Справа № 215/5817/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді - Мельника Ю.П.

за участю: секретаря - Паращенко В.Д.

позивача - ОСОБА_1

предсавника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача ПАТ «КЗРК» - ОСОБА_3

розглянувши у відкритомусудовому засіданні в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Кривбасзалізрудком» про відшкодування моральної шкоди.

В позові зазначив, що він - ОСОБА_1, з 30.08.2000 року по 07.07.2014 року виконував роботу відповідно до трудового договору (працював) за спеціальністю підземний прохідник 4 го розряду дільниці № 4 проходки шахти «Гвардійська» Шахтобудівельного управління Дочірнього підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат» державної акціонерної компанії «Укррудпром», яке з липня 2001 року, згідно наказу державного комітету промислової політики України та Фонду державного майна України № 66 від 19.02.2001 року та № 245 від 19.02.2001, перетворено у ВІДКРИТЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ», яке з 04.04.2011 року було перейменовано на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ».

28.12.2010 року з ним стався нещасний випадок на виробництві, у результаті якого у нього була травмована права нога.

ВАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» організувало комісію з розслідування нещасного випадку, що стався 28.12.2010 року.

У п. 6 Акту розслідування нещасного випадку, що стався 28 грудня 2010 року о 04 годині 50 хвилин у ВАТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» від 30.12.2010 року (форма Н-5), комісія з розслідування нещасного випадку дійшла висновку, що нещасний випадок, який стався з ним, вважати повязаним з виробництвом і скласти акт за формою Н-1.

У п. 9 Акту № 7 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (форма Н-1) від 30.12.2010 року (форма Н-1), комісія з розслідування нещасного випадку вказала діагноз після нещасного випадку: Синдром роздавлення правого голено-стопного суставу. Тяжкий відкритий внутрішньосуставний 2-х лодижечний перелом у правому голено-стопному суставі.

У п. 10 Акту № 7 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 30.12.2010 року (форма Н-1), комісія з розслідування нещасного випадку дійшла висновку, що особою, яка допустили порушення законодавства про охорону праці є ОСОБА_1 (прохідник дільниці № 4).

Також його було направлено на медико-соціальну експертну комісію для встановлення ступеня втрати професійної працездатності.

Згідно Довідки МСЕК від 2011 року, йому з 2011 року було встановлено 15 % втрати професійної працездатності первинно.

Відповідно до Виписки із медичної картки № 72 стаціонарного хворого від 22.03.2013 року, у нього наявні болі у правому гомілковостопному суглобі, обмеження руху у ньому.

14.03.2014 року зі ним стався другий нещасний випадок на виробництві, у результаті якого у нього була травмована права рука, яка 14.03.2014 року була ампутована.

24.03.2014 року була проведена ще одна операція на куксі правого плеча.

01.12.2014 року була проведена третя операція на куксі правого плеча.

Крім того, за висновками лікарів, він потребую ще одну операцію на куксі правого плеча.

ВАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» організувало розслідування нещасного випадку, що стався 14.03.2014 року.

У п. 6 Акту розслідування нещасного випадку, що стався 14 березня 2014 року о 12 годині 00 хвилин у ВАТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ», який було складено 24.03.2014 року та затверджено 25.03.2014 року (форма Н-5), комісія з розслідування нещасного випадку дійшла висновку, що нещасний випадок, який стався з ним, вважати повязаним з виробництвом і скласти акт за формою Н-1.

У п. 1 Акту розслідування нещасного випадку, що стався 14.03.2014 року (форма Н-5), комісія з розслідування нещасного випадку вказала діагноз після нещасного випадку: Синдром довгого стиснення правої верхньої кінцівки. Компартмент синдром правої верхньої кінцівки. Гангрена правого передпліччя і правої кисті. Травма тяжка.

У п. 6 Акту розслідування нещасного випадку, що стався 14.03.2014 року (форма Н-5), комісія з розслідування нещасного випадку дійшла висновку, що особою, дії якої призвели до настання нещасного випадку є ОСОБА_1 (прохідник дільниці № 4).

Також його було направлено на медико-соціальну експертну комісію для встановлення ступеня втрати професійної працездатності.

Згідно довідки МСЕК від 04.06.2014 року (серія 10 ААВ № 943163), йому з 02.06.2014 року була встановлена 2 група інвалідності у звязку з трудовим каліцтвом та зазначено, що йому протипоказані всі види праці.

Згідно виписки МСЕК від 04.06.2014 року (серія АБ № 0005438), йому з 02.06.2014 року також було встановлено 75 % втрати професійної працездатності (60 % первинно і 15 % повторно).

За висновком МСЕК від 04.06.2014 року, він також потребує медикаментозного лікування, ВМП, протезування правої руки, медичної реабілітації в умовах реабілітаційних відділень, ортопедичне взуття.

З 02.06.2014 року він був визнаний не придатним до роботи за всіма видами праці внаслідок трудового каліцтва. У звязку з цим його 07.07.2014 року, у працездатному віці 42 роки, було звільнено з роботи у звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоровя, п. 2 ст. 40 КЗпП України.

Згідно довідки МСЕК від 24.06.2015 року (серія 12 ААА № 013530), йому з 01.07.2015 року при повторному огляді було підтверджено 75 % втрати професійної працездатності.

Крім того, згідно Довідки МСЕК від 24.06.2015 року (серія 12 ААА № 063274), йому з 01.07.2015 року також була підтверджена 2 (друга) група інвалідності у звязку з трудовим каліцтвом та зазначено, що протипоказані всі види праці.

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 4020/702 травматологічного відділення від 04.12.2014 року у нього наявна посттравматична кукса верхньої третини правого передпліччя. Довго незагойні рани середньої третини правого плеча. Порушення функції правої верхньої кінцівки. Також наявний синдром тривалого здавлювання правої верхньої кінцівки, гангрена правого передпліччя, термічний опік правого плеча.

Вважає, що моральна шкода йому заподіяна у результаті втрати частини здоровя, у звязку з отриманими на виробництві трудовими каліцтвами.

Насамперед, ця шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав та продовжує і далі зазнавати у зв'язку з ушкодженням його здоров'я через вищевказані 2 трудові каліцтва.

У результаті чого виникли незворотні зміни, що свідчить про настання для мене негативних явищ: фізичний біль та страждання кожного дня він зазнає та терпить, фізичний біль та душевні страждання у звязку з відсутністю правої руки та отриманою травмою, а також у звязку з постійним лікуванням.

Постійно турбують думки про можливість на все життя працювати тільки однією рукою, а також пережив та переживає душевні страждання в звязку з естетичним виглядом його правої кінцівки.

Крім того, дуже часто доводиться спостерігати критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина України.

Також, після втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності та звичайний спосіб життя.

У працездатному віці 42 роки він вже не може працювати, оскільки його було звільнено з роботи у звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоровя, п. 2 ст. 40 КЗпП України.

Більш того, у працездатному віці, враховуючи його трудові каліцтва, він не тільки не може працювати, але й не може виконувати навіть домашню роботу, яку він виконував до того, як отримав захворювання. Зараз, замість нього, його частину домашньої роботи виконує його дружина, внаслідок чого був порушений не тільки його звичайний спосіб життя, але й звичайний спосіб життя його дружини.

Через втрату свого здоровя йому у багатьох звичайних життєвих ситуаціях потрібна стороння допомога і усвідомлюючи це, він також зазнає моральних страждань. Після отримання трудових каліцтв, він постійно відчуває свою обмеженість як у спілкуванні з оточуючими його людьми, так і обмеженість у можливості продовжувати активний спосіб життя.

Передумовою для поліпшення свого стану здоровя є постійне медикаментозне лікування, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Все вищевказане спричинило втрату повноцінного (якісного) життя у віці 42 років, що також безперечно призвело та надалі призводить до завдання йому моральної шкоди (моральних страждань).

Вважає, що сума у розмірі 789 264 грн. є справедливою компенсацією за завдану йому моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він вимушений кожного дня зазнавати та терпіти у зв'язку з ушкодженням свого здоров'я через вищевказані 2 трудові каліцтва.

В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги свого довірителя та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача ПАТ «КЗРК» ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнала позовні вимоги ОСОБА_1 з наступних підстав.

Дійсно - ОСОБА_1, з 30.08.2000 року по 07.07.2014 року виконував роботу відповідно до трудового договору за спеціальністю підземний прохідник 4 го розряду дільниці № 4 проходки шахти «Гвардійська» Шахтобудівельного управління Дочірнього підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат» державної акціонерної компанії «Укррудпром», яке згодом з 04.04.2011 року було перейменовано на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» та 07.07.2014 року його було звільнено з роботи у звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоровя, п. 2 ст. 40 КЗпП України.

Однак, ПАТ «Кривбасзалізрудком» вважає вимоги позивача незаконними і необгрунтованими та заперечує проти їх задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 6 Акту № 7 від 30.12.2010 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, комісія, оглянувши місце нещасного випадку, опитавши потерпілого та свідків, ознайомившись з документацією, прийшла до висновку: прохідник ОСОБА_1 не подбав про особисту безпеку під час складання бурової каретки УБШ-2ПП, не встановив її на домкрати під час складання, чим порушив вимоги п. 3.3.6 Інструкції з охорони праці № 3 для прохідника (підземного).

Згідно п. 10 Акту № 7 від 30.12.2010 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці прохідник дільниці № 4 ОСОБА_4. який не дбав про особисту безпеку під час складання бурової каретки, не встановив її на домкрати, чим порушив вимоги п. 3.3.6 Інструкції з охорони праці № 3 для прохідника (підземного). Тобто саме позивач допустив порушення вимог з охорони праці, що призвело до нещасного випадку.

В свою чергу, відповідно до п. 4 Акту від 28.12.2010 року розслідування нещасного випадку, що стався 28 грудня 2010 року о 4 годині 50 хвилин, причиною настання нещасного випадку є: не виконання вимог інструкції з охорони праці. порушення п.3.3.6 Інструкції з охорони праці М 3 для прохідника (підземного). Станом на сьогоднішній день, позивач не оскаржував зазначений акт.

Відповідно до Довідки МСЕК від 2011 року позивачу було встановлено первинно 15% втрати професійної працездатності. Позивач мав можливість звільнитися за власним бажанням, проте такого бажання не виявив, а продовжував працювати.

Згідно п. 10 Акту № 10-24 від 25.03.2014 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці ОСОБА_4 прохідник дільниці № 4 ПІКУ ПАТ Кривбасзалізрудком який не подбав про особисту безпеку при виконанні робіт на буровій каретки УКШ-236. а саме не зупинивши роботу каретки зайшов в забій, де автоматично виконувалось буріння забою правою стрілою каретки, чим порушив вимоги п.п. 1.13. 3.3.3. Інструкції з охорони праці № З (ОП-24-ОЗ-ІЗ) для прохідника підземного. Тобто саме позивач допустив порушення вимог з охорони праці, що призвело до нещасного випадку.

Тому в настанні нещасного випадку та моральних страждань, про які позивач вказує в позовній заяві, винен сам позивач.

Крім того, довідкою МСЕК від 04.06.2014 року № 943163, позивачу встановлено 75% втрати працездатності. Проте, дані про стрес, депресію чи інші негативні прояви психологічного стану, які зазнав позивач в результаті отримання ним виробничої травми у зазначеній довідці відсутні, а тому, просять суд в позовних вимогах позивача відмовити в повному осязі.

Вислухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Суд, прийшов до висновку, що дійсно позивач ОСОБА_1, з 30.08.2000 року по 07.07.2014 року виконував роботу відповідно до трудового договору за спеціальністю підземний прохідник 4 го розряду дільниці № 4 проходки шахти «Гвардійська» Шахтобудівельного управління Дочірнього підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат» державної акціонерної компанії «Укррудпром», яке згодом з 04.04.2011 року було перейменовано на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» та 07.07.2014 року його було звільнено з роботи у звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоровя, п. 2 ст. 40 КЗпП України а.с.9-12.

28.12.2010 року з ним стався нещасний випадок на виробництві, у результаті якого у нього була травмована права нога а.с.13-16.

Згідно п. 10 Акту № 7 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 30.12.2010 року (форма Н-1), комісія з розслідування нещасного випадку дійшла висновку, що особою, яка допустили порушення законодавства про охорону праці є ОСОБА_1 (прохідник дільниці № 4) а.с.17-20.

Відповідно до довідки МСЕК від 04.06.2014 року, ОСОБА_1 з 02.06.2014 року була встановлена 2 група інвалідності у звязку з трудовим каліцтвом та встановлено 75 % втрати професійної працездатності (60 % первинно і 15 % повторно) а.с.29-30.

Згідно довідки МСЕК від 24.06.2015 року, ОСОБА_1 з 01.07.2015 року при повторному огляді було підтверджено 75 % втрати професійної працездатності та 2 група інвалідності у звязку з трудовим каліцтвом а.с.32.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я.

Статтею 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Заподіяння роботодавцем моральної (немайнової) шкоди працівнику, спричиняє виникнення між роботодавцем та працівником особливих правовідносин з відшкодування моральної шкоди.

Вищезазначені відносини регулюються ст.ст. 173, 237-1 КЗпП України та ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, свідчить також абз. 9 п. 5 рішення Конституційного Суду України (справа про страхові виплати) від 8 жовтня 2008 року N 20-рп/2008 (Справа N 1-32/2008) у якому зазначається, що саме право застрахованих громадян (працівників) на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Отже, моральна (немайнова) шкода, яка є наслідком нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що спричинило працівнику професійно зумовлену фізичну та/або психічну травму, повинна відшкодовуватися за ст.ст. 173, 2371 КЗпП України та ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами), судам необхідно враховувати , що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності погіршення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

До юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих звязків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Вказане свідчить про те, що закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обовязку власника відшкодувати моральну шкоду.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачу у звязку з отриманим ним трудовим каліцтвом доведено в судовому засіданні. Позивач не може виконувати роботу, яку раніше виконував а також як і інші види робіт, потребує подальшого лікування і спостереження, відчуває незручності у повсякденному житті, переносить фізичні та моральні страждання.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача, та часу роботи у відповідачів, вини позивача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Отже, враховуючи те, що позивачу ОСОБА_1 встановлено 75% втрати працездатності та 2 група інвалідності у звязку з трудовим каліцтвом, а також фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що слід позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 65 000,00 грн. та судові витрати.

На підставі ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України , ст.10, 11, 60, 88, 209 ч.3, 212, 213-214, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 65 000,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в сумі 650,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана всіма учасниками по справі до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: