Справа № 505/2736/15-ц
Провадження по справі № 2/505/1247/2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2015 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Фабіжевського С.А.

при секретарі Бондаренко Н.І.

за участю:

позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час відстрочення від роботи, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, поновлення на посаді, -

в с т а н о в и в:

Позивачка наполягала на визнанні протиправними дії відповідача, що виразилися у відстороненні її з роботи з 10 січня 2015 року з посади продавця, не допущенні її до роботи у якості продавця магазину продтоварів, що розташований по вул. Самборського 3-В в м. Котовську Одеської області; на стягненні з відповідача на свою користь середній заробіток за час відсторонення від роботи, збільшивши у цій частині позов до 15850 грн. за період з 10 січня 2015 року по 27 листопада 2015 року та на стягненні моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Відповідач жодного разу у судове засідання не зявився, не надав цьому поважних підстав, хоча про слухання справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Вислухавши позивачку, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 08 серпня 2014 року сторони уклали між собою трудовий договір, згідно якого позивачка була прийнята на роботу до відповідача на посаду продавця продтоварів з окладом у 1500 грн. щомісяця. На виконання цього позивачка приступила до роботи і працювала на цій посаді до 10 січня 2015 року. За цей час вона уклала шлюб зі ОСОБА_4 та прийняла його прізвище, а згодом завагітніла. 10 січня 2015 року, близько 10 години 00 хвилин, коли вона прийшла на роботу, її було відсторонено від виконання своїх обовязків без будь-яких поважних підстав та пояснень. З цього приводу позивачка звернулась до територіальної Державної інспекції з питань праці в Одеській області і отримала відповідь з рекомендацією звернення до суду для розвязання спору. Це і змусило позивачку звернутися до суду. Дані обставини підтверджені відповідними доказами.

Згідно діючого КЗпП України (ст.. 46 КЗпП України) передбачена можливість відсторонення від роботи власником або уповноваженим ним органом працівника у випадках: появи на роботі у нетверезому стані, наркотичного або токсичного спяніння, відмови або ухилення від обовязкових медичних оглядів, навчання, інструктажу або перевірок знань по охорони праці та протипожежної охорони, в інших випадках, передбачених законодавством. Зазначені випадки є вичерпним переліком і не можуть тлумачитися ширше. Тим більше, що у розглянутому випадку відсторонення позивачки від роботи було здійснено без будь-яких пояснень. При цьому позивачка працювала у відповідача без будь-яких нарікань з його боку і відомостей про її притягнення до дисциплінарної відповідності у період праці у відповідача, суду не надано.

Тому суд, вважає, що відсторонення позивачки без будь-яких підстав від роботи є незаконним, і наслідок цього відповідач повинен допустити її до роботи зі сплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту відсторонення від роботи (10 січня 2015 року) по день постановлення рішення судом (27 листопада 2015 року), тобто за 10 місяців і 17 днів у розмірі 15850 грн. (10*1500 = 15000 грн. та 17*50 = 850 грн.), а крім цього, на підставі ст.. 88 п.1 ЦПК України сплатити судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки у розумінні положень ст.. 237-1 КЗпП України та постанови Пленуму ВС України № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року з подальшими змінами та доповненнями, позивачкою не надано суду будь-яких обєктивних доказів заподіяння їй такої шкоди з боку відповідача. Між тим, ст.. 60 ЦПК України зобовязує сторони довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215, 256 п.2 ЦПК України, ст. 46 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час відстрочення від роботи, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, поновлення на посаді задоволити. частково

Визнати неправомірними дії ОСОБА_3 про відсторонення ОСОБА_1 від роботи на посаді продавця продовольчих товарів 10 січня 2015 року.

Зобовязати ОСОБА_3 допустити ОСОБА_1 до роботи на посаді продавця продовольчих товарів магазину, що розташований по вул. Самборського, 3-В в м. Котовську Одеської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час відстрочення від роботи за період з 10 січня 2015 року по 27 листопада 2015 року у розмірі 15850 (п'ятнадцять тисяч вісімсот пятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я - ОСОБА_5