Справа № 555/1086/15-ц
Номер провадження 2/555/402/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Мельника В. Я.
при секретарі Лисенко О. Л.,
з участю позивача ОСОБА_1,
представника позивачів адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Вибір комфорт" про захист прав споживачів, застосування наслідків недійсного правочину та стягнення коштів, -
Позивачі в заяві від 23 травня 2015 року вказують, що в січні цього ж року дізналися з реклами в мережі Інтернет про можливість придбання трактора "Dongfeng DF-354" по дуже привабливій ціні 80 000 гривень.
20 січня 2015 року представник відповідача в м. Рівне повідомив, що для придбання трактора необхідно сплатити аванс в сумі 40 000 гривень, після чого трактор буде доставлено до місцезнаходження покупця на протязі семи - десяти днів.
Зазначають,що у визначений договором строк придбаний ним товар отримано не було. Від представників компанії різного рівня по телефону дізнався про необхідність переукласти договір, який було оформлено з порушеннями, за що працівника, який його оформляв, нібито було притягнуто до дисциплінарної відповідальності але з умовою, що вартість товару буде значно вищою, адже трактора оплаченого з розрахунку авансового внеску у продавця (лізингодавця) немає.
Доводять, що у Договорі лізингу, укладеному позивачем, не конкретизовано його предмет, не міститься конкретних положень щодо порядку розрахунків за Договором, необхідність сплати будь-яких інших платежів, що перевищують розмір визначеної ціни товару, не визначено порядок та місце отримання предмету Договору, яким чином буде відбуватися страхування транспортного засобу і т. ін.
Покликаються на положення, передбачені ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" про те, що нечесна підприємницька практика забороняється.
А згідно з частинами першою та другою статті 216 ЦК України правочини, здійснені із використанням нечесної підприємницької практики є недійсними.
Вважають підставою недійсності укладеного правочину недодержання стороною на момент його укладення вимог ст. 203 ЦК України і зазначає, що в момент укладення договору позивач був введений відповідачем в оману, стосовно настання тих наслідків, на які він очікував.
Вказують, що відповідно до вимог ч.1 ст. 215 ЦК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом.
Підставами недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України. А згідно з частинами першою, четвертою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Позивачі просять суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Вибір комфорт"на їхню користь 40 000 гривень, при цьому їх представник покликається на те, що право такої вимоги поряд з ОСОБА_1 має і його дружина ОСОБА_3 на підставі ст. 65 СК України, у даному випадку за фактом придбання цінного майна за спільні грошові кошти подружжя.
В судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав у ньому наведених позивач ОСОБА_1 та його і ОСОБА_3К . - другого позивача представник, адвокат ОСОБА_2
Представник відповідача в судове засідання не прибув вдруге підряд, будучи повідомленим у порядку, передбаченому ч.5 ст. 74 ЦПК України, за адресами: зазначеною в Договорі та за зареєстрованим місцем знаходження лізингової компанії, на підставі чого судом прийнято рішення про заочний розгляд вказаної справи.
Вислухавши позивача ОСОБА_1, представника обох позивачів адвоката ОСОБА_2, дослідивши надані докази, суд задовольняє позов, зазначаючи наступне.
Наведене з урахуванням того, що у передбачений Договором строк товар поставлений не був, за вказаною у ньому адресою Лізингодавець відсутній, поштова кореспонденція йому не вручена за закінченням терміну її зберігання свідчить, на думку суду, про те, що Договір дійсно укладався без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином та є фіктивним правочином згідно ст. 234 ЦК України.
Поряд з цим, позивачі не просять визнати правочин фіктивним і застосувати наслідки його недійсності.
З пояснень позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні відомо, що після отримання вказаного повідомлення представник компанії перестав відповідати на телефонні дзвінки, а його представника в м. Рівне за попереднім місцем знаходження більше не було.
Заслуговують на увагу доводи позивачів про те, що обоє вони мають право вимоги до відповідача на підставі ст. 65 СК України, оскільки їхнє право спільної сумісної власності подружжя неправомірними його діями було порушено.
А згідно з ч. 6 ст. 19 Закону "Про захист прав споживачів" правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.
Суб'єкти господарювання, їх працівники несуть відповідальність за нечесну підприємницьку практику згідно із законодавством.
У відповідності ж із частинами першою та другою статті 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку.
Лізингоодержувач має право вимагати відшкодування збитків, у тому числі повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю до такої відмови.
Вважаючи подібні обставини безспірно встановленими в судовому засіданні, суд задовольняє вимоги позивачів і стягує з відповідача ОСОБА_4 "Лізингова компанія "Вибір комфорт" сплачений ОСОБА_1 платіж по Договору від 10 січня 2015 року, що підтверджується платіжним документом на суму 40 000 гривень на а. с. 18.
Крім цього, суд стягує з відповідача в доход держави судові витрати в розмірі 243 гривні 60 копійок, від сплати яких по закону звільнені позивачі.
Керуючись ст. ст. 4-14,209,212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 15-16,202-216,234 ЦК України, ст. ст. 4-5, 19,22 Закону України "Про захист прав споживачів", ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг", суд
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Вибір комфорт" на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 40 000 гривень та судові витрати в доход держави в розмірі 243 гривні 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Вибір комфорт", яка може бути подана ним протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд.

Суддя: ОСОБА_5