Справа № 214/4722/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 листопада 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Ковтун Н. Г.,

при секретареві - Троценко О. М.,

без участі сторін, в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, при заочному розгляді, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі при заочному розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням штрафних санкцій, посилалася на те, що 15.01. 2014 року вона позичила відповідачцігроші у розмірі 25 000 грн. в борг для оформлення її спадщини та оплати комунальних платежів, про що відповідачка написала розписку, в якій зобовязалася повернути гроші у повному обсязі в строк до 15.03.2016 року ( 2 роки по 1 000 грн. на місяць). У разі порушення зобовязань по договору позики штрафні санкції складають 10% щомісяця ; відповідачка повернула 3 150 грн. (08.02.2014 року 1000 грн., 09.04.2014 року 950 грн., 06.05.2014 року 500 грн., 06.06.2014 року 700 грн.) Штрафні санкції складають 1385 грн., 3 % річних 266, 52 грн., інфляційні витрати 4 834, 40 грн. Разом сума штрафних санкцій, 3% річних, інфляційних витрат складає 6 485, 92 грн. Сума боргу 21 850 грн. Всього просить стягнути 28 335, 92 грн. Також просить стягнути з відповідача оплату послуг адвоката 2000 грн., судовий збір за звернення з позовом в сумі 283, 36 грн., та судовий збір за забезпечення позову 121, 80 грн.

У судове засідання позивач не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача ОСОБА_3, повноваження якого підтверджуються свідоцтвом про право заняття адвокатською діяльністю №1285, договором на надання правової допомоги від 08.06.2015 року надав суду заяву, у якій повністю підтримав позов, проти заочного розгляду справи не заперечував, просив суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу заочно за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки факт укладення договору позики підтверджується розпискою, написаною від імені відповідача, та підписаною нею. Оригінал розписки долучений судом до матеріалів цивільної справи ( а. с. 16). З вказаної розписки, вбачається, що відповідач ОСОБА_2, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 одержала від ОСОБА_1, що мешкає АДРЕСА_1 гроші в сумі 25 000 грн. для одержання спадщини і оплати комунальних платежів по квартирі АДРЕСА_2. Гроші зобовязалася повернути протягом 2 років з щомісячно виплатою у розмірі 1 000 грн. на місяць з лютого 2014 року по березень 2016 року включно. У разі порушення зобовязання за розпискою передбачені штрафні санкції у розмірі 10 % щомісячно від суми.

Висновок суду про задоволення позову ґрунтується на наступних положеннях: ст. 1046 ЦК України, якою передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором.

Ч.1, 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Ст. 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання.

Судом встановлено, що відповідач порушив зобовязання, що виникло у звязку з укладенням між сторонами договору позики. Відповідач, як стверджує позивач, повернув позику частково в сумі 3150 грн., та прострочив повернення чергових частин позики, як це було передбачено розпискою, тому позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася в сумі 21 850 грн., яка має бути стягнута з відповідача.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України на користь позивача з відповідача, який прострочив виконання грошового зобов'язання має бути стягнута сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач відповідно до розрахунку (а. с. 17) просить стягнути інфляційні втрати в сумі 4 834, 40 грн. та 3% річних в сумі 266, 52 грн., а також 1 385, 00 грн. неустойку у вигляді штрафу 10% за прострочення кожного щомісячного платежу. Враховуючи положення ст. 625 ЦК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивача має бути стягнута сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі, що вказаний у позовній заяві. Стосовно стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми в сумі 266, 52 грн., то3% річних від простроченої суми стягуються у тому випадку, якщо інший розмір процентів не встановлений законом, а ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачений розмір процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ України, отже не маючи змоги вийти за межі позовних вимог, суд вказану у позові суму 266, 52 грн. стягує з відповідача як проценти за договором позики.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Договором позики, укладеним між сторонами передбачена неустойка у вигляді штрафу в сумі 10% за прострочення щомісячних платежів, тому позов в частині стягнення неустойки в сумі 1 385, 00 грн. також підлягає задоволенню.

Вирішуючи спір, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, присуджує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 283, 36 грн., що підтверджується квитанцією від 05.06.2015 р.( а. с. 1). Також з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 2 000 грн. компенсації витрат на правову допомогу, розмір яких як вбачається з акту прийому-передачі виконаних робіт (а. с. 7) відповідає розміру компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, передбаченому ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року.

Стосовно присудження судового збору в сумі 121,80 грн., сплаченого за забезпечення позову, то в цій частині суд відмовляє в задоволенні вимог, бо ухвалою суду від 13.07.2015 року в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено ( а. с. 26).

Жодних заперечень та доказів у справі з боку відповідачки до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215,224-233 ЦПК України, ст. ст. 509, 533, 610, 1046, 1047, 1049,1050 ЦК України, суд, -

ВИ Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням штрафних санкцій - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь РябовоїЛюбові Василівниза договором позики 28 335, 92 (двадцять вісім тисяч триста тридцять пять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Василівнисудовий збір в сумі 283, 36 грн. та компенсацію витрат на правову допомогу в сумі 2 000 грн.

Рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів.

Суддя: Ковтун Н. Г.