1Справа № 335/9890/15-ц 2/335/2428/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2015 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Бойка О.Ю., при секретарі Крижко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів,
Позивач звернувся до суду з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 5,200 грн., 3% річних у розмірі 89,16 грн., а також збитки від інфляції у розмірі 1418,80 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2010 року, позов ВАТ КБ «Надра» в особі філії Запорізького РУ до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу по кредитній угоді задоволено.
Постановою державного виконавця Хортицького ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_5 від 24.10.2013 року, відкрито виконавче провадження №40411268.
14.03.2014 року між Хортицьким ВДВС ЗМУЮ («Поклажедавець») та ПП «ОСОБА_2А.» («Зберігачем») укладений Договір Зберігання №18/14, за яким останній («Зберігач») отримав на відповідальне зберігання зазначений вище транспортний засіб, а Хортицький ВДВС («Поклажедавець») зобов'язався сплатити вартість послуг згідно з п.п. 3.1; 3.2 Договору зберігання.
Відповідно до акту арешту та опису майна від 14.03.2014 року (ВП№40411268), зазначений транспортний засіб переданий на відповідальне зберігання ПП Макушину ОСОБА_6, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд.234/36.
Приватним підприємцем ОСОБА_2 від ОСОБА_1 за квитанцією б/н від 09.02.2015 року, прийнято за зберігання повернутого транспортного засобу 5,200 грн.
Позивач зазначив, що жодних договірних або позадоговірних зобов'язань між ним та відповідачем ніколи не існувало. Відповідач ніколи позивачу не надавав будь-яких послуг, у звязку з чим, просить повернути безпідставно отримані грошові кошти.
Позивач у судове засідання не зявився, проте надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини не явки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав.
Треті особи у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Зясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозвязок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 02.12.2010 року, позов ВАТ КБ «Надра» в особі філії Запорізького РУ до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу по кредитній угоді - задоволено.
Постановою державного виконавця Хортицького ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_5 від 24.10.2013 року, відкрито виконавче провадження №40411268.
14.03.2014 року між Хортицьким ВДВС ЗМУЮ («Поклажедавець») та ПП «ОСОБА_2А.» («Зберігачем») укладений Договір Зберігання №18/14, за яким останній («Зберігач») отримав на відповідальне зберігання зазначений вище транспортний засіб, а Хортицький ВДВС («Поклажедавець») зобов'язався сплатити вартість послуг згідно з п.п. 3.1; 3.2 Договору зберігання.
Відповідно до акту арешту та опису майна від 14.03.2014 року (ВП№40411268), зазначений транспортний засіб переданий на відповідальне зберігання ПП Макушину ОСОБА_6, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд.234/36.
Приватним підприємцем ОСОБА_2 від ОСОБА_1 за квитанцією б/н від 09.02.2015 року, прийнято за зберігання повернутого транспортного засобу 5,200 грн.
Загальні підстави для виникнення зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.
Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
За змістом статті 1212 ЦК України, безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ч.ч. 1,2 ст.509 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.
Згідно ч.1 ст. 177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
З огляду на положення ч.1 ст.207 ЦК України, у сторін відсутні письмові документи, які свідчать про волю сторін на передання позивачем відповідачу автомобіля на зберігання.
Системний аналіз положень ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ч.1 ст.177, ч.1 ст.202, ч.ч. 1,2 ст.205, ч.1 ст.207, ч.1 ст.1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що відповідач з урахуванням відсутності договору - не мав належних правових підстав для отримання від позивача грошей за зберігання жодного транспортного засобу.
Кошти, отримані відповідачем, не відносяться до категорії коштів, які в розумінні ст.1215 ЦК України, не підлягають поверненню.
У той же час, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача коштів на підставі норм матеріального права, закріплених ч.2 ст.1214, ст.536, ч.2 ст.625 ЦК України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212- 215, 224-226 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів задовольнити частково.
Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5,200 грн.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі неподання заяви про перегляд рішення набирає законної сили в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Ю.Бойко