Дата документу 30.12.2015
Справа № 320/6910/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Ніколової І.С.

при секретарі Колесніковій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування майном та зобовязання видати ордер на вселення, -

В С Т А Н О В И В:

З урахуванням уточнень, позивач просить визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування майном та зобовязати Мелітопольську міську раду видати ордер на вселення.

В позовній заяві позивачка вказує, що на підставі довідки з Мелітопольської міської ради з 1999 року вона мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Їй було повідомлено, що ордер на квартиру надати не можуть, оскільки будинок та квартира перебувають в аварійному стані і поселення до будинку тимчасове. У 2000 році цю довідку у неї викрали. Починаючи з 1999 року позивач мешкала в зазначеній квартирі, робила поточний ремонт, приводила у стан придатний для проживання, сплачувала комунальні платежі. Згідно з відповіддю КП ММБТІ право власності на АДРЕСА_2 зареєстровано за Мелітопольським виконкомом на підставі рішення виконкому №23 від 05.03.1950 року. У звязку з тим, що вона не має ордера на вселення у квартиру вона не може звернутись до відповідних органів для приватизації житла. За адресою: АДРЕСА_1 прописаний також і відповідач ОСОБА_2, однак його позивач не бачила починаючи з 1999 року, за вказаною адресою він не проживає та не зявляється, його речей у квартирі не має та ніколи не було.

Від представника позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від представника відповідача до суду надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, згідно відмітки квартальної, засвідченої КП «Житломасив» вручити повідомлення неможливо у звязку з тим, що він за адресою: м. Мелітополь, вул. Красіна, б. 22 не проживає.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с. 4,8 / за вказаною адресою зареєстрований і відповідач ОСОБА_2 /а.с. 8/

Відповідно до довідки в.о. директора КП «Житломасив» за адресою: АДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_1, ОСОБА_2 зареєстрований у 1991 р., але не мешкає. /а.с. 53/

Судом встановлено, що відповідач за вказаною адресою не проживає.

Рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області №210/3 від 18.12.2014 р. квартиру АДРЕСА_3 визнано придатної для проживання у звязку з тим, що мешканцями квартири виконано ремонт. /а.с.5/

Згідно довідки виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області б/н від 17.06.2015 р., ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку з 20.03.1997 р., №1727. Ордер на квартиру на імя ОСОБА_1 не видавався. Житловий будинок № 4 по вул. Красіна, м. Мелітополь знаходиться на балансі КП «Житломасив»./а.с.6/

Згідно довідки КП «Житломасив» від 20.07.2015 р. ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та користується частиною сараю, розташованого у даному домоволодінні. /а.с.7/

Згідно листа КП «ММБТІ» від 03.09.2015 р. для того, щоб приватизувати житло за адресою: АДРЕСА_1 необхідно подати документи згідно переліку./а.с. 51-52/ У звязку з тим, що вона не має ордера на вселення у квартиру вона не може звернутись до відповідних органів для приватизації житла.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Згідно до ст. 21 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Зокрема статтею 40 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Статтею 25 Загальної декларації прав людини передбачено, що кожен має право на життєвий рівень, необхідний для підтримання здоровя, добробуту свого та своєї сімї, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та необхідне соціальне обслуговування, а також право на забезпечення у разі безробіття, хвороби, інвалідності, вдівства, старості чи іншої відсутності засобів для існування за незалежних від нього обставин.

Статтею 9 Житлового кодексу України визначено, що громадяни мають прав на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Згідно з вимогами ст. 63 ЖК України предметом найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Крім того, відповідно до ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

ст.72 ЖК України вказує, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням унаслідок відсутності цієї особи понад установлені терміни, провадиться в судовому порядку.

Тому суд вважає необхідним позов задовольнити, визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, враховуючи, що позивач проживає за вказаною адресою з 1999 року, на підставі втраченої довідки, ордер їй не видали у звязку з тим, що житло в аварійному стані, позивачем за власні кошти зроблено ремонт, внаслідок чого квартиру визнано придатної для проживання, весь цей час вона сплачувала комунальні послуги, суд вважає за необхідне, зобовязати відповідача - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради видати позивачці ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_4.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, 9, 61, 63, 71, 72 ЖК Української РСР, ст. ст. 179, 197, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування майном та зобовязання видати ордер на вселення задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_5.

Зобовязати Мелітопольську міську раду Запорізької області видати ОСОБА_1 ордер на вселення у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.С. Ніколова