Справа № 594/1421/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2015 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 28 вересня 2014 року померла його мати ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина, на яку він претендує як спадкоємець за заповітом та до складу якої входить 1/2 частина будинковолодіння по вул. Назарія Яремчука, № 14 в с. Горошова Борщівського району Тернопільської області.

Поряд з тим, зазначив, що 08 серпня 2015 року приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

А тому, просив суд визнати за ним, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5, право власності на спадкове майно 1/2 частини будинковолодіння по вул. Назарія Яремчука, № 14 в с. Горошова Борщівського району Тернопільської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився. Від представника позивача ОСОБА_6 надійшла заява, згідно якої останній просив розгляд справи провести без його участі, при цьому зазначив, що позов підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився. Від сільського голови до суду надійшла письмова заява, в якій просив справу слухати у відсутності представника відповідача, зазначивши, що заперечень щодо позову не має, і що відповідач такий визнає.

Треті особи ОСОБА_3В, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися. До суду подали заяви, згідно яких просили суд розгляд справи проводити без їх участі

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 померла 28 вересня 2014 року в с. Горошова Борщівського району Тернопільської області, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 178765, виданого 29 вересня 2014 року ОСОБА_2 сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

За життя, а саме 03 травня 2011 року померла ОСОБА_5 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Горошова Борщівського району Тернопільської області, що сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 03 травня 2011 року, посвідченого секретарем Горошівської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 110.

08 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 по питанню оформлення спадщини на майно померлої 28 вересня 2014 року ОСОБА_5, спадкоємцем якої він є на підставі заповіту. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку по вул. Назарія Яремчука, № 14 в с. Горошова Борщівського району, через відсутність правовстановлюючих документів, та рекомендовано звернутися в суд. Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 № 516/02-14 від 08 серпня 2015 року.

Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживала померла ОСОБА_5, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) вона, син ( позивач по справі), невістка, внучка були його членами. В період з 1991 року по 1994 рік ОСОБА_5 була головою даного двору, а також в погосподарській книзі є запис про те, що з 1991 року в даному господарстві проживали син ОСОБА_1, невістка ОСОБА_8, внучка ОСОБА_9, що стверджено копією особового рахунку з погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради за № 528 на імя ОСОБА_5, довідкою виданою ОСОБА_2 сільською радою № 1096 від 04 листопада 2015р.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом щодо майна померлої ОСОБА_5 28 вересня 2014 року. Також встановлено, що доньки померлої ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до приватного нотаріуса заяви про відмову від спадщини.

Зазначене випливає з інформації приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 № 516/02-14 від 08.08.2015 року.

Крім того, вказані обставини, також стверджені матеріалами спадкової справи № 65/2015 відкритої щодо майна померлої ОСОБА_5.

Відповідно до ст. ст.1216-1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, аналізуючи всі досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, має право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, і за ним слід визнати право власності на 1/2 частину будинковолодіння по вул. Назарія Яремчука, № 14 в с. Горошова Борщівського району Тернопільської області.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст.328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_5, яка померла 28 вересня 2014 року в с. Горошова Борщівського району, право власності на 1/2 частину будинковолодіння по вул. Назарія Яремчука, № 14 в с. Горошова Борщівського району Тернопільської області.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Губіш О. А.