Справа №461/477/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Тарапацькому Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського державного університету внутрішніх справ, Головного управління МВС України у Львівській області про розірвання договору,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просить розірвати договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, укладений між ОСОБА_1 та Львівським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України у Львівській області, без відшкодування фактичних витрат на підготовку.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що між ним, Львівським державним університетом внутрішніх справ та Головним управлінням МВС України у Львівській області було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. За умовами договору Львівський державний університет внутрішніх справ зобов'язався щороку інформувати його про розмір фактичних витрат, пов'язаних з його утриманням. Проте, з відповіді на адвокатський запит довідався, що всупереч п.2.1.6 цього договору, за період навчання у 2006-2007, 2007-2008, 2008-2009, 2009-2010 роки Львівський державний університет внутрішніх справ не інформував його про розмір щорічних витрат пов'язаних з його утриманням. Стверджує, що наведене є для нього істотною обставиною та має велике значення при правильному розумінні і виконанні взятих на себе зобов'язань по договору, а також правильного розуміння наслідків і відповідальності за невиконання, чи неповне виконання передбачених договором обов'язків. Вважаючи, що відповідачем Львівським державним університетом внутрішніх справ грубо порушено умови договору скерував повідомлення про дострокове його розірвання. У відповідь отримав листа, за змістом якого йому відмовлено у задоволенні заяви про дострокове розірвання договору та оформлення цього факту окремим договором. Просить позов задоволити.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, давши пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позові. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача Львівського державного університету внутрішніх справ у судовому засіданні позов заперечив. Пояснив, що дійсно Наказом від 03.08.2006 року №210 о/с ОСОБА_1 було зараховано курсантом факультету з підготовки слідчих. Після цього між Львівським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВ України у Львівській області та ОСОБА_1 було укладено договір про підготовку фахівця ц вищому навчальному закладі МВС України. Надалі, наказом від 08.07.2010 року №272 ОСОБА_1 видано диплом з відзнакою та присвоєно кваліфікацію спеціаліст-юрист за спеціальністю 7.060101 Правознавство та скеровано на роботу, де він працював до моменту звільнення - 22.04.2013 року, за вчинення дисциплінарного проступку. Твердить, що університетом в повній мірі виконано договірні зобов'язання перед позивачем. Натомість, ОСОБА_1 вирішив скористатись п.5.2. договору вже після того як отримав диплом, особисто порушивши договірні зобов'язання. Більше того, рішенням Пустомитівського районного суду м.Львова від 07.02.2014 року, яке ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 08.05.2014 року залишено без змін, задоволено позов Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 щодо стягнення витрат по утриманню курсанта в навчальному закладі МВС України. Просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю вимог.

В судове засідання представник відповідача Головного управління МВ України у Львівській області не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не скеровував, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов переконання, що у задоволенні позову належить відмовити за безпідставністю вимог, з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що Наказом Львівського державного університету внутрішніх справ від 03.08.2006 року №210 о/с ОСОБА_1 зараховано курсантом факультету з підготовки слідчих та укладено з ним договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі.

Надалі, Наказом МВС України у Львівській області від 22.04.2013 року №143 ОСОБА_1 звільнено з ОВС за скоєння вчинків, які дискредитують звання рядового і начальницького складу згідно п.66 «Положення про проходження служби рядовим начальницьким складом органів внутрішніх справ».

Наведені обставини встановлені рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області, постановленого 07.02.2014 року у цивільній справі №450/4788/13-ц, яке ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 08.05.2014 року залишено без змін, які в силу ст. 61 ЦПК України суд приймає до уваги, так як ці встановлені обставини мають преюдиційне значення для вирішення даної справи.

Частиною 2 статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим порушенням шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суд погоджується з доводами представника відповідача Львівського державного університету внутрішніх справ в тому, що в силу п.2.1.7 договору університет в повністю виконав договірні зобов'язання перед ОСОБА_1, оскільки йому було видано диплом з відзнакою, присвоєно кваліфікацію та скеровано на роботу.

Відтак суд критично оцінює доводи позивача в тому, внаслідок не інформування його про розмір щорічних витрат, які ніс університет на його утримання стало наслідком істотної обставини, внаслідок якої може неправильно розуміти виконання взятих на себе зобов'язань по договору.

Крім того, суд враховує й ту встановлену у судовому засіданні обставину, що договірні зобов'язання між сторонами договору закінчились в липні 2010 року, тобто з моменту направлення та працевлаштування позивача.

Аналізуючи наведені обставини справи, встановлені обставини судовим рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області, з висновками якого погодилась колегія суддів Апеляційного суду Львівської області, оцінивши докази надані сторонами у підтвердження своїх доводів та у їх сукупності, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позову, відсутні.

Крім того, беручи те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, відтак згідно з вимогами ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. належить залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 20, 61, 88, 209, 212, 222, 228 ЦПК України, ст.ст. 15, 526, 651 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Стрельбицький В.В.