У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Черненко В.А., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою його представником ОСОБА_5, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором від 20 червня 2008 року у розмірі 25946,33 доларів США та 5 943 441 грн, а також судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 20 червня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 24 977 доларів США, з відсотковою ставкою 7,7 % річних, терміном до 20 червня 2015 року включно, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі згідно з графіком погашення кредиту. В рахунок забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 20 червня 2008 року між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу, за умовами якого відповідач передав в заставу банку автомобіль NissanNote, рік випуску 2008, колір чорний, шасі НОМЕР_2, хетчбек, державний номерний знак НОМЕР_1. Зазначав, що банк свої зобов'язання за вказаним вище кредитним договором виконав в повному обсязі, однак, відповідач порушив строки повернення кредиту та сплати процентів, у зв'язку з чим станом на 22 грудня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 25 946,33 доларів США та 5 943 441 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 20 червня 2008 року по тілу кредиту та відсоткам у розмірі 20 209, 75 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 22 грудня 2014 року становить 318 695 грн 02 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 20 червня 2008 року по обслуговуванню кредиту в розмірі 25 094 грн 65 коп., пеню у розмірі 300 тис. грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» 3% річних у розмірі 27 039 грн 75 коп та інфляційні витрати у розмірі 5 378 грн 77 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволення позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Суди, ухвалюючи рішення, встановили, що відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, та дійшли правильного висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежа.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-20цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

Д.Д.Луспеник

С.Ф. Хопта