Справа №295/1368/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого - судді Слюсарчук Н. Ф.

секретаря Давиденко Я. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що між Закритим акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний банк" правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО „ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" та ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір № 6339905 від 05.05.2008, відповідно до якого пзивач зобов'язався надати ОСОБА_4 кредит у розмірі 25 187 доларів США, а остання в свою чергу, зобов'язалася прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №6356647 від 05.05.2008 року.

Умови договору ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_2, не виконували належним чином, щомісячно кредит не погашали, сплату відсотків не проводили, таким чином станом на 16.01.2014 року створилась заборгованість 24103,83 дол. США, що складається з:

- заборгованості за основною сумую кредиту - 18278,91 дол. США;

- заборгованості по нарахованих та несплачених відсотків - 5824,92 дол. США;

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив позов задовольнити.

Відповідач та третя особа не з'явилися в судове засідання без поважних причин, хоча були повідомлені належним чином про день, час та місце розгляд справи, про що свідчить поштові повідомлення, що повернулися на адресу суду. Від відповідача надійшло пояснення, згідно якого на його думку, слід відмовити в задоволенні позову, оскільки до нього, як до поручителя не був пред'явлений позов відповідно до положень ст.. 559 ч. 4 УК України. Суд, вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутності відповідача та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, які регулюються ст. ст. 509,510,526,527,530, 651 ЦК України.

Судом встановлено, що 05.05.2008 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 6339905 про надання кредиту в сумі 25187,00 дол. США, строком до 05.05.2008 року, зі сплатою 12,74 відсотків річних. /6-12/.

Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши ОСОБА_4 кредит кошти в сумі 25187,00 дол. США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 05 травня 2008 року був укладений договір поруки № 6356647, згідно умов якого поручитель, ОСОБА_2, на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням боржника - ОСОБА_4, які виникають з умов кредитного договору № 6339905 від 05.05.2008 року, а саме повернути кредит в розмірі 25187,00 дол. США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку, пеню в розмірі та строки, передбаченому кредитним договором./ а.с. 22-26/

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03.08.2012 року було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором від 05.05.2008 року № 6339905, яка станом на 09.01.2012 року становить 20854,31 дол. США, з них: 18278,91 дол. США заборгованість за основною сумою кредиту, 1051,16 дол. США заборгованість за відсотками, 1524,24 дол. США пеня за прострочення сплати тіла кредиту та відсотків. /а.с. 80-81/.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, на підставі п. 3.1. Договору поруки позивач 06.07.2011 року направив відповідачу рекомендованим листом на адресу відповідача, вказану в Договорі поруки. Вимогу за вих. № 2373 від 01.07.2011 року про виконання зобов'язання, що забезпечене порукою, у повному обсязі, та була отримана Відповідачем 09.07,2011 року. /а.с. 38-39/

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК) встановлює відповідальність поручителя перед кредитором боржника за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ст. 554 ЦК правовим наслідком порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, є відповідальність боржника і поручителя перед кредитором як солідарних боржників. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Згідно п. 3.1 Договору поруки, у разі порушення Зобов'язання Боржником Кредитор направляє Поручителю письмову вимогу виконати Зобов'язання (або ту чи іншу його частину). Кредитор не зобов'язаний підтверджувати яким-би то не було чином факт невиконання Зобов'язання Боржником. Вимога Кредитора буде достатньою для Поручителя підставою виконати Зобов'язання на суму, вказану в такій вимозі, без будь-яких застережень, умов чи вимог до Кредитора про надання додаткової інформації чи документів.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до Аналізу ВСУ застосування судами законодавства, яке регулює поруку

як вид забезпечення виконання зобов'язання, судова практика йде таким шляхом, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК, а зазначена норма передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення ч. 4 ст. 559 ЦК); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення ч. 4 ст. 559 ЦК); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення ч. 4 ст. 559 ЦК)), не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки розуміється як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

При цьому зазначене положення не виключає можливості пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинна бути пред'явлена у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит має бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Цей правовий висновок зроблений Верховним Судом України за результатами розгляду справи № 6-53цс14, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором (постанова від 17 вересня 2014 р.).

За таких обставин, утворилась та підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, яка станом на 16.01.2014 року становить 24103,83 дол. США, що складається з:

- заборгованості за основною сумую кредиту - 18278,91 дол. США;

- заборгованості по нарахованих та несплачених відсотках - 5824,92 дол. США.

В силу ст.ст. 10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору у розмірі - 1926,62 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 629, 1054 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором від 05.05.2008 року № 6339905, яка станом на 16.01.2014 року становить 24103,83 дол. США, з них:

- заборгованості за основною сумую кредиту - 18278,91 дол. США;

- заборгованості по нарахованих та несплачених відсотках - 5824,92 дол. США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» 1926,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: