АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/4508/15 Головуючий: 1 інстанції
Справа: № 643/719/15-ц Харченко А.М. Категорія: про обмеження Доповідач: Даниленко В.М.
цивільної дієздатності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Малінської С.М., Крилової Т.Г.,

за участю секретаря: Каменської Д.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 травня 2015 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області про обмеження цивільної дієздатності ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року заявниця ОСОБА_2 в порядку Глави 2 Розділу IV ЦПК України звернулась до Московського районного суду м. Харкова з вищезазначеною заявою, у якій вказувала на те, що її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у віці п'ятнадцяти років потрапив під тролейбус, в наслідок чого отримав численні ушкодження голови, зокрема: важку закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку важкого ступеню з осередками контузії мозолистого тіла, субдуральну гематому лівої скронево-потиличної дільниці, набряк головного мозку, з приводу чого перебував на стаціонарному лікуванні в Харківській лікарні швидкої медичної допомоги № 4 з 30.12.1997 року по 13.02.1998 року, де 12.01.1998 року йому було зроблено операцію по видаленню субдуральної гематоми.

Післяопераційний період проходив відносно спокійно, з регресом психопатології до помірного рівня.

У подальшому син заявниці ОСОБА_4 неодноразово проходив стаціонарне лікування з приводу наслідків отриманої закритої черепно-мозкової травми та головного мозку в різних лікувальних закладах: знаходився під наглядом лікарів міської поліклініки № 6, лікувався в міській клінічній лікарні № 7 та Харківському міському психоневрологічному диспансері № 3.

Приблизно з 2006 року він періодично проходив курс лікування в Харківській обласній клінічній психіатричній лікарні № 3.

В осінні та весінній періоди року, в наслідок зміни погоди, атмосферного тиску, геомагнітної обстановки стан здоров'я ОСОБА_4 погіршується: він погано спить, оскільки його турбує постійний головний біль, стає дратівливим, має погану пам'ять, відчуває загальну слабість, озноб, жар, у нього підвищується рівень потовиділення, турбують болі в області серця, нестача кисню та відчуття тривоги.

19 вересня 2014 року біля п'ятої години ранку за викликом заявниці її син ОСОБА_4 був доставлений бригадою швидкої медичної допомоги до Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3 у зв'язку з погіршенням його психічного стану для надання йому медичної допомоги та проходження чергового курсу лікування.

22 вересня 2014 року заявниця ОСОБА_2 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5, приїхавши до себе на дачу, що знаходиться в Садовому товаристві «Хуторок» у селищі Українка Вовчанського району Харківської області, виявили у кімнаті будинку труп людини. Після виклику міліції та швидкої допомоги вони з чоловіком були направлені до слідчого відділку міліції, де були допитані з грубими порушеннями норм чинного законодавства, зокрема їх підвергли знущанням, побиттям та змушували зізнатись у скоєнні вбивства. Протиправні дії співробітників міліції, слідчих, начальника райвідділу, а також адвоката, який був наданий ОСОБА_5 для захисту їхніх прав, продовжувались на протязі всіх слідчих дій, крім того у них під час несанкціонованого обшуку квартири були вилучені всі документи (на квартиру, будинок, автомобіль, медична документація, а також паспорти).

07 жовтня 2014 року чоловік заявниці ОСОБА_5, навідавши свій дачний будинок, побачив його у жахливому стані, який залишили правоохоронці після проведення обшуку, зокрема все було у слідах йоду, чайник на плиті згорів, всі речі розкидані.

07 листопада 2014 року слідчий з адвокатом прибули до Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3 з метою доправити ОСОБА_4, який на той час проходив там стаціонарне лікування, до відділу міліції для допиту, проте лікар заборонив вчиняти ці дії, у зв'язку з чим допит був проведений на місці, де син заявниці на прохання слідчого підписав якісь документи.

Наступного дня, тобто 08 листопада 2014 року, на території Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3 сину заявниці ОСОБА_4 слідчим було оголошено про підозру у скоєнні ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

З 13 по 24 листопада 2014 року в Харківській обласній клінічній психіатричної лікарні № 3 в межах кримінальної справи була проведена судова медична психіатрична експертиза відносно ОСОБА_4, за висновком якої він виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі органічного шизофренічного розладу.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 21 січня 2015 року визнано доведеним вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (умисне вбивство), та за клопотанням слідчого до ОСОБА_4, який скоїв злочин у стані неосудності, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що наявний у її сина ОСОБА_4 психічний розлад здоров'я істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, заявниця ОСОБА_2 просила суд обмежити цивільну дієздатність ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також призначити її та ОСОБА_5 (батька хворого) піклувальниками останнього.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2015 року у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 в частині, що стосується призначення піклувальників ОСОБА_4 було відмовлено.

Цією ж ухвалою судді районного суду було відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_2 щодо обмеження цивільної дієздатності її сина ОСОБА_4

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 підтримали подану нею заяву та наполягали на її задоволенні, посилаючись на вищезазначені обставини, а також Акт комісійної судово-психіатричної експертизи № 1078 від 24.11.2014 року, проведеної в межах кримінальної справи експертами КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня», про наявність у ОСОБА_4 ознак хронічного психіатричного захворювання.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, а також прокурор, що приймав участь у справі, проти задоволення заяви ОСОБА_2 заперечували, посилаючись на її безпідставність.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07 травня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про обмеження цивільної дієздатності ОСОБА_4 відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням районного суду, заявниця ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просять скасувати це судове рішення та ухвалити по справі нове рішення, яким позитивно вирішити ініційоване заявницею питання про обмеження цивільної дієздатності її сина ОСОБА_4

В обґрунтування своєї скарги апелянти посилаються на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, апелянти вказують на те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі та відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про обмеження цивільної дієздатності її сина ОСОБА_4, не взяв до уваги Акт комісійної судово-психіатричної експертизи № 1078 від 24.11.2014 року про психічний стан ОСОБА_4

Крім того, апелянти посилаються й на те, що ухвалою Московського районного суду від 19.03.2015 року по справі було призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану ОСОБА_4, проведення якої було доручено 18 відділенню судово-психіатричної експертизи КЗОЗ ХОКПЛ № 3, де на той час ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні. Однак, зазначена ухвала суду була не виконана, а матеріали цивільної справи повернені відділенням судово-психіатричної експертизи КЗОЗ ХОКПЛ № 3 до суду першої інстанції, по причині вибуття ОСОБА_6 до ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом» у зв'язку з застосуванням до нього примусових заходів медичного характеру.

Проте, не зважаючи на це, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2, безпідставно зазначив, що саме вона не надала належних доказів на підтвердження наявності підстав для обмеження цивільної дієздатності її сина ОСОБА_4

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши матеріали цивільної справи, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Згідно ч. 1 ст. 237 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана членами її сім'ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом.

У заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи повинні бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (ч. 1 ст. 238 ЦПК України).

Психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті (ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу»).

Для того, щоб можна було обмежити фізичну особу у цивільній дієздатності, наявний у неї психічний розлад повинен саме істотно впливати на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Визначення наявності або відсутності психічного розладу, а також його стійкості або тимчасовості є виключною компетенцією лікарів-психіатрів.

За правилами ч. 1 ст. 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Таким чином, для встановлення психічного стану особи при розгляді справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи за наявності певних даних про психічний розлад її здоров'я, призначення судово-психіатричної експертизи є обов'язковим та необхідним.

Метою проведення судово-психіатричної експертизи при розгляді зазначеної категорії цивільних справ є з'ясування наявності чи відсутності підстав для визнання фізичної особи обмежено дієздатною, а саме: встановлення наявності або відсутності психічного розладу у особи; з'ясування, чи є психічний розлад здоров'я конкретної особи стійким і хронічним або тимчасовим, а також визначення ступеня впливу цього розгляду на здатність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, син заявниці ОСОБА_2 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1993 року перебуває на обліку в Комунальній установі охорони здоров'я «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3» з діагнозом: органічний шизофренічний розлад.

З приводу зазначеного захворювання ОСОБА_4 неодноразово проходив стаціонарне лікування в Харківській обласній клінічній психіатричній лікарні № 3.

Згідно акту комісійної судово-психіатричної експертизи № 1078 від 24.11.2014 року, проведеної в межах кримінальної справи судово-психіатричними експертами Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3, на час її проведення ОСОБА_4 виявляв ознаки хронічного психічного захворювання в формі органічного шизофренічного розладу.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 21 січня 2015 року в зв'язку з вчиненням ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (умисне вбивство), в стані неосудності, до нього застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

На теперішній час ОСОБА_4 перебуває в Державному закладі «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом» МОЗ України (м. Дніпропетровськ).

З огляду на викладене, а також наявність певних даних про психічний розлад здоров'я ОСОБА_4, судова колегія вважає за необхідне для з'ясування обставин справи, що мають суттєве значення для її правильного вирішення, призначити по справі судово-психіатричну експертизу з метою встановлення психічного стану фізичної особи ОСОБА_4, проведення якої доручити експертам Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради.

При цьому, приймаючи до уваги те, що проведення судово-психіатричної експертизи потребує значного часу, судова колегія вважає за доцільне зупинити провадження у справі відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 202, ст. 203 ЦПК України на час проведення цієї експертизи.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 144, 202, 203, 208, 209, 210, 237, 239, 304 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Призначити по справі амбулаторну судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану гр-на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Харкова, до якого застосовані примусові заходи медичного характеру, та який на теперішній час перебуває в Державному закладі «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом» МОЗ України (м. Дніпропетровськ).

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1) чи хворіє гр-н ОСОБА_4 на психічну хворобу;

2) чи розуміє він значення своїх дій та чи може керувати ними;

3) чи страждає гр-н ОСОБА_4 на психічний розлад, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними;

4) чи страждає гр-н ОСОБА_4 на хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Проведення вказаної амбулаторної судово-психіатричної експертизи доручити експертам Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради (м. Дніпропетровськ, Самарський р-н, вул. Бехтерева, буд. 1).

Попередити експертів про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

Для дослідження надати в розпорядження експертів матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області про обмеження цивільної дієздатності ОСОБА_4.

Зобов'язати керівника Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом» МОЗ України (49006, м. Дніпропетровськ, Красногвардійський р-н, вул. Чичеріна, буд. 84) забезпечити явку гр-на ОСОБА_4 до Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради для проведення зазначеної амбулаторної судово-психіатричної експертизи, надавши необхідні медичні документи стосовно ОСОБА_4 для її проведення.

Копію ухвали для виконання в зазначеній вище частині направити Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом» МОЗ України (49006, м. Дніпропетровськ, Красногвардійський р-н, вул. Чичеріна, буд. 84).

На час проведення судово-психіатричної експертизи апеляційне провадження у цивільній справі - зупинити.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення виключно в частині, що стосується зупинення провадження у справі.

Головуючий:

Судді: