АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/7426/13-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/1265/К/14 інстанції - Бондарєва О.І.
Категорія 27 (1) Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Митрофанової Л.В., Михайлів Л.В.,

при секретарі - Голуб О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0307/0208/88-018, відповідно до умов якого, останній отримав кредитні кошти, в іноземній валюті, у розмірі 60000 доларів США, під 11,9% річних, строком користування по 21.02.2018 року включно, якщо тільки не буде застосовано іншого терміну.

Внаслідок укладених 28 листопада 2012 року між правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» - ПАТ «Сведбанк» та ТОВ Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс»), а також ТОВ «ФК «Вектор плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» договорів факторингу, останнє набуло статусу нового кредитора/стягувача за вищезазначеним кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань утворилась прострочена заборгованість розмір якої станом на 01 вересня 2013 року складає 1032336 грн. 96 коп., з яких заборгованість за кредитом - 391044 грн. 82 коп., заборгованість по відсоткам 227083 грн. 21 коп. та пеня 414208 грн. 93 коп., яку позивач, разом із судовими витратами в сумі 3441 грн. просив стягнути з відповідача.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2015 року позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором №0307/0208/88-018 від 22.02. 2008 року, яка станом на 01.09.2013 року, складає 706721 грн. 32 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 48 923,41 доларів США, заборгованість за відсотками - 28 410,26 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань (01.10.2012 по 01.09.2013) - 11 083,86 доларів США, що разом становить 88417,53 дол. США (48 923,41 + 28 410,26 + 11 083,86), що по курсу НБУ, станом на 01.09.2013 року, є еквівалентом - 706721 грн. 32 коп. та судовий збір в розмірі 3441 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд неправомірно розглянув справу без участі його та його представника, суд не звернув увагу на відсутність доказів того, що мала місце передача прав вимоги стосовно укладеного з ним кредитного договору, та не врахував, що на договорах факторингу відсутні підписи та печатки уповноважених осіб, що, на його думку, викликає сумнів факту укладення угоди. Крім того, суд залишив поза увагою те, що 19.11.2009 року Центрально-Міським відділом ДВС було закінчено виконавче провадження, відкрите за виконавчим написом нотаріуса про стягнення з нього на користь ПАТ «Сведбанк» грошових коштів у розмірі 471010 грн., під час якого було реалізовано належне йому майно.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0307/0208/88-018, згідно умов якого, останній отримав кредитні кошти, в іноземній валюті, у розмірі 60 000 доларів США, під 11,9% річних, строком користування по 21.02.2018 року включно, якщо тільки не буде застосовано іншого терміну.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язаний у строки, передбачені кредитним договором, сплачувати решту кредиту, проценти за його користування. Крім того, п.8.1. Договору, передбачена сплата пені, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми простроченої заборгованості, за кожен день прострочення.

У порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору, ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 01.09.2013 року, утворилась заборгованість у розмірі 1 032 336,96 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 48923,41 доларів США; заборгованість за відсотками - 28410,26 доларів США; пеня за несвоєчасне виконання умов договору - 51 821,46 доларів США, разом: 129 155,13 доларів США (48 923,41 + 28 410,26 + 51 821,46), що по курсу НБУ, станом на 01.09.2013 року, є еквівалентом - 1 032 336,96 грн.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (Банк), та Факторинговою компанією «Вектор Плюс», укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1., 2.2. укладеного Договору Банк відступає свої права вимоги заборгованості по кредитним договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі, пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.

28.11.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1,2.2. укладеного Договору Клієнт (ТОВ «ФК»Вектор Плюс») відступає Фактору (Позивач) свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.

Внаслідок укладених договорів відбулося заміна кредитора, а саме Позивач набув статусу нового кредитора/стягувача за Договором №0307/0208/88-018 від 22.02.2008 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції керувався ст. ст. 253, 258, 266, 512, 514, 525-527, 549, 551, 610-612, 1048, 1050 ЦК України та виходив із того, що встановлені в судовому засіданні обставини витікають з відступлення права грошової вимоги фактору, правовідносин з належного виконання зобов'язань за договором кредиту та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язань і наслідків, які виникають при неналежній відмові, а оскільки права позивача порушені неналежним виконанням зобов'язання відповідачем тому позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню з урахуванням вимог законодавства щодо обмеження річним строком вимог про стягнення пені (неустойки).

Колегія суддів погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509, п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається із матеріалів справи 22 лютого 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0307/0208/88-018, згідно умов якого, останній отримав кредитні кошти, в іноземній валюті, у розмірі 60 000 доларів США, під 11,9% річних, строком користування по 21.02.2018 року включно, якщо тільки не буде застосовано іншого терміну.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань утворилась заборгованість, розмір якої судом визначено вірно на підставі наявних в матеріалах справи розрахунків та документів.

Внаслідок укладених 28 листопада 2012 року між правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» - ПАТ «Сведбанк» та ТОВ ФК «Вектор Плюс», а також ТОВ «ФК «Вектор плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» договорів факторингу, останнє прийняло право вимоги коштів за кредитними договорами ПАТ "Сведбанк", в тому числі згідно договору №0307/0208/88-018 від 22 лютого 2008 року - право грошової вимоги коштів від ОСОБА_2 (витяг з Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 28.11.2012 року).

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем належним чином не доведено правомірність набуття ним права вимоги за кредитним договором, оскільки на договорах факторингу відсутні підписи та печатки уповноважених осіб, на увагу не заслуговують, оскільки до матеріалів справи долучені копії договорів факторингу, а не оригінали.

Не можуть бути взяті до уваги і доводи відповідача про неврахування судом стягнутих з нього на користь ПАТ «Сведбанк» грошових коштів у розмірі 471010 грн., оскільки даний факт відображено у розрахунку заборгованості, наданому позивачем і судом першої інстанції йому надано належну оцінку.

Інші доводи відповідача колегія суддів до уваги не сприймає, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці і відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України юридичного значення для вирішення справи не мають.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Ухвалою колегії суддів від 17 червня 2015 року ОСОБА_2 відстрочено сплатусудового збору за подання апеляційної скарги на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2015 року, тому з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 1827 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Г.О.Савіна

Судді: Л.В.Митрофанова

Л.В.Михайлів