Справа № 203/3980/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Карпенка С.Ф.

при секретарі Штефані Д.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування в особі управління-служба у справах дітей Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі кордон неповнолітньої дитини без дозволу батька,

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, посилаючись на слідуючі обставини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2008 року, шлюб розірвано на підставі рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 вересня 2011 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина- Варяницю ВолодимираВолодимировича, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на утриманні позивачки.

Влітку 2015 року позивачка вирішила вивезти сина на оздоровлення до м.Феодосії Автономної республіки Крим, але відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні позивачкою заходів, спрямованих на покращення здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Вона намагалася отримати від відповідача дозвіл на те, щоб вивезти сину в м.Феодосію, щоб дитина відпочила та оздоровилася, але відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. Тому звернулась до суду з вказаним позовом, який був нею уточнений в судовому засіданні, просила надати їй дозвіл на оформлення всіх повязаних із перетинанням державного кордону України документів, для тимчасового виїзду за межі України без згоди батька ОСОБА_2 неповнолітнього сина- Варяниці ОСОБА_3, народженого 21 червня 2009 року у м.Дніпропетровську, дозволити тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньому ОСОБА_4, без дозволу батька ОСОБА_2 у супроводі матері- Варяниці О.П., до Автономної Республіки Крим на період з 25 серпня 2015 року до 15 вересня 2015 року.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував, що дійсно відмовляв позивачці в наданні згоди на оформлення вказаних документів та тимчасовий виїзд їх сина з позивачкою (матірю дитини) до Криму, однак уточнені позовні вимоги в судовому засіданні він визнав у повному обсязі.

Представник третьої особи- управління-служба у справах дітей Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився,завчасно надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову немає.

Суд, заслухав учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та та ким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 ОСОБА_5 Європи «Про захист прав людини та основних свобод» від 04.11.1950 року, ратифікованою згідно із Законом України від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановлений законом.

Способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право, а також інший спосіб, що встановлений законом (ст. 16 ч. 2 ЦК України).

Згідно зі ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 150 цього ж Кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Під час перебування сторін у шлюбі у них народився син- Варяниця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони не заперечують, що він проживає спільно із своєю матір'ю.

Судом встановлено, що мати дитини бажає виїхати з сином в м.Феодосію АР Крим. Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій є тимчасово окупованою територією. У звязку з вказаним, від матір неповнолітньої дитини, при перетинання кордону України з тимчасово окупованою територією, повинна мати дозвіл від батька, про його згоду на вказане.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Згідно зі ст. 64 ч.1 Конституції України конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені.

Згідно з ч.7, ч.8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, ОСОБА_5 про права дитини, іншими договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Відповідно до ст.4 зазначеного Закону оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків .

За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду .

Вказана норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення .

Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання.

Судом встановлено, що батько дитини не погоджувався надати дозвіл на виїзд сина за кордон без вагомих причин.

У відповідності з п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Також необхідно зазначити, що згідно із ОСОБА_5 про права дитини (ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_5 № 789 від 27.02.1991 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та ОСОБА_5 про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Позивачка постійно мешкає в м.Дніпропетровську з дитиною, має постійне місце роботи, що підтверджено оригіналом її паспорту та трудовою книжкою (а.с.16-17).

Зясовано, що позивачка забезпечує та гарантує належне проживання та утримання в м.Феодосії, де залишилась проживати її мати, яка має благоустроєне житло, а батьком, який помер, на користь позивачки за життя складено заповіт на випадок своєї смерті, яким заповідав їй після смерті все наявне у нього майно (а.с.7). Заповідачу належить нерухоме майно в м.Феодосії, що підтверджено свідоцтвом про право власності (а.с.18).

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що бажання позивачки отримати дозвіл на вивезення дитини за кордон узгоджується з її правами та обов'язками, покладеними на неї Сімейним кодексом України, а тому суд не вбачає жодних обставин, що обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини сторін за кордон і вважає, що надання такого дозволу буде відповідати інтересам дитини.

Будь-яких обмежень для реалізації права на виїзд за межі України неповнолітньої дитини сторін судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 64, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.7, 141, 150, 155 СК України, ОСОБА_5 про права дитини, Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 33, 64 ч.1Конституції України, ст.313 ЦК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування в особі управляння-служба у справах дітей Кіровської районної місті Дніпропетровську ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без дозволу батька, задовольнити.

Надати ОСОБА_1, народженої 30 червня 1987 року у м.Феодосії Автономної Республіки Крим, дозвіл на оформлення всіх повязаних із перетинанням державного кордону України документів, для тимчасового виїзду за межі України без згоди батька ОСОБА_2 неповнолітнього сина- Варяниці ОСОБА_3, народженого 21 червня 2009 року у м.Дніпропетровську,

Дозволити тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу батька ОСОБА_2, у супроводі матері- Варяниці ОСОБА_6, до Автономної Республіки Крим на період з 25 серпня 2015 року до 15 вересня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за оплату судового збору 243 грн. 68 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Карпенко С.Ф.