Справа № 265/5496/14-ц
Провадження № 4-с/265/41/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Копилової Л. В.,

при секретарі Єфремовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТ БАНК» на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

Представник публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТ БАНК» (далі банк) звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 (далі державний виконавець).

В обгрунтування поданої скарги вказав на те, що в провадженні державного виконавця перебуває на виконанні виконавчий лист № 265/5496/14-ц, виданий 21 травня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя про зобов'язання ПАТ КБ "ПриватБанк" повернути ОСОБА_2 вклад згідно умов договору № SAMDNWFD від 08.01.2014 року в сумі 110 000 грн. та виплатити відсотки за період з 08.01.2014 року по 08.07.2014 року включно в сумі 10478,63 грн., а всього 120 478,78 грн. З матеріалів виконавчого провадження стало відомо про те, шо державний виконавець здійснив незаконні дії, а саме - змінив спосіб та порядок виконання судового рішення, примусово списавши з рахунку банку суму вкладу, перебравши на себе цим самим повноваження суду.

Просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця щодо незвернення до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду в межах виконавчого провадження серії ВП № 47737094, визнати неправомірними дії в частині самостійної зміни способу і порядку виконання рішення суду з немайнового на майновий характер стягнення та визнати неправомірними дії в частині проведення виконавчих дій майнового характеру, а саме - стягнення грошових коштів з рахунку ПАТ КБ «Приватбанк».

Представник публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТ БАНК», ОСОБА_3 на розгляд скарги до суду не з»явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність.

Державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 на розгляд скарги до суду не з»явився, надавши суду письмову заяву про розгляд скарги в його відсутність та письмові заперечення проти скарги, в яких вказав на те, що його дії є законними, так як він на підставі ч.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» в межах наданих йому повноважень організував примусове виконання рішення суду та вжив для цього відповідних заходів. Тому просив відмовити в задоволенні скарги.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 на виконанні перебуває виконавчий лист № 265/5496/14-ц, виданий 21 травня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя про зобов'язання ПАТ КБ "ПриватБанк" повернути ОСОБА_2 вклад згідно умов договору № SAMDNWFD від 08.01.2014 року в сумі 110 000 грн. та виплатити відсотки за період з 08.01.2014 року по 08.07.2014 року включно в сумі 10478,63 грн., а всього 120 478,78 грн. (а.с.44-63).

04 червня 2015 року за вказаним виконавчим листом державним виконавцем відкрито виконавче провадження, про що винесено відповідну постанову, копії якої у той же день направлені сторонам виконавчого провадження, а боржнику надано семиденний строк для самостійного виконання вимог виконавчого документа (а.с.45).

12 червня 2015 року державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення суду, винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 2040 грн. (а.с.47).

Крім цього, за невиконання рішення суду цього ж дня державний виконавець виніс постанову, якою на боржника наклав штраф в сумі 1020 грн. (а.с.47).

Вимогою державного виконавця від 12 червня 2015 року Голову правління ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов»язано виконати рішення суду в триденний строк та у той самий строк надати інформацію про виконання рішення суду чи письмове пояснення про причини його невиконання, крім цього, посадових осіб належним чином попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду (а.с.48).

19 червня 2015 року державним виконавцем за повторне невиконання без поважних причин рішення у встановлений строк винесено постанову про накладення штрафу в сумі 2040 грн., копію якої направлено на адресу боржника. Також 26 березня 2015 року на адресу Жовтневого РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області направлено подання про притягнення посадових осіб ПАТ КБ «ПриватБанк» до кримінальної відповідальності за ст.382 КК України (а.с.49,55).

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входять до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державному виконавцеві у процесі здійснення виконавчого провадження надано право накладати арешт на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунках в цінних паперах.

Пунктом 5.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України 21 січня 2004 року № 22, встановлено, що примусове списання коштів з рахунків платників ініціюють стягувачі (орган державної виконавчої служби) на підставі виконавчих документів, установлених законами України.

Як вбачається з платіжних вимог, державним виконавце вжито заходів з метою примусового повернення ОСОБА_2 вкладу в сумі 120 478,78 грн. шляхом складання платіжних вимог про перерахування (списання) з рахунку ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» грошових коштів (а.с.50-54).

Платіжні вимоги направлені на виконання до Управління НБУ в м.Києві та Київській області.

Вклад у розмірі 120 478,78 грн. надійшов 09 вересня 2015 року на рахунок з обліку депозитних сум Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ та перераховано ОСОБА_2 згідно розпорядження державного виконавця від 24 вересня 2015 року.

А 22 жовтня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв»язку з фактичним та повним виконанням рішення суду.

Таким чином державним виконавцем в межах наданих йому повноважень вжито заходів з метою примусового повернення вкладу ОСОБА_2, зокрема шляхом складення платіжних вимог про перерахування (списання) з рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» вкладу в сумі 120 478,78 грн.

Крім цього, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу суду доводи представника скаржника про застосування до існуючих правовідносин положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки ч.1 ст.2 вказаного Закону встановлено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов»язання вчинити певні дії щодо майна, боржниками за яким є: державний орган, державне підприємство, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Проте, в сенсі викладених норм Закону, ПАТ КБ «ПриватБанк» не відноситься до жодної категорії з боржників.

Частиною 1 статті 383 ЦПК України, встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Враховуючи, що при розгляді даної скарги порушень прав чи свобод боржника - публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТ БАНК» з боку державного виконавця не встановлено, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.383-387 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні скарги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТ БАНК» на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги в 5 денний строк з дня отримання її копії.

Суддя Орджонікідзевського районного суду

міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_4