Провадження № 2/760/7902/15
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2015 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,
за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача та третьої особи Рудника Ю. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа: Головне квартирно-експлуатаційне Управління Збройних Сил України, про зобов`язання вчинити дії по забезпеченню житловим приміщенням, ухвалив таке рішення.
Позиції осіб, які беруть участь у справі:
16.10.2015 позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа: Головне квартирно-експлуатаційне Управління Збройних сил України, про зобов`язання вчинити дії по забезпеченню житловим приміщенням, у якому просив зобов`язати відповідача, у місячний строк з дня набрання законної сили рішення суду, надати позивачу в межах території м. Києва житлове приміщення у вигляді окремої квартири на сім`ю із чотирьох осіб, житловою площею не менше 13,65 кв. м. на одного члена сім`ї.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 05.08.1980 був зарахований на військову службу.
Відповідно до протоколу № 11 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.10.1993 позивач разом із своєю сім`єю у складі трьох осіб зарахований на квартирний облік.
Згідно з протоколом № 12 засідання житлової комісії ЦАМО та ГШ ЗС України від 09.11.2005 позивач разом із своєю сім`єю включений до списку на першочергове отримання житла, як такий, що виконує бойове завдання, однак з 09.09.2009 змінилися підстави перебування на квартирному обліку та його було включено в список осіб, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень як такого, що має вислугу більше 25 календарних років.
ОСОБА_2 був звільнений з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я), відповідно до наказу Міністра оборони України № 1434 від 10.12.2010. Вислуга років у Збройних силах України на момент звільнення складала 30 років 04 місяці.
Відповідно до протоколу № 4 засідання об`єднаної житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних сил України від 11.04.2011, позивач разом зі сім`єю у складі трьох осіб був включений до списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень як ветеран війни інвалід війни (3 група).
У 2011 році у зв`язку з народженням онуки ОСОБА_2 ОСОБА_3 було внесено зміни в облікову справу позивача, змінивши склад сім`ї що перебуває на квартирному обліку з 3 (трьох) осіб на 4 (чотири) особи.
Таким чином, на момент звернення до суду, позивач перебуває на квартирному обліку, оскільки є інвалідом війни.
Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо забезпечення його та членів його сім`ї житловим приміщенням, однак такі звернення відповідач залишив без задоволення. Станом на день звернення до суду з позивач житловим приміщенням не забезпечений та з квартирного обліку не знятий.
Позивач вважає дії відповідача неправомірними, оскільки всупереч вимогам встановлених пунктом 18 частини першої статті 13 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», йому як інваліду війни який потребує поліпшення житлових умов, протягом двох років з дня взяття на квартирний облік не було надано житлове приміщення для постійного проживання, а тому звернувся до суду з цим позовом за захистом прав своїх прав.
Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Представник відповідача та третьої особи проти позову заперечував, мотивуючи тим, що передумовою для виникнення обов`язку у відповідача щодо реалізації права військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей на забезпечення житловим приміщенням є наявність житлової площі та наближення черги за списками осіб на отримання такого житла. Позивач перебуває на квартирному обліку в загальній черзі та у списках осіб, які потребують забезпечення житлом позачергово, відповідно його ніхто не позбавляв права на забезпечення житлом, а задоволення позову призведе до порушення прав інших військовослужбовців, які перебувають в черзі на одержання житла перед позивачем. У зв`язку із зазначеним представник відповідача, вважаючи вимоги позивача не обґрунтованими, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд
19.08.1993 позивач подав голові житлової комісії А-0140 рапорт, у якому просив зарахувати його разом зі сім`єю у складі 3 (трьох) осіб на облік для отримання житлової площі в м. Києві (а.с. 5).
Відповідно до витягу з протоколу № 11 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.10.1993 ОСОБА_2 разом зі сім`єю у складі 3 (трьох) осіб зарахований на квартирний облік (а.с. 7).
08.06.1994 позивач подав голові житлової комісії А-0140 рапорт, у якому просив включити його в чергу осіб, які мають пільги на отримання житлового приміщення, оскільки виконує бойові чергування (завдання) (а.с. 6).
Відповідно до витягу з протоколу № 12 засідання житлової комісії ЦАМО та ГШ ЗС України від 09.11.2005 позивач разом зі сім`єю у складі 3 (трьох) осіб був включений до списків на першочергове отримання житла як такий, що виконує бойове чергування (завдання) (а.с. 8).
Згідно з витягом з протоколу № 8 засідання житлової комісії КСП ЗС України від 09.09.2009 ОСОБА_2 зараховано пільгу № 10 (вислуга 25 і більше календарних днів).
Крім цього, у зв`язку наявністю вищезазначеної пільги його з 09.09.2009 було включено в списки осіб, які мають право на першочергове одержання житлових приміщень (а.с. 9).
Відповідно до частини шостої статті 26 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_2 , начальник організаційно-планового відділу управління живучості арсеналів, баз та складів Озброєння Збройних сил України звільнений з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я). Вислуга років у Збройних силах України складає 30 років 04 місяці. Цей факт встановлений на підставі копії наказу Міністра оборони України Єжеля М. Б. № 1434 (по особовому складу) від 10.12.2010 (а.с. 10).
Позивач перебуває на військовому обліку в Солом`янському районному у м. Києві військовому комісаріаті з 23.12.2010. Службу в Збройних силах України проходив з 05.08.1980 по 15.12.2010. Цей факт встановлений на підставі довідки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві військового комісаріату ОСОБА_4 № к/4 від 06.01.2011 (а.с. 11).
ОСОБА_2 зарахований на квартирний облік для поліпшення житлових умов до об`єднаної житлової комісії ОСОБА_5 , Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних сил України, на загальних умовах з 30.10.1993 року зі складом сім`ї у кількості 3 (трьох) осіб та включений до списків осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень, як ветеран війни інвалід війни (3 група) з 11.04.2011 року. Цей факт встановлений на підставі витягу з протоколу № 4 засідання об`єднаної житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних сил України від 11.04.2011 (а.с. 12).
Відповідно до витягу з протоколу № 10 засідання об`єднаної житлової комісії Тилу, Озброєння та Головного управління оперативного забезпечення Збройних сил України від 12.12.2011 у зв`язку з народженням онуки позивача ОСОБА_3 було внесено зміни в облікову справу ОСОБА_2 , відповідно до яких змінено склад сім`ї що перебуває на квартирному обліку з 3 (трьох) осіб на 4 (чотири) особи (а.с. 13).
18.04.2013 позивач звернувся до відповідача зі скаргою, у якій просив забезпечити його та членів його сім`ї житловим приміщенням для постійного проживання в м. Києві, оскільки він включений до списку осіб, що користуються правом позачергового отримання житла для постійного проживання як ветеран війни інвалід війни (3 групи) зі складом сім`ї 4 (чотири) особи (а.с. 15).
Відповідно до листа тимчасового виконувача обов`язків начальника Головного управління квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України № 303/4/15/676 від 13.05.2013, ОСОБА_2 було повідомлено, що він перебуває на квартирному обліку у гарнізоні м. Київ в загальній черзі за № 1836 та з 11.04.2011 в списку на позачергове отримання житла як інвалід війни 3 групи за № 222, однак враховуючи що у списках на позачергове отримання житла попереду позивача перебуває 51 особа, які мають статус інваліда війни 3 групи, забезпечити позивача житлом для постійного проживання його та членів його сім`ї не має можливості, оскільки прийняття такого рішення призведе до порушення вимог чинного законодавства в частині визначення черговості надання житлових приміщень (а.с. 16).
02.12.2014 позивач звернувся до відповідача зі скаргою, у якій просив забезпечити його та членів його сім`ї житловим приміщенням для постійного проживання в м. Києві, оскільки строк отримання житла відповідно до вимог чинного законодавства сплив 10.04.2013 (а.с. 17).
Відповідно до листа начальника Головного управління квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України № 303/4/15/1520 від 15.12.2014, ОСОБА_2 було повідомлено, що він перебуває на квартирному обліку у гарнізоні м. Київ в загальній черзі за № 1731 та з 11.04.2011, в списку на позачергове отримання житла як інвалід війни 3 групи, за № 2193, однак забезпечити позивача та членів його сім`ї постійним житловим приміщенням раніше тих військовослужбовців, що перебувають на квартирному обліку попереду і мають рівнозначні пільги не має можливості, оскільки прийняття такого рішення призведе до порушення вимог чинного законодавства (а.с. 19).
Згідно з довідкою про склад сім`ї та реєстрацію Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних сил України № 262/02-ВК від 09.02.2015 у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 з 14.12.2007 в ГШ ЗС України та з 27.10.1994 в м. Києві, ОСОБА_6 з 14.12.2007 в ГШ ЗС України та з 27.10.1994 в м. Києві, ОСОБА_7 з 14.12.2007 в ГШ ЗС України та з 27.10.1994 в м. Києві, ОСОБА_3 з 17.12.2010 в ГШ ЗС України та з 17.12.2010 в м. Києві (а.с. 22).
Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити з таких підстав.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статі 12 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Питання розподілу та надання житлових приміщень регулюється нормами Житлового кодексу Української РСР від 30.06.1983 року зі змінами та доповненнями.
Відповідно до абзацу першого статті 5 Житлового кодексу, державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).
Згідно з абзацом першим статті 9 Житлового кодексу, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.
Відповідно до положень статті 43 Житлового кодексу громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).
Згідно з положеннями статті 46 Житлового кодексу громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.
Відповідно до пункту 4.1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністра оборони України від 30.11. 2011 року № 737, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у ЗС України, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток 10), або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (додаток 11)).
Відповідно до пунктів 31, 32 постанови Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 «Про порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених законодавством. Військовослужбовцям житло надається згідно з чергою. Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).
Таким чином, передумовою для виникнення обов`язку у відповідача щодо реалізації права військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей на забезпечення житловим приміщенням є наявність житлової площі та наближення черги за списками осіб на отримання такого житла.
Відповідно до частини першої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
Частиною п`ятою статті 17 Конституції України встановлено, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. При цьому, у статті 47 Основного закону закріплено право на житло кожного.
Враховуючи вищевикладене, суд констатує, що забезпечення житлом позивача поза межами черги (загальної, позачергової) суперечить як приписам Конституції України, так і нормам ЖК УРСР, Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та іншим нормативно-правовим актам.
При цьому, реалізація військовослужбовцем, зокрема ОСОБА_2 , права на забезпечення житловим приміщенням не може порушувати принцип рівності прав громадян перед законом, у тому числі інших військовослужбовців, які знаходяться в черзі попереду позивача.
Наведене дає підстави для висновку про те, що позивач має бути забезпечений житлом у порядку черги після того, як будуть забезпечені житлом особи, які перебувають у списку осіб, що мають право на позачергове одержання житла раніше нього, що відповідатиме положенням статті 43 ЖК.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов про відмову у задоволенні позову.
Керуючись статтями 17,19, 24, 47 Конституції України, статтями 5, 9, 43, 46 Житлового кодексу Української РСР, Законом «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 «Про порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК, суд
У задоволенні позову ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа: Головне квартирно-експлуатаційне Управління Збройних Сил України, про зобов`язання вчинити дії по забезпеченню житловим приміщенням відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Л. В. Шевченко