Справа № 369/7069/15-ц
Провадження № 4-с/369/74/15
УХВАЛА

Іменем України

07.12.2015 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Кондратенко М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області ОСОБА_2 неправомірними, скасування постанови та зобов»язання вчинити певні дії, заінтересована особа ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_4 акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області ОСОБА_2 неправомірними, скасування постанови та зобов»язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що 13 жовтня 2011 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення у цивільній справі № 2-3024/2011 за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Банком направлено до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ поштовою кореспонденцією заяву про відкриття виконавчого провадження із виконавчим листом. 23 березня 2015 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 винесено постанову ВП № 31276368 про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Банк не погоджується із вказаною постановою і вважає її незаконною та такою. що порушує його права, як стягувача. Так, державний виконавець всупереч вимогам ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» поверхово підійшов до виконання своїх обов»язків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна і коштів.

Також постанова, що оскаржується, була направлена державним виконавцем до стягувача в порушення ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» без повідомлення про вручення. 22 червня 2015 року стягувач отримав постанову. Таким чином, строк подання скарги до суду не пропущено.

Враховуючи викладене, заявник ОСОБА_4 акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 з посиланням на вимоги ст. ст. 6, 11, 30, 31 Закону України «Про виконавче провадження» просив визнати дії державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 про ненадсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови про повернення виконавчого документа неправомірними, визнати дії державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 23 березня 2015 року ВП № 31276368, зобов»язати державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 провести виконавчі дії з виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області № 2-3024/2011.

В судовому засіданні 17 липня 2015 року судом ухвалено залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_3.

В судове засідання заявник не з»явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, подав суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника заявника.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_3 не з»явилася, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судове засідання державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 не з»явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

З»ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 16 лютого 2012 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_6 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-3024, виданого 28 жовтня 2011 року Києво-Святошинським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі»15 372 грн. 14 коп., і боржнику запропоновано самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

23 березня 2015 року державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, в якій встановлено, що згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, нерухоме майно за боржником не значиться. Згідно відповіді Держземагентства, земельні ділянки за боржником не обліковуються. Згідно акта державного виконавця з виходом за адресою, вказаною у виконавчому документі, майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявлено. Згідно відповіді ДПС про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб та про номери рахунків, відкритих фізичними особами, інформація відсутня. Згідно відповіді ПФУ про осіб-боржників, які отримують пенсії та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, інформацію не знайдено. Згідно відповіді МРЕВ ДАІ, боржнику на праві власності належить автомобіль ОСОБА_7, СФ69У, д.н.з. НОМЕР_1, який відповідно до виконавчого листа та роз»яснення рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2012 року, на підставі акту прийому-передачі від 28 січня 2013 року передано представнику ПАТ КБ «ПриватБанк». З урахуванням викладеного, державним виконавцем Костенко А.О. постановлено виконавчий документ з виконання виконавчого листа № 2-3024, виданого 28 жовтня 2011 року Києво-Святошинським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі» 15 372грн. 14 коп. повернути стягувачу. В постанові також державним виконавцем зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред»явлений до виконання до 23 березня 2016 року.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно вимог ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов»язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред»явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 в межах своїх повноважень були здійснені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку майна боржника ОСОБА_3, і державним виконавцем з»ясовано було, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення. За таких обставин державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 правомірно було 23 березня 2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, і тому у суду відсутні підстави щодо визнання дій державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 23 березня 2015 року ВП № 31276368, та зобов»язання державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 провести виконавчі дії з виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області № 2-3024/2011.

Доводи заявника у скарзі про те, що державний виконавець поверхнево підійшов до виконання своїх обов»язків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів, є необгрунтованими, оскільки не підтверджені ніякими доказами.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні скарги у частині заявлених вимог про визнання дій державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 23 березня 2015 року ВП № 31276368, та зобов»язання державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 провести виконавчі дії з виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області № 2-3024/2011.

Згідно вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов»язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як зазначав у скарзі заявник, постанова, що оскаржується, була направлена державним виконавцем стягувачу в порушення ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» без повідомлення про вручення.

В матеріалах виконавчого провадження, копії яких надано суду ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області, відсутні відомості, що оскаржувана постанова державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу від 23 березня 2015 року надсилалась стягувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, як того вимагає ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин дії державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 про ненадсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу слід визнати неправомірними, і тому скарга в цій частині вимог підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, ст. ст. 6, 31, 47 Закону України „Про виконавче провадження, суд-

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_2 про ненадсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 23 березня 2015 року неправомірними.

У решті скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ковальчук Л.М.