ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8210/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. за участі: секретаря Горбань С.І., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, та зняття його з реєстраційного обліку за зазначеною адресою.

На обґрунтування позову вказала, що вона є власником вищевказаної квартири, у якій окрім неї зареєстровані її неповнолітні діти, мати та колишній чоловік - відповідач ОСОБА_3 Після розірвання шлюбу 12 грудня 2012 р. ОСОБА_3 виїхав з квартири, забравши усі свої речі, і з того часу у спірній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, квартирою не цікавиться. Відповідач одружився вдруге і мешкає у квартирі своєї дружини, адреса якої їй невідома.

Позивач посилається на те, що внаслідок реєстрації відповідача у належній їй квартирі вона вимушена сплачувати за відповідача комунальні платежі, що порушує її права.

Позивач ОСОБА_2 позов підтримала, подавши письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем його роботи, проте в судове засідання він повторно не з'явився, письмових заперечень на позов не подав.

Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

На підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 6 березня 1998 р. ОСОБА_2 набула у власність трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 8. 9).

17 липня 1999 р. ОСОБА_2 вступила у зареєстрований шлюб з ОСОБА_3 (а.с. 15).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 грудня 2012 р. шлюб між сторонами розірвано (а.с. 16).

Згідно даних довідки житлово-експлуатаційної організації від 11.09.2015 р. наразі у належній позивачу на праві власності квартирі перебувають на реєстраційному обліку позивач ОСОБА_2, її неповнолітні діти - син ОСОБА_6 і дочка ОСОБА_7, мати ОСОБА_4 та колишній чоловік ОСОБА_3 (а.с. 7).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 понад рік не проживає у спірній квартирі, що підтверджується засвідченими начальником житлово-експлуатаційної дільниці № 22 (структурним підрозділом комунального підприємства «Господар» Дарницького району міста Києва») актами від 10.09.2014. 12.11.2014, 11.03.2015, 15.07.2015, 09.09.2015 (а.с. 10, 11, 12, 13, 14) та показаннями допитаних в судовому засіданні свідків - родичів, друзів та сусідів позивача.

Баба позивача ОСОБА_8 пояснила в суді, що колишній чоловік її онуки близько трьох років не проживає у спірній квартирі, його речей у житлі немає. Їй відомо, що він одружився вдруге і мешкає у своєї дружини.

Сусідка ОСОБА_9 пояснила, що буває у спірній квартирі 1-2 рази в місяць, при цьому відповідача вона не бачила понад два роки, його речей у квартирі немає, автомобіль, на якому він їздить, у дворі не з'являється.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили, що з часу розлучення їх подруги ОСОБА_2 з чоловіком останній у спірній квартирі не проживає, його речей там немає. Іноді вони бачать ОСОБА_3, коли він приїздить до дітей, проте у своє колишнє житло він не заходить.

Жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач ОСОБА_3 цікавився чи цікавиться житловою площею, сплачує комунальні послуги та намагався вселитися у спірну квартиру, суду не надано.

Поважних причин відсутності ОСОБА_3 у спірній квартирі судом не встановлено.

Угода щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом між сторонами не укладалася.

З огляду на вказане суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_3, обравши собі інше місце проживання, добровільно залишив спірну квартиру, забравши з неї усі свої речі, і не проживає у ній понад рік без поважних причин.

Та обставина, що ОСОБА_3, обравши собі інше місце проживання, залишився перебувати на реєстраційному обліку у спірній квартирі, значення для вирішення цього спору не має, оскільки наявність чи відсутність реєстрації сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням чи відмови в цьому.

За приписом ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі своєї відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб…

Ст. 391 цього Кодексу надає власнику право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним, що перебування ОСОБА_3 на реєстраційному обліку у квартирі, яка належить на праві власності позивачу ОСОБА_2, порушує право останньої на використання помешкання згідно з цільовим призначенням та її право вільно розпоряджатися своїм майном.

Порушені права позивача підлягають захисту у визначений законом спосіб - шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом.

Вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку у спірній квартирі є зайвою, оскільки за приписом ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку за зазначеною адресою.

Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 88 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 487,20 горн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215, 225, 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 487 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо скаргу та заяву не було подано.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене відповідачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали.

Суддя: