Справа пр. №2-з/756/204/15
У Х В А Л А

26 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Луценко О.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до АТЗТ « ДВК», ПП « Будінвестмонтаж» про визнання договору недійсним, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів АТЗТ « ДВК», ПП « Будінвестмонтаж» про визнання договору недійсним.

До судового засідання позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт незавершеного будівництва - будинок 03/с-2,що розташований за адресою АДРЕСА_1, посилаючись на те, що це є необхідним та єдиним способом забезпечення в майбутньому виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ч.2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На даний час між сторонами виник спір щодо визнання договору « Про передачу функцій замовника недійсним.

Отже, у випадку невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суддя вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є співмірними із заявленими позивачами вимогами, а тому приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до АТЗТ « ДВК», ПП « Будінвестмонтаж» про визнання договору недійсним- задовольнити.

Накласти арешту на об'єкт незавершеного будівництва - будинок 03/с-2,що розташований за адресою АДРЕСА_1.

Копію ухвали надіслати для виконання відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Дана ухвала відповідно до Закону України „Про виконавче провадження" є виконавчим документом та може бути пред'явлена до виконання протягом одного року з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.М. Луценко