Справа № 635/2229/15-ц
Провадження № 2/635/2462/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Щербак Є.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором б/н від 27 грудня 2012 року у сумі 23680,54 гривень та судові витрати у сумі 243,60 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 10000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 31 січня 2015 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 23680,54 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9830,67 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 11046,03 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1200 гривень, а також штраф за несвоєчасність виконання зобовязання за договором у розмірі 500 гривень фіксована частина та 1103,84 гривень процентна складова.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглянути справу у його відсутність, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки як за місцем реєстрації, так і за місцем фактичного проживання, про що в матеріалах справи маються відповідні документи, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи суду не надала.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256 ПАТ КБ «ПриватБанк» та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів льотного періоду», 27 грудня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надає відповідачу кредит зі сплатою процентів у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. Заява ОСОБА_1 про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умови та правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06 березня 2010 року №СП-2010-256 та «Тарифи банку», які викладені на банківському сайті є по суті кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що ОСОБА_1 підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомилася і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг.

У заяві ОСОБА_1 та Умовах та правилах надання банківських послуг визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору та не заперечується сторонами по справі, свої зобовязання банк перед відповідачем виконав.

Відповідно до п.2.1.1.2.1 та 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, датою укладення договору є дата отримання карти, яка зазначена у заяві. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку та Клієнт дає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити та анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно будь-якого розміру ліміту, встановленого банком.

Погашення кредиту передбачено п. 2.1.1.12.3, а саме поповнення карткового рахунку Держателя здійснюється шляхом внесення засобів в готівковому або безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок Держателя, а також шляхом договірного списання засобів з інших рахунків клієнта на підставі договору.

Згідно до п. 2.1.1.12.6, 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг,за користування кредитом а овердрафтом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.1.2.13. Позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором.

Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту та проценти за користування кредитом, у звязку з чим станом на 31 січня 2015 року за нею утворилася заборгованість по кредиту у розмірі 9830,67 гривень та заборгованість по процентам у розмірі 11046,03 гривень.

Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник зобовязується на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 зазначених Умов та Правил, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн+5% від суми позову.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

За правилами ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання, крім того, має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання.

При цьому сторони, які вільні в укладенні договору, передбачили умови в частині визначення стягнення за прострочення виконання зобов'язання, а саме стягнення штрафу в твердій грошовцій сумі, що хоча і не передбаено ст. 549 ЦК України, але не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається з кредитного договору, а саме з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», пеня нараховується за несвоєчасне погашення заборгованості і складається з пені (1) базова процентна ставка по договору/30, яка нараховується за кожний день прострочки кредиту та пені (2) 1% від заборгованості, але не менше 10 гривень в місяць, нараховується 1 раз в місяць за наявності прострочки по кердиту або процентам 5 і більше днів при виникнення прострочки на суму більше 50 гривень, штраф при порушенні строків платежів із будь-якого з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 120 днів.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, за відповідачем станом на 31 січня 2015 року були також нараховані комісія за користування кредитом у розмірі 1200 гривень, а також штраф за несвоєчасність виконання зобовязання за договором у розмірі 500 гривень фіксована частина та 1103,84 гривень процентна складова.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Доводи відповідача щодо недійсності кредитного договору та щодо необґрунтованого нарахування сум за кредитним договором, зокрема за завищеною процентною ставкою, суд вважає безпідставними, не підтвердженими жодними доказами, а також такими, що суперечать вимогам п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, яким передбачене право банку на односторонню зміну Тарифів та інших невідємних частин Договору.

Суду не надано беззаперечених, належних та допустимих доказів, які свідчать про звернення відповідача до банку із заявою про припинення дії договору або про його розірвання.

Посилання відповідача на скрутне матеріальне становище не впливає на висновків суду щодо порушення відповідачем виконання зобовязань за кредитним договором та наявності простроченої заборгованості, яка підлягає стягненню з останньої, оскільки не є підставою для її звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідно до ст. 617 ЦК України.

Наявність інших підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязання в ході судового розгляду судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Усі вищевказані умови договору стали результатом домовленості сторін, які вільні у визначенні зобов'язань за договором та будь-яких інших умов своїх взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Таким чином, враховуючи викладене, загальна сума заборгованості за кредитним договором від 27 грудня 2012 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 23680,54 гривень.

Розподіл судових витрат в справі визначається у відповідності з положенням ст. 88 ЦПК України.

Згідно платіжного доручення № PROM9BM4NZ від 09 березня 2015 року позивачем при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 554, 610, 611, 617, 1054 ЦК України, ст.ст. 11, 79, 88, 197, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (Код , рах. № 3111, МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором від 27 грудня 2012 року у сумі 23680 (двадцять три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 54 (пятдесят чотири) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (Код , рах. № 0001, МФО № 305299) судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: