Справа № 388/784/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

26.08.2015 року Долинський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді Баранського Д.М.,

за участю секретарів: Іскри А.А., Поліщук Т.І.,

представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з вересня 2011 року проживав без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вели спільне господарство.

За час проживання з ОСОБА_4 у них народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

При реєстрації народження дитини у відділі актів цивільного стану прізвище, ім'я по батькові дитини у книзі реєстрації народжень записано у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері.

Позивач ОСОБА_3 уважає, що є батьком дитини ОСОБА_5, оскільки спільно проживав з відповідачкою ОСОБА_4 у період з вересня 2011 року по квітень 2012 року.

За наявності вищезазначеного, ОСОБА_3 вказує, що має бути зазначений батьком у свідоцтві про народження дитини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити. Суду пояснив, що приблизно з осені 2011 року до літа 2012 року проживав разом із ОСОБА_4 Під час спільного проживання відповідачка завагітніла. Відомості про батька дитини було внесено за заявою позивачки. Зазначає, що дитина на нього схожа. До погіршення відносин з відповідачкою, надавав допомогу їй та дитині. Крім цього інколи проживали разом. Зазначає, що відповідачка відмовляє у вихованні дитини, а він у свою чергу бажає бути батьком дитини. ОСОБА_3 стверджує, що разом проживали з ОСОБА_4, перераховував відповідачці гроші на утримання сім'ї, іншим чином надавав матеріальну допомогу. Раніше відповідачка не повідомляла, що дитина не його, такі розмови виникли недавно.

Представник відповідачки ОСОБА_4, ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти позову. Суду пояснила, що позивач ОСОБА_3 не є батьком дитини ОСОБА_5, оскільки батьком дитини є інший чоловік прізвище якого не може назвати, так як той одружений. Крім цього, пояснила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом не проживали, спільне господарство не вели.

Представник відповідача відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала проти позову. Суду пояснила, що 28 грудня 2012 року до відділу з'явилась ОСОБА_4 з питань реєстрації народження дитини. Було встановлено, що ОСОБА_4 у шлюбі не перебувала. Заявниця виявила бажання записати відомості про батька дитини у актовому записі про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме за прізвищем та громадянством матері, а власне ім'я та по батькові батька - за вказівкою матері.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що її син ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_4 проживали разом з осені 2011 року до весни 2012 року, в тому числі проживали за адресою її місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1. За цією адресою відповідачка проживала й тоді коли ОСОБА_3 не було вдома. Відносини між сином та ОСОБА_4 погіршились після того як відповідачка завагітніла. Свідок зазначає, що надавали відповідачці гроші на утримання дитини, дзвонили до неї, в тому числі надавала гроші особисто. Ніколи не чула про те, що у відповідачки був інший чоловік.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що приблизно із зими 2011 року її брат ОСОБА_3 проживав у цивільному шлюбі з відповідачкою. Проживали разом приблизно до квітня-травня 2012 року, після цього розлучились. Коли ОСОБА_4 завагітніла, запевняла свідка, що вагітна від брата. У грудні 2012 року ОСОБА_4 повідомила свідка, що у тої народився племінник. Свідок уважає, що ОСОБА_4 не бажає, щоб ОСОБА_3 був батьком дитини з метою отримувати допомогу одинокої матері. Свідок указує, що відповідачка ніколи не заявляла, що брат не є батьком дитини, а навпаки заявляла про того батьківство.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що йому відомо про те, що ОСОБА_3 разом проживав з ОСОБА_4 Проживали разом приблизно один рік, а саме з літа-осені 2011 року до літа 2012 року. Разом з ними проводив час. Свідку не відомо, що ОСОБА_4 перебувала у той час з іншим чоловіком. Зазначає, що сторони недавно проживали, ходили разом на прогулянки. Свідку відомо, що позивач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини. ОСОБА_8 відомо, що відповідачка заявляла про те, що ОСОБА_3 був їй потрібен як біологічний батько. Свідок заперечує доводи представника відповідачки про те, що ОСОБА_4 з ним не знайома. Свідок ОСОБА_4 знає, крім того його матір була у неї вихователем. ОСОБА_8 відомо особисто, що сторони проживали разом. Свідок знає сторін. Крім цього, свідку відомо, що позивач давав гроші на утримання дитини та відповідачки.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що йому відомо про те, що сторони проживали разом, а також про те, що ОСОБА_3 допомагав ОСОБА_4 Проживали разом з осені 2011 року до весни-літа 2012 року. Неодноразово заходив до сторін, а також бачив їх разом. Свідку відомо, що у період спільного проживання з ОСОБА_3, ОСОБА_4 завагітніла. У період вагітності бачив сторін разом, а також бачив їх разом уже з дитиною. Зазначає, що дитина схожа на позивача. Свідку відомо, що ОСОБА_3 неодноразово надавав ОСОБА_4 грошові кошти.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Кіровограді народився ОСОБА_5 (а. с. 15).

Згідно актового запису про народження ОСОБА_5 № 227 від 28 грудня 2012 року його батьком записаний ОСОБА_10, матір'ю ОСОБА_4

Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

За змістом ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Судом установлено, що відповідачка у справі ОСОБА_4 народила дитину ОСОБА_5 не будучи при цьому у шлюбі з будь-яким чоловіком.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Саме відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України було вчинено запис про батька у Книзі реєстрації народжень, що стосується запису про народження дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме запис про батька дитини вчинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Зазначене вбачається із актового запису про народження дитини № 227 від 28 грудня 2012 року, а також цей факт був підтверджений у судовому засіданні представником відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2

За змістом п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Оскільки запис про батька дитини ОСОБА_5 у Книзі реєстрації народжень учинено, згідно ч. 1 ст. 135 СК України, відповідно ОСОБА_3 має право на звернення до суду з цим позовом про визнання батьківства.

За змістом п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Судом установлено відповідно до пояснень допитаних судом позивача та свідків, що у період з осені 2011 року до літа 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом, а також вели спільне господарство. Доводи представника відповідачки про протилежне є необґрунтованими, оскільки не спростовані жодним чином.

Вищевказане дає суду підстави вважати, що дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка народжена відповідачкою ОСОБА_4, була зачата у період спільного проживання останньої з позивачем ОСОБА_3

Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 74 Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичних експертиз», молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, може являтись біологічним батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, народженої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ймовірністю 99,99999 %; таким чином батьківство практично доведене (а. с. 38-44).

Згідно вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що з урахуванням сукупності досліджених судом доказів можливо стверджувати про те, що позивач ОСОБА_3 є батьком дитини ОСОБА_5

Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Беручи до уваги той факт, що суд дійшов до переконання визнати позивача ОСОБА_3 батьком дитини ОСОБА_5, відповідно за наявності цього факту суд уважає внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_5 від 28 грудня 2012 року № 227, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області, а саме зазначити у цьому актовому записі позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також зазначити прізвище дитини «ОСОБА_5», по батькові «ОСОБА_5».

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем у цій справі понесено та документально підтверджено судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн, а також у зв'язку із проведення експертизи в розмірі 5884,80 грн, що підлягають стягненню на користь позивача.

Відповідно до ст. 26 ЦПК України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи та їх представники.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві.

Суб'єкти цивільних процесуальних правовідносин, які вступають у порушену в суді справу, пред'явивши позов щодо предмета спору з метою захисту особистих суб'єктивних матеріальних прав чи охоронюваних законом інтересів, є третіми особами, які заявляють самостійні вимоги (ст. 34 ЦПК України).

Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, є суб'єкти цивільних процесуальних правовідносин, які беруть участь у справі на стороні позивача або відповідача з метою захисту своїх суб'єктивних прав та інтересів (ст. 35 ЦПК України).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Виходячи із системного аналізу зазначених правових норм, слід зробити висновок, що при вирішенні справ, які стосуються оспорювання батьківства та внесення запису про батька до актового запису про народження дитини за наслідками розгляду спору, відділи державної реєстрації актів цивільного стану, згідно ст. 30 ЦПК України не є особами, прав і обов'язків яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх юридична заінтересованість у результатах вирішення справи судом і реалізації ухваленого в ній рішення.

Відповідно до вищевикладеного, відповідач у справі відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області не повинен відповідати за цим позовом, оскільки відсутня його юридична заінтересованість у результатах справи, а відтак не повинен нести судові витрати у цій справі.

Згідно вищезазначеного, з відповідачки ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_3 6128,40 грн понесених та документально підтверджених судових витрат, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору та пов'язаних з проведенням експертизи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 125, 126, 128, 134, 135 СК України, статтями 10, 11, 15, 57-64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Внести зміни до актового запису № 227 від 28 грудня 2012 року про народження дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме зазначити батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, прізвище дитини «ОСОБА_5», по батькові дитини «ОСОБА_5».

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 6128,40 грн (шість тисяч сто двадцять вісім гривень 40 копійок) понесених та документально підтверджених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 31 серпня 2015 року.

Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський