Справа № 307/3478/15-ц
Провадження № 2/307/1958/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., при секретарі Белоцькій О.М., з участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де треті особи: Тячівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області про надання дозволу на виготовлення дитячих проїзних документів для виїзду за кордон та виїзд неповнолітніх дітей за кордон без згоди батька,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та третьої особи про надання дозволу на виготовлення проїзних документів для дітей та вивезення дітей за кордон без згоди батька.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2006 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не відвідує їх та не забезпечує матеріально. Присуджені рішенням суду у 2014 році аліменти відповідач не сплачує. У зв»язку з цим, позивач змушена сама заробляти, щоб утримувати дітей, а тому тимчасово проживає та працює у Російькій Федерації, де має стабільний заробіток, забезпечена житлом та має можливість забрати дітей з собою на літні та зимові канікули, щоб мати можливість більше приділяти їм уваги. Однак, при зверненні до Тячівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області із заявою про оформлення дитячих закордонних паспортів для синів, їй було відмовлено у зв»язку з відсутністю згоди батька на виготовлення такого документу. Отримати згоду від батька позивач на даний час немає можливості, оскільки відповідач відмовляється надати таку згоду і не навіть не бажає з нею розмовляти, крім того, він часто виїжджає за межі України. Просить надати дозвіл на виготовлення дитячих проїзних документів для синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та їх тимчасових виїздів за кордон без згоди батька ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову підтримала та пояснила, що вона працює у Російській Федерації прибиральницею у готельному комплексі, має можливість влаштувати дітей проживати на період канікул у готелі, де вона працює. Вона має офіційний дозвіл на працевлаштування у цій країні, а тому хоче, щоб діти у період літніх канікул проживали там з нею разом, а відповідач їй у цьому перешкоджає. Просить позов задовольнити.

Представник третьої особи Тячівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з»явився повторно з невідомої суду причини, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, а тому, суд вважає, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, справу слід розглянути у його відсутності на підставі письмових доказів, що є в матеріалах справи.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації в судове засідання не з»явилася, а подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та вказує, що вимоги позову підтримує.

Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2006 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 6).

Відповідно до свідоцтв про народження неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком значиться відповідач у справі ОСОБА_2, а матір»ю - позивач у справі ОСОБА_1 (а.с. 4-5).

Перебування синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на утриманні позивача стверджено довідкою виконкому Грушівської сільської ради Тячівського району та актом обстеження матеріально-побутових умов дворогосподарства позивача (а. с. 8, 10, 11).

Як стверджено карткою Федеральної міграційної служби, позивачці надано дозвіл на роботу у Російській Федерації за діяльністю прибиральник, її життя та здоров»я застраховано у Російській Федерації відповідно до страхового свідоцтва.

Висновком органу опіки та піклування Тячівської РДА надано дозвіл на виготовлення дитячих проїзних документів та вивезення за кордон для оздоровлення та відпочинку для неповнолітніх дітей позивача синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без згоди їх батька (а.с. 38).

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2014 року відповідача зобов»язано сплачувати аліменти на користь позивача на утримання двох неповнолітніх синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі по 550 гривень на кожного щомісячно до досягнення ними повноліття (а.с. 3). Відповідач аліменти не сплачує, про що свідчить довідка ДВС Тячівського районного управління юстиції (а.с.9).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка має можливість поїхати з дітьми за кордон для відпочинку та покращення їх стану здоров'я, проте відповідач відмовляється надати їй згоду на виготовлення проїзних документів та згоду на виїзд дітей за кордон без будь - яких обґрунтованих заперечень.

Згідно ст. 141 CK України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними.

У відповідності до ч. 2ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цьогоЗакону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років ).

За відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Конкретний порядок оформлення документів для виїзду дитини за кордон, перетинання дитиною державного кордону України врегульований Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою КМ України від 27.01.1995 № 57 (Правила), Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого Постановою КМ України від 07.05.2014 № 152 (Порядок). Ці нормативні акти в сукупності та з урахуванням запровадження з 01.01.2015 видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон також особам, які не досягли 16-річного віку (п. 3 Постанови КМ України від 07.05.2014 № 152, п.п. 1 3 Порядку), передбачають, що:

кожен громадянин України має право на отримання паспорта для виїзду за кордон, такий паспорт оформляється особам, які не досягли 16-річного віку, на чотири роки на підставі заяви-анкети одного з батьків (якщо батьки не перебувають у шлюбі - на підставі заяви-анкети того з батьків, з ким проживає особа) (п.п. 2, 3, 20 пп. 2 Порядку);

виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску, а без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі предявлення рішення суду чи його нотаріально засвідченої копії про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків (п. 4 пп. 1, пп. 2 абз. 9 Правил).

Ці норми законодавства узгоджуються з положеннями ст. 16 ч. 1, ст. 22 ч.ч. 1 3, 11 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», а також з урахуванням правил, встановлених ст. 8 ч. 1 ЦК України, узгоджуються у відповідній частині з положеннями ст. 4 ч.ч. 1, 2 Закону № 3857-XII.

Згідно зі ст. 3 п. 1 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 і ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, ст. 7 ч. 8СК України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами,… судами, адміністративними … органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до принципів 4 та 6, викладених в Декларації прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина повинна користуватися всіма благами соціального забезпечення, їй належить право на здоровій ріст і розвиток, з цією метою соціальний догляд і охорона мають бути забезпечені, як їй так і матері, неповнолітня дитина не повинна бути розлучена зі своєю матір'ю.

Беручи до уваги необґрунтовану відсутність згоди батька на виготовлення дітям документів та на їх виїзд за кордон із обумовленою метою і пов'язане з цим фактичне обмеження прав дітей, а також наявність позитивного висновку з цього приводу органу опіки і піклування, суд вважає, що в інтересах дітей позов слід задовольнити частково та надати дозвіл на оформлення дітям проїзних документів на право виїзду за кордон без дозволу батька дітей строком на 4 роки, оскільки дозвіл може бути відповідно до закону наданий лише для оформлення дитині вперше паспорта громадянина України для виїзду за кордон строком на чотири роки та відповідно слід надати дозвіл на виїзд неповнолітніх дітей за кордон без згоди батька ОСОБА_2 до Російської Федерації для оздоровлення на період літніх канікул також терміном на чотири роки.

Керуючись ст.ст.4,10,11,60,169,209,213-215 ЦПК України, ст.ст.141,154,155 СК України, ч.2ст. 4 Закону України « Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд ,

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Надати дозвіл на виготовлення дитячих проїзних документів для виїзду за кордон неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дозвіл на їх виїзд за кордон без згоди батька ОСОБА_2 до Російської Федерації для оздоровлення на період літніх канікул терміном на чотири роки.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча суддя: Сойма М.М