Справа № 187/1355/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"16" грудня 2015 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Іщенко І.М., при секретарі Клисак Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

22.09.2015 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між ними, який зареєстровано 18.02.1994 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 93.

Від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

З 2013 року подружжя не підтримує шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства та фактично не проживають разом.

Через непорозуміння та різні погляди на життя, сімейно-шлюбні відносини між ними не склалися. Позивачка переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши, що останні два роки вони з дружиною перестали розуміти один одного та мають різні погляди на життя.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнавала та просила надати строк на примирення.

Заслухавши сторін, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини:

Згідно з копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 93 від 18 лютого 1994 року, складений Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 (а.с. 5).

Від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з 2013 року, що не заперечувалось ними в суді.

Судом надавався строк на примирення, але за збігом терміну, примирення між подружжям не відбулося, позивач наполягав на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечувала на розлученні.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відповідачка ОСОБА_2 виявила бажання залишити шлюбне прізвище «Бахмут».

Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно розірвати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 105, 112, 235 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 лютого 1994 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 93 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 залишити шлюбне «Бахмут».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3