справа № 361/47/15-ц
провадження № 2/361/588/15
17 лютого 2015 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді Дутчака І.М.,
при секретарі Павловій О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" (далі - ПАТ "КБ "Надра"), яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства комерційного банку "Надра" (далі - Банк), звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 14 липня 2008 року між Банком і ОСОБА_3 (далі - Позичальник) був укладений кредитний договір № 245/П/73/2008-980, за умовами якого Банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі 495598 грн. 03 коп., зі сплатою процентів у розмірі 16,2 % річних, строком до 13 липня 2028 року.
Також 14 липня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між Банком і ОСОБА_3 (далі - також Іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 2093.
Відповідно до п. п. 4.3.2, 4.3.3 кредитного договору відповідач ОСОБА_3 зобов'язувалася суворо дотримуватись умов цього договору та договору іпотеки, сплачувати мінімально необхідні платежі у розмірі, порядку та строки, визначені кредитним договором.
У випадку прострочення виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (п. 5.2 кредитного договору).
Проте у порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_3 погашення кредиту не здійснює, відсотки за користування ним не сплачує.
Згідно із п. 4.2.4 кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань за цим договором, якщо не було внесено черговий платіж у визначений договором строк.
У п. п. 4.4, 4.5 договору іпотеки визначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання, а також порушення Іпотекодавцем будь-яких зобов'язань за кредитним договором Банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки.
Представник позивача Побережний О.П. у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 повторно у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
14 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком "Надра", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", і ОСОБА_3, був укладений кредитний договір № 245/П/73/2008-980.
Згідно із умовами п. п. 1.1-1.4 цього кредитного договору Банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі 495598 грн. 03 коп., зі сплатою процентів у розмірі 16,2 % річних, строком до 13 липня 2028 року. Кредит надавався відповідачу для придбання у власність земельної ділянки.
Цього ж дня, 14 липня 2008 року, на виконання умов п. 2.1 даного кредитного договору в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим договором Банк і ОСОБА_3 уклали договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 2094,
Відповідно до п. п. 3.3, 4.3 кредитного договору відповідач ОСОБА_3 зобов'язувалася належним чином виконувати свої зобов'язання щодо повернення кредиту та своєчасно вносити щомісячний мінімально необхідний платіж у сумі 8521 грн. 73 коп.
Судом встановлено, що Банк свої зобов'язання за укладеним сторонами кредитним договором виконав повністю, надав ОСОБА_3 кредит у вказаному вище розмірі.
У порушення умов кредитного договору відповідач взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним належним чином не виконує.
За змістом п. 4.2.4 кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань за цим договором, якщо не було внесено черговий платіж у визначений договором строк.
У п. 5.2 кредитного договору сторонами передбачено, що у випадку прострочення виконання зобов'язань Позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.3 цього договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.
У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Згідно із приписами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
За змістом положень ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Із розрахунку заборгованості видно, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором № 245/П/73/2008-980 від 14 липня 2008 року
У п. п. 4.4, 4.5 договору іпотеки передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором та задовольнити свої вимог за рахунок предмета іпотеки.
За змістом п. 5.3 договору іпотеки Банк має право продати від свого імені предмет іпотеки будь-якій іншій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України "Про іпотеку".
09 жовтня 2014 року ПАТ "КБ "Надра" направляло ОСОБА_3 лист-вимогу, у якій пропонувало їй сплатити заборгованість за кредитним договором чи передати предмет іпотеки в оперативне управління іпотекодержателю.
Будь-яких дій щодо погашення заборгованості за кредитним договором чи передачі предмета іпотеки в оперативне управління іпотекодержателя ПАТ "КБ "Надра" відповідач
ОСОБА_3 не вчинила, дана вимога залишена нею без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Згідно із ст. 589 ЦК України, ч. 6 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
У ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із ч. 1 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.
У ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
За змістом ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги ПАТ "КБ "Надра" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки ґрунтуються на вимогах закону, умовах кредитного договору і договору іпотеки та підлягають задоволенню.
У ч. 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Із платіжного доручення № 0926 від 11 грудня 2014 року видно, що при подачі до суду даної позовної заяви до ОСОБА_3 позивачем ПАТ "КБ "Надра" сплачено судовий збір у розмірі 3654 грн.
Зазначена сума судового збору згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 88, 169, 209, 212 - 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Встановити початкову ціну реалізації предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначену на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час реалізації предмета іпотеки.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Дутчак І. М.