Справа № 645/9667/15-ц
Провадження № 2-о/645/188/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого- судді- Сілантьєвої Е.Є.

при секретарі - Момот О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Фрунзенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про встановлення факту народження дитини, -

Встановив:

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту народження дитини. Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у Євпаторійському пологовому будинку Автономної Республіки Крим народила сина, якого назвала ОСОБА_3, про що Євпаторійським пологовим будинком було видано медичне свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1. В серпні 2015 р. вона виїхала на Україну до місця свого постійного проживання. 15 жовтня 2015 року звернулась до Фрунзенського відділу державної РАЦС РС ХМУЮ для реєстрації народження сина та отримання свідоцтва про народження. Однак їй було відмовлено у державній реєстрації народження, в зв'язку з тим, що з наданих нею документів вбачається, що медичне свідоцтво про народження видане за формою №103/у, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації, а за відсутністю документа закладу охорони здоров'я за встановленою законодавством України формою здійснити таку реєстрацію неможливо та було рекомендовано звернутись до суду. Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження.

Заявниця в судовому засіданні підтримала заяву, просила задовольнити її в повному обсязі та пояснила, що вона отримала свідоцтво про народження сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в Євпаторійському міському відділі запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, але у Фрунзенському відділі державної РАЦС РС ХМУЮ зазначили, що свідоцтво не дійсне, тому що видане на тимчасово окупованій території.

Представник заявниці ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав пояснення заявниці, заяву та викладені в заяві обставини ОСОБА_2, просив задовольнити її в повному обсязі та встановити факт народження дитини ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у Євпаторійському пологовому будинку АР Крим у громадянки України ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Представник заінтересованої особи - Фрунзенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи розписки про отримання судової повістки. Заперечень та пояснень згідно заявленої заяви не надали

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5.

Так свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснивла, що вона є матір*ю заявниці ОСОБА_2 Вона працювала в Республіці Крим, там завагітніла, але батько дитини не захотів її зареєструвати. Донька зареєстрована в м. Харків. ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дитина, під час кесаревих пологів, пологи були дуже тяжкі. Свідок також зазначила, що після пологів вона знаходилася з донькою в лікарні, в одній палаті з нею. Батько дитини ОСОБА_6, дитину не визнав. Також вказала, що донька отримала свідоцтво про народження дитини, бо без нього не могла виїхати з дитиною з Автономної Республіки Крим до України. При перетині границі, ОСОБА_2 написала зобов*язання про те, що вона зобов*язується зареєструвати дитину в Україні.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторону заявника, свідка, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За нормою ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено, що заявниця має сина, який народився у у Євпаторійському пологовому будинку Автономної Республіки Крим про що є медичне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 25.07.2015 року, видане Євпаторійським пологовим будинком Автономної Республіки Крим (копія).

Відповідно до довідки про народження № 869 від 14.08.2015 р. - в архіві Євпаторійського міського відділу запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим є запис акту про народження ОСОБА_4, № 873 від 14.08.2015 р., який народився ІНФОРМАЦІЯ_4, місце народження м. Євпаторія Республіки Крим Російської Федерації.

З матеріалів справи вбачається, що можливості отримати оригінали вказаних документів у заявника не має, через знаходження медичної установи на тимчасово окупованій території.

Згідно дост. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 року(далі Закон) зазначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим визначається тимчасово окупованою територією.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбаченихКонституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно відповіді Фрунзенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 12.11.2015 р. № 1009/04-10-04-05 - ОСОБА_2 було відмовлено у державній реєстрації народження дитини в зв'язку з тим, що з наданих нею документів вбачається, що медичне свідоцтво про народження видане за формою №103/у, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації, а за відсутністю документа закладу охорони здоров'я за встановленою законодавством України формою здійснити таку реєстрацію неможливо. Згідно статті 9 закону України про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15 квітня 2014 року за № 1207-УІІ Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Та роз*яснино заявнику звернення до суду з відповідною заявою.

Згідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису.

Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року) , підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я , який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Згідно до матеріалів справи, актовий запис про народження у заявниці відсутній.

Згідно свідоцтво про народження виданого в Євпаторійському міському відділі запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим 14.08.2015 р., актовий запис 873 - ОСОБА_4, народився ІНФОРМАЦІЯ_4, матір*ю зазначена ОСОБА_2, громадянка України.

Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Статтею 7 Закону України "Про громадянство України" чітко визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт народження сина ОСОБА_4 у ОСОБА_2, місцем народження якого є м. Євпаторія.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження його сина, виданого державним органом України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212, 214, 215, 256-259 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Євпаторія Автономной Республіки Крим у матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб з дня його проголошення, або в порядку ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: