Справа № 159/4696/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Бондар В.М.
Провадження № 22-ц/773/1764/15 Категорія: 47 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Русинчука М.М., Осіпука В.В.,

з участю секретаря Губарик К.А.,

позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_5,

представників відповідача ОСББ «Хімік-Ковель» - ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 міської ради, обєднання співвласників багатоквартирного будинку(далі - ОСББ) «Хімік-Ковель», управління Держземагенства у Ковелі та ОСОБА_4 районі Волинської області про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради, визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки за апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду від 27 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 27 жовтня 2015 року з урахуванням додаткового рішення цього ж суду від 03 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 міської ради, обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Хімік-Ковель», Управління Держземагенства у Ковелі та ОСОБА_4 районі Волинської області, про: 1) визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради від 26.08.2010 року № 77/46 «Про надання земельної ділянки ОСББ «Хімік-Ковель»; 2) визнання недійсним та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 002228 від 13.01.2012 року на земельну ділянку площею 0,2211 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку, виданий Обєднанню співвласників багатоквартирного будинку «Хімік-Ковель» на підставі рішення ОСОБА_4 міської ради від 26.08.2010 року № 77/46 «Про надання земельної ділянки ОСББ «Хімік-Ковель» та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 00058; 3) скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :02:012:0046.

Понесені судові витрати залишено за позивачами.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просили скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 15 лютого 2006 року ОСОБА_1 набув права власності на 49/100 частини житлового будинку № 5 по вул. Кармелюка в м. Ковелі. У відповідності до рішення ОСОБА_4 міської ради Волинської області № 7/13 від 26 вересня 2006 року йому для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 447 кв.м та 06.11.2006 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Кармелюка, 5 в м. Ковелі. Рішенням ОСОБА_4 міської ради № 158 від 12.04.2007 року ОСОБА_1 надано дозвіл на проведення реконструкції житлового будинку та на добудову двоповерхової кухні з гаражем і хлівом згідно поданої ним заяви від 06.02.2007 року. 22 березня 2012 року комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт, та було зареєстровано право власності на реконструйований жилий будинок і господарські споруди, по вул. Кармелюка, 5/2 в м. Ковелі на імя ОСОБА_1.

Рішенням ОСОБА_4 міської ради від 26.08.2010 року № 77/46 надано обєднанню співвласників багатоквартирного будинку «Хімік-Ковель» безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 2211 кв.м. по вул. Кармелюка, 7 для розміщення і обслуговування багатоквартирного житлового будинку за рахунок земель ОСОБА_4 міської ради не наданих у власність чи користування. На підставі даного рішення ОСББ «Хімік-Ковель» видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2211 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку, серія ЯИ № 002228 від 13.01.2012 року № 00058, що знаходиться по вул. Кармелюка, 7 в м. Ковелі.

Звертаючись з позовом до суду позивачі обґрунтовували свої вимоги тим, що ОСОБА_4 міська рада порушила вимоги земельного законодавства при прийнятті оспорюваного рішення та видачі ОСББ «Хімік-Ковель» державного акту на право власності на земельну ділянку на підставі цього рішення, оскільки передала частину земельної ділянки, яка знаходилась у спільному користуванні, як позивачів так і мешканців багатоквартирного житлового будинку по вул.. Кармелюка,7 в м.Ковелі, яка позивачами використовувалася як проїзд до свого гаража, у звязку з чим порушені їхні права.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з наданої суду експлікації за 1982 рік до багатоквартирного житлового будинку та земельної ділянки по вул. Кармелюка, 7 в м. Ковелі, що межа земельної ділянки від будинку № 5 до вул. Кармелюка є прямою лінією до проїзної частини вулиці і не має зломів, що відповідає контурам земельної ділянки на час її передачі у власність мешканцям багатоквартирного будинку №7, що свідчить про належність саме такої земельної ділянки до цього будинку з часу його будівництва.

Також судом встановлено, що між будинковолодіннями № 5 та № 7 по вул. Кармелюка в м. Ковелі не існувало, не існує та не передбачалося проїзду, як до будинку № 7 так і до гаража ОСОБА_1 Тому твердження сторони позивача про існування проїзду є безпідставними і ніякими доказами не підтверджені. Позивачі самовільно використовували територію будинковолодіння № 7 по вул. Кармелюка для підвезення будівельних матеріалів до своєї земельної ділянки, а в подальшому проїзду до свого новозбудованого гаража.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57- 60 ЦПК України.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. а, б ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу

Згідно п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до приписів ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, встановивши, що ОСББ «Хімік-Ковель» набуло право власності на спірну земельну ділянку відповідно до рішення № 77/46 ОСОБА_4 міської ради від 26.08.2010 року, яке прийняте відповідно до вимог чинного законодавства та оспорюваними рішенням міської ради та державним актом на право власності на земельну ділянку права позивачів на користування земельною ділянкою, яка їм не належить не порушуються прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом зроблено помилковий висновок щодо того, що позивачами самовільно використовувалася територія будинковолодіння № 7 по вул. Кармелюка для проїзду до свого новозбудованого гаража є безпідставними, оскільки як встановлено судом та підтверджується поясненнями представників відповідачів в суді апеляційної інстанції спірна земельна ділянка, якою користуються позивачі самовільно, ніколи не значилася проїздом. Разом з тим позивач ОСОБА_2 визнала ту обставину, що спірний проїзд влаштований стихійно.

Твердження позивачів, що проведені будівельні роботи з реконструкції та добудови належного їм будинковолодіння по вул. Кармелюка, 5 в м. Ковелі, які відповідають державним будівельним нормам та правилам, не можуть бути підставою для влаштування проїзду до належного гаража за рахунок земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСББ «Хімік Ковель».

Доводи позивачів в апеляційній скарзі, що в рішенні суду не надано правової оцінки обставинам, викладеним в листі за підписом ОСОБА_4 міжрайонного прокурора від 25.11.2013 року щодо встановлених проведеною перевіркою порушень чинного земельного законодавства при виготовленні технічної документації із землеустрою, на підставі якої відповідачу видано державний акт на право власності на земельну ділянку не заслуговують на увагу, оскільки обставини, викладені в листі прокурора не є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України порушення прав позивачів саме видачею державного акта на право власності на земельну ділянку відповідачу.

Позивач, згідно ст.60 ЦПК України, повинен довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, подати належні та допустимі докази, які стосуються обєму доказування.

Однак позивачами не доведено на підставі належних та допустимих доказів незаконність дій ОСОБА_4 міської ради при прийнятті оскаржуваного рішення і відповідно у видачі державного акту на право власності на спірну земельну ділянку.

Та обставина, що при розробці технічної документації із землеустрою для видачі державного акту на право власності на земельну ділянку ОСББ «Хімік -Ковель» не погоджені межі земельної ділянки із позивачами не може бути підставою для скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

Разом з тим, відповідно до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи, щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Однак як вбачається з матеріалів справи, спірна земельна ділянка на праві власності чи на праві користування позивачам не належала, а тому і права позивачів щодо користування земельною ділянкою, переданою у власність ОСББ «Хімік-Ковель» на підставі оскаржуваного рішення не порушені.

Отже, доводи апеляційної скарги про підставність позовних вимог є власним тлумаченням встановлених обставин справи, були предметом дослідження суду першої інстанції і їм суд в сукупності з іншими доказами по справі дав правильну юридичну оцінку та не спростовують висновків суду і не містять підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду від 27 жовтня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді