АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2040/15 Справа № 205/5906/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Мовчан Д. В. Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та визначення способу участі у її вихованні, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та визначення способу участі у її вихованні, мотивуючи тим, що її донька ОСОБА_3 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, від якого вони мають малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначала, що з самого народження онуки вона приймала участь не тільки у її матеріальному забезпеченні, а й у вихованні.

Посилаючись на те, що з вересня 2013 року без будь-яких пояснень їй було заборонено спілкуватися з онукою ОСОБА_5, просила суд зобов'язати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити їй перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з онукою ОСОБА_5; визначити спосіб її участі у вихованні й спілкуванні з малолітньою онукою шляхом: - систематичних побачень та спілкування з дитиною кожного тижня: з 14.00 години до 21.00 години вівторка та четверга, з 16.00 години суботи до 19.00 години неділі з можливістю відвідування дитиною місця її проживання за адресою: АДРЕСА_2, за відсутності батьків; - спільного відпочинку та спілкування з дитиною з метою її оздоровлення протягом 60 календарних днів влітку; - спільного відпочинку, з метою оздоровлення дитини, на період державних свят, а також, в канікулярний період з наданням можливості дитині проживати у місці проживання бабусі та виїздити зі бабусею у цей період на відпочинок у призначені для цього упорядковані місця; - побачення з дитиною у день її народження з 10.00 годин до 17.00 годин з правом забирати її до місця проживання бабусі, а також відвідування спеціально упорядкованих місць громадського (дитячого) відпочинку; - забезпечення дитини необхідним для її життя та розвитку майном (речами), а також іграшками.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Визначено способи участі ОСОБА_2 у вихованні її малолітньої онуки ОСОБА_5 шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною за основним місцем мешкання дитини у присутності одного або обох батьків дитини, щосуботи з 14.00 години до 19.00 години та в дні народження дитини, з 12.00 години до 17.00 години у вільний від навчання та занять час. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким задовольнити її позов у повному обсязі, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)як розподілити між сторонами судові витрати; 7)чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із батьками у АДРЕСА_1.

Відповідачі мають постійне місце роботи, за яким характеризуються позитивно (а.с.34,35).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов малолітньої ОСОБА_5 за місцем її проживання, складеного батьківським комітетом, сім'я благонадійна, стосунки в родині нормальні. Батьки займаються дитиною, створюють добрі умови для проживання та навчання (а.с.22).

З психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_5, складеної директором КЗО "СЗШ№93" ДМР та практичним психологом, вбачається, що розвиток мислячих операцій, запас загальних уяв дитини щодо навколишнього світу відповідає умовно прийнятим віковим нормам. З боку батьків здійснюється постійний контроль за поведінкою та вихованням дитини. Батьки тісно і охоче співпрацюють з педагогами та працівниками школи (а.с.33).

Позивач ОСОБА_2 є рідною бабою малолітньої ОСОБА_5, зареєстрована та постійно проживає у АДРЕСА_2, отримує пенсію, на обліку у нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.5-6,8,9,10).

Статтею 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно до ст.263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 СК України.

В ч.2 ст.159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншою особи.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та визначаючи спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні її малолітньої онуки ОСОБА_5 шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною за основним місцем мешкання дитини у присутності одного або обох батьків дитини, суд першої інстанції виходив з того, що перебування онуки за місцем заходження баби та без присутності батьків є недоцільним, а позовні вимоги про спільний відпочинок в літку та у період державних свят з метою оздоровлення вважав неконкретизованими та такими, що направлені на тривале позбавлення дитини спілкування з батьками.

З такими висновками у повній мірі погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимогами ст.18 СК України передбачено способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права.

Згідно з ч.3 ст.19 СК України звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

За змістом вказаної норми Сімейного кодексу звернення за захистом до органу опіки та піклування є правом заінтересованої особи, а не обов'язком.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 зверталася до Управління-служби у справах дітей Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради із заявами, в яких зазначала, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 порушують батьківські права, застосовують фізичне насильство до її онуки та зловживають наркотичними засобами, просила надати малолітній ОСОБА_5 психологічну допомоги та прийняти міри захисту від жорстокого поводження батьків (а.с.68-70,73,74-78).

З відповідей Управління-служби у справах дітей Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради, наданих на дані заяви, вбачається, що вказані ОСОБА_2 факти не знайшли свого підтвердження (а.с.71-72,79,80-81).

ОСОБА_2 зазначає, що з дня народження онуки і до вересня 2013 року без перешкод займалася вихованням онуки, її утриманням, мала змогу систематично гуляти з нею та відвідувати місця громадського відпочинку, але потім між нею та відповідачами стали виникати конфлікти, напружені стосунки, до розв'язання яких були залучені органи внутрішніх справ, прокуратура, органи опіки та піклування, судові органи.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З урахуванням думки дитини та родинних відносин, які склалися між сторонами, орган опіки та піклування Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради надав до апеляційного суду висновок, в якому вважає, що спілкування ОСОБА_2 з її онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, буде відповідати інтересам дитини у разі призначення систематичних побачень ОСОБА_2 з онукою за місцем мешкання дитини у присутності одного або обох батьків з урахуванням графіку навчання та позашкільних занять дитини.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує, що бабуся раніше регулярно спілкувалася з онукою, займалася її вихованням і позбавлення її права на спілкування з онукою також позбавляє й онуку на спілкування з нею, що не є позитивним фактором, що впливає на емоційний стан дитини, крім того бере до уваги, що онука хоче спілкуватися з бабусею, однак за умови, що остання не буде казати поганих та образливих речей про батьків.

З огляду на викладене вище, з урахуванням всіх обставин справи, а також враховуючи вік дитини та її інтереси, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом зобов'язання відповідачів не чинити перешкоди позивачці у спілкуванні з онукою та вважає за можливе встановити систематичні побачення з дитиною за основним місцем мешкання дитини - АДРЕСА_1, у присутності одного або обох батьків дитини - матері ОСОБА_3, батька ОСОБА_4, кожної першої та третьої суботи місяця з 12.00 до 15.00 години; кожної другої та четвертої неділі місяця з 10.00 до 13.00 години та можливість спілкування та спільного відпочинку позивача з онукою у літній період протягом 10 днів.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі по 184 грн. 67 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа,що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Ленінської районної у м.Дніпропетровську ради, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та визначення способу участі у її вихованні задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні з онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та брати участь у її вихованні.

Визначити способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною за основним місцем мешкання дитини - АДРЕСА_1, у присутності одного або обох батьків дитини - матері ОСОБА_3, батька ОСОБА_4, кожної першої та третьої суботи місяця з 12.00 до 15.00 години; кожної другої та четвертої неділі місяця з 10.00 до 13.00 години та можливість спілкування та спільного відпочинку ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_5 у літній період протягом 10 днів.

В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі по 184 грн.67 коп. з кожного.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.