справа № 495/7640/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третіх осіб: не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/7640/15-ц

за позовом ОСОБА_1

до Широківської сільської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

- ОСОБА_2

- ОСОБА_3

- ОСОБА_4

про вступ у спадщину

В С Т А Н О В И В :

21.10.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Широківської сільської ради (далі по тексту відповідач) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 (далі по тексту третя особа-1), ОСОБА_3 (далі по тексту третя особа-2) та ОСОБА_4 (далі по тексту третя особа-3) про вступ у спадщину (а.с.2-4).

Так, позивач просить суд:

- встановити факт належності земельної частки (паю) розміром 6,5 га. в умовах кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у КСГП «Прогрес» в с. Широке Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_5;

- визнати ОСОБА_1 таким, що прийняв спадщину після смерті 06.08.1996 року ОСОБА_5, зокрема у вигляді земельної частки (паю) розміром 6,5 га. в умовах кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у КСГП «Прогрес» в с. Широке Білгород-Дністровського району Одеської області;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 6,5 га. в умовах кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у КСГП «Прогрес» в с. Широке Білгород-Дністровського району Одеської області.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю (а.с.42).

Представник відповідача ШироківськоїСР, в судове засідання не зявився, але від т.в.о. старости с. Широке до суду надійшов лист, згідно якого він заперечень не має та просить суд розглянути справу за відсутності представника сільської ради (а.с.35).

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви, згідно з якими проти задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_1 не заперечують та просять розглянути справу за їх відсутністю (а.с.43-45)

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 06.08.1996 року померла ОСОБА_5, про що 07.08.1996 року було складено відповідний запис за № 24, що підтверджується повторно виданим 28.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 422355 (а.с.6).

Після смерті 06.08.1996 року ОСОБА_5 відкрилась спадщина, зокрема у вигляді земельної частки (пай) у КСГП «Прогрес» розміром 6,5 га.

За твердженням позивача, про те, що свого часу його бабусі (ОСОБА_5А.) був наданий земельний пай і на нього, у порядку спадкування ніхто не вступив, ОСОБА_1 дізнався лише тоді, коли керівництво Широківської селищної ради почало шукати родичів померлої 07.08.1996 року ОСОБА_5

За життя бабуся ОСОБА_1 ОСОБА_5, не встигла оформити право власності на земельний пай, а сертифікат про право на земельну частку (пай) було оформлено вже після її смерті (а.с.10).

Як стверджує позивач, сертифікат серії ОД № 0260380 є підставою для отримання державного акту на земельну ділянку, а у звязку зі смертю спадкодавця і за відсутності документи, що підтверджує право власності, ОСОБА_1 позбавлений можливості отримати свідоцтво про справо на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 у встановленому чинним законодавством України порядку.

Померла 07.08.1996 року ОСОБА_5 є рідною бабусею ОСОБА_1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за № 6, з якого вбачається, що станом на 28.07.2015 року батьками ОСОБА_6 (батька ОСОБА_1О.) є ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а.с.7).

ОСОБА_6 є рідним батьком ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-ЖД № 276744, де в графі «батько» вказано ОСОБА_6 (а.с.8).

Батько ОСОБА_1 - ОСОБА_6, був спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5, проте згідно свідоцтва про смерті серії III-ЖД № 435315, помер 14.04.1992 року (а.с.9)

Іншими спадкоємцями після смерті 06.08.1996 року ОСОБА_5 є інші родичі ОСОБА_1: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

При зверненні до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку із тим, що за життя спадкодавцем не було зареєстровано право на земельну частку. Рекомендовано звернутись до суду (а.с.11).

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із відповідною позовною заявою про вступ у спадщину.

Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України).

Згідно із ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спори про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно абзацу другого п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, наведений ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, спадкування за правом представлення - внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцем ОСОБА_5 (померлої 06.08.1996 року) за законом, який претендує на спадщину є її онук ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Широківської СР за участю третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про вступ у спадщину.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1233, 1234, 1236, 1266 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218, 234, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Широківської сільської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про вступ у спадщину задовольнити.

Встановити факт належності земельної частки (паю) розміром 6,5 га в умовах кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у КСГП «Прогрес» в с. Широке Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_5.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що прийняв спадщину після смерті 06.08.1996 року ОСОБА_5 у вигляді земельної частки (паю) розміром 6,5 га в умовах кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у КСГП «Прогрес» в с. Широке Білгород-Дністровського району Одеської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (68161, Одеська область, Татарбунарський район, село Безімянка, вулиця Миру,107, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)право власності на земельну частку (пай) розміром 6,5 га в умовах кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у КСГП «Прогрес» в селі Широке Білгород-Дністровського району Одеської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко