Справа №461/9969/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Городецької Л.М.,

при секретарі Скочиляс І.М.,

з участю представників

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом,в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви у Першу Львівську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом після смерті доньки ОСОБА_5, яка померла 12.02.2015 року.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 12 лютого 2015 року померла його донька ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина на частку у квартирі у АДРЕСА_1. Шестимісячний строк ним пропущений з поважних причин. Просить суд позов задоволити та визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні фабулі позовної заяви, просять позов задоволити. Крім того, позивач додатково пояснив, що поважною причиною пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини є його перебування на санаторно-курортному лікуванні в період з 05.08.2015р. по 28.08.2015р. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини він на спадщину не претендував, оформляти спадкові права не планував. Працював в цей період в режимі скороченої тривалості робочого часу, на лікарняних не перебував. У звязку з погіршенням стану здоровя у червні 2015 року проходив медичне обстеження.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник заперечили проти доводів позивача, мотивуючи тим, що ним не подано належних доказів поважності підстав пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. В той же час, не заперечили право на спадкування позивачем в межах строків встановлених законом.

Крім цього, ОСОБА_4 допитана в якості свідка дала суду аналогічні до вищевикладеного пояснення, пояснила, що позивач ОСОБА_3 був добре обізнаний у строках звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки мав з цього приводу не одну судову справу, що, зокрема підтвердив позивач.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_3 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Свідоцтвом про народження спадкодавця ОСОБА_5 серії ІІІ-Г № 273133 від 09 липня 1980р. підтверджується, що ОСОБА_3 і ОСОБА_3 (після укладання нового шлюбу - ОСОБА_4) ОСОБА_6 є її батьками.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 385803 ОСОБА_5 померла 12.02.2015 року.

Відповідно до довідки № 1356 від 14.05.2015р. ОСОБА_5 і ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою АДРЕСА_2 - свідоцтво про право власності № Г-21868 від 13.11.1999р.

Жодних доказів пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем не подано і в судовому засіданні таких не здобуто. Враховуючи, що сторонами визнано факт пропуску позивачем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, та керуючись ч.1 ст.61 ЦПК України судом досліджено обставини його пропуску.

Відповідно до довідки ДП «Санаторій «Немирів» № 412 від 28.08.2015р., ОСОБА_3 перебував на санаторно-курортному лікуванні в період з 05.08.2015р. по 28.08.2015р.

Відповідно до листа ДП «Санаторій «Немирів» № 460 від 12.11.2015р. ОСОБА_3 надане безкоштовне лікування з проживанням останнього у приватному секторі та харчуванням за власний кошт.

Відповідно до записки № 17 (має силу наказу) 27.07.2015р. ОСОБА_3 було надано чергову щорічну відпустку на 31 календарний день з 03 серпня 2015р. по 04 вересня 2015р. включно, що також підтверджується табелем обліку фактичного використання робочого часу за серпень 2015р. у ДП «ГГП «Укргеокаптажмінвод».

Згідно листа ДГП «Укргеокаптажмінвод» № 134 від 07 грудня 2015 року в період з 01 лютого 2015 року до 01 серпня 2015р. ОСОБА_3 на лікарняних листках не перебував, працював в режимі роботи на 0,5 посадового окладу.

Суд вважає з урахуванням вищевикладеного, що медичні обстеження, здійснені позивачем в червні 2015р., які підтверджені консультативним висновком судинного хірурга та медичними аналізами, не можуть бути взяті до уваги як належний доказ погіршення здоровя, яке стало перешкодою до подання заяви про прийняття спадщини і поважності причин пропуску строків подання такої заяви.

Покликання позивача на перебування в санаторії, як причину пропуску строку прийняття спадщини, судом не може бути прийнята як поважна, оскільки з досліджених доказів очевидно, що позивач протягом шестимісячного строку мав обєктивну можливість оформлення своїх спадкових прав, а в санаторії перебував в період чергової відпустки, що не є поважною причиною пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини.

При цьому, судом враховано факт обізнаності позивача у своїх правах, строках заявлення про права на спадкування та відсутність непереборних обставин, що унеможливлювали звернення позивача із заявою про прийняття спадщини та положення ч.2 ст.59 ЦПК України, згідно якої обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, хвороба повинна підтверджуватися листками непрацездатності, виписками з історії хвороби, які у позивача, згідно зібраних по справі доказів, відсутні.

За відсутності інших обставин, перебування в ДП «Санаторії Немирів», який знаходиться у Львівській області, тим більше на умовах проживання позивача поза його межами судом оцінюються як доказ наявності обєктивної можливості звернення позивачем до нотаріуса за оформленням заяви про прийняття спадщини та її подання в межах шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини.

Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 і п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно з якими поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином в процесі розгляду справи судом не здобуто доказів наявності причин, які можуть вважатися поважними, та які унеможливлювали звернення позивача до нотаріуса з метою складання та подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, ст.ст.1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Городецька