печерський районний суд міста києва
Справа № 756/4987/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого : судді Матійчук Г.О.,

при секретарі: Бец В.А.,

за участі: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та встановлення порядку її виховання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, уточненим в ході розгляду судом справи, до ОСОБА_3,третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні та просить суд визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, із матір'ю - ОСОБА_1; визначити режим виховання дитини кожним з батьків: позивач вважає, що увесь час дитина повинна проживати із нею, оскільки саме вона займається фактичним утриманням та вихованням дитини. Позивач хоче, щоб дитина святкувала (проводила) із нею наступні свята: Новий рік, а саме: 1-2 січня щороку; Різдво Христове (православне), а саме: 6-7 січня щороку; Міжнародний жіночий день, а саме: 8 березня щороку; Великдень (Воскресіння Христове, православне), а саме: перша неділя після повного місяця, що настає не раніше дня умовного весняного рівнодення 21 березня щороку; Позивач не заперечує, проти святкування наступних свят дитиною з батьком: День Святої Трійці (П'ятидесятниця, православне), а саме: 50-десятий день після Великодня щороку; День Конституції України, а саме: 28 червня щороку; День незалежності України, а саме: 24 серпня щороку. Стосовно інших професійних, загальнодержавних чи релігійних свят батьки повинні домовлятись в кожному конкретному випадку окремо. Додатково щодо режиму виховання дитини позивач зазначає, що виключно за попередньою домовленістю із матір'ю, батько має право зустрічатися та без перешкод спілкуватися з дитиною, в тому числі у будь-який день тижня та у будь-який час, а також має право, за попередньою домовленістю з матір'ю, брати дитину до себе за місцем свого проживання у вихідні дні, починаючи з суботи, принаймні чотири рази на місяць. Відповідно, в такому випадку батько зобов'язується повернути дитину не пізніше 20-00 години неділі. Також, позивач вважає, що у період шкільних канікул кожен із батьків, за попередньою домовленістю із іншим, має право проводити більше часу разом з дитиною та відпочивати разом з нею на території України чи за її межами за умови обов'язкового попереднього погодження із іншим. Під час попереднього судового засідання вирішити питання про виклик до суду свідків та про можливість укладення мирової угоди між сторонами. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 14.09.2007 р. по вересень 2011 року, від якого має неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір'ю. Вважає, що до теперішнього часу позивач та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання дитини. Зараз дитина мешкає з позивачем, яка виховує самостійно сина. Зазначає, що у 2013 році склався прикрий інцидент: 24.09.2013 р. відповідач забрав дитину з дитячого садка та повернув її лише через 1,5- 2 місяці без жодних пояснень та вибачень. Вказує, що навіть не дивлячись на це, вважає, що дитина повинна проводити час з батьком і він неодмінно повинен приймати участь у її вихованні.

Зазначена справа надійшла на розгляд Печерського районного суду м. Києва за підсудністю згідно ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 14.07.2015 року.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги з викладених в ньому підстав та просили, з урахуванням уточнень, позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав з підстав, зазначених в письмових запереченнях, просив в задоволенні позову відмовити, вважаючи його таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, додатково зазначивши, що за рік до звернення позивача до суду вони з ОСОБА_1 вирішили, що син буде проживати з мамою. Просив у задоволенні позову відмовити з огляду на його безпідставність та необґрунтованість.

Третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про день, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, до суду свого представника не направила, просила суд розглянути справу у їхню відсутність, надавши у справі Висновок від 21.07.2015 року № 100-9230.

Вислухавши пояснення сторін, представника позивача, вивчивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

За правилом ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 14.09.2007 р. по вересень 2011 року, від якого має неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір'ю.

Як вбачається з Висновку Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 21.07.2015 року № 100-9230, нею детально з'ясовано обставини справи та встановлено, що малолітній ОСОБА_4, 2008 року народження, проживає разом з матір'ю в однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1; умови для проживання та виховання малолітнього створено належним чином. Такі ж умови створено для проживання дитини у батька за фактичною адресою проживання: АДРЕСА_2, що встановлено працівником служби у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації 16.06.2015 р.

Також у Висновку зазначено, що «зважаючи на принцип 6 Декларації прав дитини, яким передбачено, що малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю, керуючись рекомендаціями Комісії з питань захисту прав дитини (протокол №13 від 15.07.2015 р.), Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування), діючи виключно в інтересах дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4, 2008 р.н., разом з матір'ю - ОСОБА_1, а також визначити способи участі батька у вихованні малолітнього сина відповідно до пропозицій матері: виключно за попередньою домовленістю із матір'ю - ОСОБА_1 батько має право зустрічатися та без перешкод спілкуватися із малолітнім сином - ОСОБА_4, в тому числі у будь-який день тижня та у будь-який час, за попередньою домовленістю із матір'ю брати малолітнього до себе за місцем свого проживання у вихідні дні починаючи з суботи, принаймні чотири рази на місяць. Зобов'язати батька повернути дитину не пізніше 20.00 години неділі».

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися дитиною та брати участь у її вихованні.

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідач не заперечує той факт, що він без дозволу матері забирав дитину у 2013 році.

Разом з тим, у судовому засіданні не знайшло підтвердження те, що між сторонами існує спір з приводу того, з ким буде проживати дитина: дитина проживає з матір'ю, що не заперечується ні відповідачем, ні позивачем.

Також нормами чинного законодавства не передбачено право звернення особи, з якою проживає дитина, до суду з позовом «про визначення режиму виховання дитини кожним із батьків».

Законодавством встановлений правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу; рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї приймається органом опіки та піклування.

В ході розгляду справи таке рішення органом опіки та піклування прийняте та є обов'язковим для обох батьків.

У випадку вчинення перешкод того з батьків з ким проживає дитина тому із батьків хто проживає окремо, може виникнути судовий захист.

З приводу вчинення перешкод батькові дитини його матір'ю відповідач до суду не звертався.

Сторони із заявою про затвердження мирової угоди до суду не звертались.

З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 141, 153, 157, 159, 160, 161 СК України, ст ст. 3, 10, 11, 27, 30, 57, 58, 60, 212. 214. 215, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та встановлення порядку її виховання - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Матійчук Г.О.