Справа № 465/3947/12 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/783/6803/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Богонюка М.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_2 «СК «Кредо» ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 8 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» про відшкодування матеріальних збитків,-

в с т а н о в и л а :

рішенням Франківського районного суду м.Львова від 8 вересня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «КРЕДО» на користь ОСОБА_4 8461 грн. матеріальної шкоди. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «КРЕДО» на користь ОСОБА_4 10000 грн. моральної шкоди. Вирішено питання судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Дане рішення оскаржило ТзДВ «СК «КРЕДО».

В апеляційній скарзі просять рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ТДВ СК «КРЕДО» про стягнення матеріальної та моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у позовних вимогах ОСОБА_4 до ТДВ СК «КРЕДО» про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити в повному обсязі, в іншій частині рішення суду залишити без змін. Вважають рішення незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи. Зазначають, що отримання ОСОБА_4 травм внаслідок ДТП припускається старшим слідчим СВ Кам'янка-Бузького РВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 за постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 07.10.2008 року в тому числі не виключається останнім отримання таких ще 17.04.2008 року та будь-яких інших доказів в підтвердження причинного звязку між ДТП та травмами потерпілого, стороною позивача в матеріали справи не надано. Крім цього зазначають, що висновок судово-медичної експертизи не є належним доказом спричинення травм позивачем у ДТП, що мала місце 16.09.2008 року, оскільки такий носить лише ймовірний характер та безперечно не підтверджує, що отримані травми виникли під час ДТП. Також, зазначають, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що лікар, котрий проводив лікування травм позивача, отриманих в ДТП, що мало місце 16.09.2008 року приписував саме ті медичні препарати, на які подано фіскальні та товарні чеки. Тому матеріальну шкоду, а конкретно витрати на лікування не слід вважати доведеними. Також, позивачем не доведено і моральну шкоду, яка навіть у випадку доведення спричинення такої повинна була б бути стягнутою у розмірі не більше 2550 грн., у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання апеляційної скарги, позивача в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, задовольняючи позов частково, посилаючись на ст.ст. 15, 23, 1166 ч.1, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 22, 24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд першої інстанції виходив із доведеності факту заподіяння позивачу тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, що мала місце 16.09.2008 року на автодорозі Львів Радехів Луцьк з участю автомобіля НОМЕР_1, пасажиром якого він був, а цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6, водія автомобіля НОМЕР_1 була застрахована у відповідача. Крім цього, заява позивача до відповідача про виплату страхового відшкодування залишена без реагування. Враховуючи, що суд встановив причинно-наслідковий звязок між протиправними діями ОСОБА_6 та заподіянням шкоди здоровю позивача, а також перехід цивільно-правової відповідальності ОСОБА_6 до відповідача як страхувальника, глибину душевних страждань позивача, які він зазнав у зв'язку з неправомірними діями відповідача, а також довготривале невиконання відповідачем своїх законних зобовязань, суд вважав повністю обґрунтованою вимогу про стягнення матеріальної шкоди та частково моральної.

Колегія суддів вважає, що так висновки не у повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону, обставини ж, які суд вважав встановленими в повній мірі не доведені, доводи ж апеляційної скарги колегія суддів вважає частково обґрунтованими.

Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось 16.09.2008 року біля 15 год. 30 хв. на 19 км. + 200 м. національної автомобільної дороги державного значення Н-17 сполучення Львів-Луцьк, що неподалік с. Новий Став Камянка-Бузького району ОСОБА_6, керуючи легковим автомобілем НОМЕР_2, не справився з керуванням, зїхав з проїзної частини дороги в правий кювет та зіткнувся з електричною опорою, внаслідок чого водій ОСОБА_6 та пасажир автомобіля ОСОБА_4, отримали тілесні ушкодження та обоє були доставлені в Камянка-Бузьку ЦРЛ. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована у відповідача, згідно поліса цивільно-правової відповідальності ВВ №4490026, виданого 20.09.2007 року із строком дії з 21.09.2007 року по 20.09.2008 року. На заяву позивача про виплату страхового відшкодування від 9.10.2008 року відповідачем повідомлено про відстрочення прийняття рішення щодо страхового випадку та коштів не виплачено. Вказане зокрема вбачається із матеріалів №319-0752 про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом ДТП, яка мала місце 16.09.2008 року поблизу с.Новий став Камянка-Бузького району та внаслідок якої отримав тілесні ушкодження гр. ОСОБА_4 Камянка-Бузького РВ ГУМВС України у Львівській області (рапорт ст. Слідчого СВ Камянка-Бузького РВ ГУМВС України у Львівській області від 16.09.2008 року, протокол огляду місця ДТП від 16.09.2008 року, протокол огляду транспорту, пояснення ОСОБА_6, ОСОБА_4 від 16.09.2008 року, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довідка про ДТП, постанова про відмову в порушенні кримінальної справи ст. Слідчого СВ Камянка-Бузького РВ ГУМВС України у Львівській області від 29.10.2009 року, заява встановленого зразка про виплату страхового відшкодування від 9.10.2008 року, відповідь на заяву відповідача (аркуші матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи 2, 3-12, 13, 16, 17, 28, 32, 85-86 та Т. 1 а.с. 24, 25).

Також, із наведеного та інших матеріалів справи вбачаться, що внаслідок ДТП позивач отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження та легкі тілесні ушкодження (переломи трьох хребців у грудному і поперековому відділах хребта, садно і синці на кінцівках), внаслідок яких перебував на стаціонарному (Камянка-Бузька ЦРЛ, Клінічна лікарня Львівської залізниці) з 16.09.2008 по 20.10.2008 року та згодом амбулаторному лікуванні з 21.10.2008 року по 20.01.2009 року. Вказане підтверджується додатково, крім наведеного, актами судово-медичного дослідження №187/08 від 7.10.2008 року, №209/07 від 26.10.2009 року, листами Камянка-Бузької ЦРЛ, копіями витягів медичної картки стаціонарного хворого КЛ ДТГО «Львівська залізниця» та її оригіналом, висновком комісійної судово-медичної екпсртизи №209 від 26.12.2014 року, медичними довідками, листом ДЗ «КЛ «ДТГО «Львівська залізниця» (аркуші матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи 33-35, 81-84, 25, 26, 54-76 та Т. 2 а.с.6-10, Т.1 а.с. 6-9, 51).

Крім цього, як вбачається із поданих позивачем товарних чеків на придбання необхідного медичного інвентаря, ліків та отримання медичних послуг (Т.1 а.с. 17, 19-23), позивачем за період з 16.09.2008 року по 3.04.2009 року було витрачено 8461 грн. коштів на згадані медичні інвентар, ліки, послуги та інші речі.

Частина із коштів сплачених за вказані послуги, ліки, інвентар та інші речі сплачені позивачем у період перебування на стаціонарному лікуванні, частина у період амбулаторного лікування, а частина після цього. Крім цього, частина придбаних товарів за чеками відношення до лікування позивача ні з врахуванням отриманих травм, ані будь-якого іншого не мають.

Також, як вбачається із пояснень позивача у судовому засіданні, страхових свідоцтв ЗАТ АСК «ІнтертрансПоліс» (Т.1 а.с. 14-16), витягу з ЄДРПОУФОП щодо названої страхової компанії (Т.1 а.с. 139-140), листа ДЗ «КЛ «ДТГО «Львівська залізниця» та рахунків за надану допомогу по страховому випадку (а.с. 51-57) вбачається, що позивач у період настання вказаного страхового випадку був також застрахований за договором добровільного медичного страхування. Також, згідно страхових свідоцтв згаданою ЗАТ АСК «ІнтерТрансПоліс» позивачу, у звязку із перебуванням на стаціонарному та амбулаторному лікуванні з 18.09.2008 року по 20.11.2008 року було виплачено 3807,05 грн. за придбання ліків, проведення відповідних процедур та надання медичних послуг.

Зважаючи на вказане частина коштів, чеки за придбання яких представлені позивачем було йому компенсовано у згаданий період лікування іншою страховою компанією у звязку із наявністю укладеного іншого договору страхування, а саме 3807,05 грн.

Крім цього, зважаючи на наявну у матеріалах справи згадану медичну документацію про перебування позивача на лікуванні, призначене лікування та період перебування на такому, позивачем були особисто витрачені кошти на лікування, що не були йому відшкодовані у розмірі 2181,71 грн. (чеки а.с. 17 (709,1 грн.); чек від 17.11.2008 року а.с. 19 (3,2 грн.); чек від 4.12.2008 року а.с. 20 (144,7 грн.); чек від 2.01.2009 року та від 3.12.2008 року а.с. 21 (102,1 грн. + 5,85 грн.); чек від 20.11.2008 року та від 2.12.2008 року а.с. 22 (62,45 грн. + 74,31 грн.); чек від 4.11.2008 року а.с. 23 (1080 грн.).

Зважаючи на вказане, ст.ст. 15, 23, 1166 ч.1, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 9, 22-24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в ред., що діяла на час спірних правовідносин) позивачу слід відшкодувати вказану суму для відшкодування понесених ним витрат на лікування, що доведені у встановленому законом порядку за рахунок відповідача.

Крім цього, зважаючи на отримання позивачем у згаданому страховому випадку вказаних тілесних ушкоджень, їх характер, період лікування стаціонарного та амбулаторного, колегія суддів вважає доведеним і факт спричинення йому у звязку із ДТП і моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, переживаннях, які пережив позивач у звязку із отриманими травмами, тривалим їх лікуванням.

Однак, зважаючи на вимоги ст. 9, 22 згаданого Закону в редакції, що діяла на час спірних правовідносин така шкода підлягає стягненню з відповідача у розмірі 2550 грн., що в силу закону становить 5% ліміту, від 51000 грн., ліміту відповідальності страховика за шкоду заподіяну життю та здоровю потерпілого.

У випадку коли позивач вважає, що йому заподіяно моральну шкоду, розмір якої перевищує вказану суму він відповідно вправі звернутись до винної у ДТП особи за відшкодуванням різниці між відшкодованою страховиком та дійсно спричиненою шкодою.

Зважаючи на вказане рішення суду як таке, що ухвалене без врахування вказаних обставин підлягає зміні в частині задоволення позову та стягнення судових витрат.

Так, слід зменшити розміри стягнень з відповідача в користь позивача матеріальної шкоди з 8461 грн. до 2181,71 грн., моральної шкоди з 10 тис. грн. до 2550 грн.

Відповідно до задоволених позовних вимог та вимог апеляційної скарги слід розподілити судові витрати.

Вказаним слід визнати частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги та таку задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п. 2-4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2015 року в частині часткового задоволення позову ОСОБА_4 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди та стягнення судових витрат змінити.

Зменшити розміри стягнень з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» в користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди з 8461 грн. до 2181,71 грн., моральної шкоди з 10 тис. грн. до 2550 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» в користь ОСОБА_4 сплачених ним 51 грн. державного мита за подання позовної заяви та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» в користь держави не сплаченого при поданні позову 8,5 грн. державного мита.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ТзДВ СК «Кредо» 65,45 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: М.Я. Богонюк

ОСОБА_7