АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/707/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 22-ц/789/1186/15 Доповідач - Храпак Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - адвоката Бахіра Р.Д. та представника ОСОБА_2- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бучацького районного суду від 25 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства "Перспектива 1", товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива 2", Бучацької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання права на земельну часту (пай), -

ВСТАНОВИЛА:

в квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ВАТ "Перспектива 1", ТзОВ "Перспектива 2", Бучацької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання права на земельну часту (пай) у розмірі 4,14 га із земель Бучацького радгоспу-технікуму та зобов'язати ТзОВ "Перпектива 2" включити її у списки осіб, які мають право на земельну ділянку (пай). Крім того, просить суд поновити їй строк для звернення до суду.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що вона з 1951 року працювала в колгоспі імені «Сталіна», а з 01.04.1961 року по 01.07.1987 року в Бучацькому радгоспі технікумі, який був правонаступником колгоспу, після чого вийшла на пенсію та є пенсіонером з числа працівників, що мають право на частку (пай). В 2008 році при розпаюванні земель позивачку не включено у загальний список осіб, які мають право на земельну частку (пай). Про порушення свого права на земельну частку (пай), позивачці стало відомо у 2013 році із довідки, виданої комісією по розпаюванню землі ВАТ «Перспектива 1». Вважає, що строк для звернення до суду не пропущений, оскільки про порушення свого права позивачці стало відомо лише у 2013 році, раніше дізнатись про те, що її не включено в списки осіб, які мають право на пай позивачка не могла, оскільки є пенсіонером, хворіла і потребувала стороннього догляду.

Рішенням Бучацького районного суду від 25 червня 2015 року в позові ОСОБА_2 до ВАТ "Перспектива 1" правонаступника ТзОВ "Перпектива 2", Бучацької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання права на земельну частку (пай ) - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначила, що відмовляючи у позові суд першої інстанції послався на заперечення відповідачів про те, що позивачем пропущено трирічний строк для звернення до суду, оскільки розпаювання земель проводилось у 2008 році. Проте, судом не було взято до уваги, що відповідачі не надали жодного доказу того, що вона була повідомлена у 2008 році про те, що під час розпаювання земель ВАТ "Перспектива - 1" в червні 2008 року будуть проводитись збори. Нічим не доведено, що вона запрошувалась на збори і свідомо, з власної волі не прийшла на них та не здійснила необхідні дії для вирішення питання щодо належності отримання права на земельну ділянку (пай).

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

У судове засідання представники відповідачів не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку представників відповідачів такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника апелянта, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (надалі Указу) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Згідно з пунктом 2 Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Зі змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну часту (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Підстави для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) встановлені статтею 3 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 01.04.1961 року по 01.07.1987 року до виходу на пенсію працювала у Бучацькому радгоспі-технікумі, що підтверджується довідками Бучацького радгоспу - технікуму Бучацького району Тернопільської області (а.с.8-11). З 01 січня 1999 року Бучацький радгосп-технікум перейменовано на Бучацький державний аграрний коледж згідно наказу Міністерства АПК України № 371 від 18.12.1998р.

З довідки державної реєстраційної служби Бучацького районного управління юстиції № 65 від 03 квітня 2014 року видно, що 01 лютого 2006 року на базі структурного виробничого підрозділу Бучацького державного аграрного коледжу згідно наказу Міністерства аграрної політики України № 642 від 23 листопада 2005 року створено Державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Перспектива". 02 жовтня 2007 року державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Перспектива" реорганізовано шляхом перетворення на відкрите акціонерне товариство "Перспектива 1" згідно наказу регіонального відділення ФДМУ № 189 від 13 липня 2007 року. 17 травня 2011 року ВАТ "Перспектива 1" згідно рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Перспектива 1" від 06.05.2011р. реорганізовано шляхом перетворення на приватне акціонерне товариство "Перспектива 1", а 17 липня 2013 року ПАТ "Перспектива 1" згідно рішення єдиного акціонера ПрАТ "Перспектива 1" від 28.-3.2013р. реорганізовано шляхом перетворення у товариство з обмеженою відповідальністю "Перспектива-2". Товариство з обмеженою відповідальністю "Перспектива-2" є правонаступником Бучацького державного аграрного коледжу, ДП СГП "Перспектива", ВАТ "Перспектива 1", ПрАТ Перспектива 1" (а.с.59).

Згідно рішення 15 сесії Трибухівської сільської ради № 538 від 20 березня 2008 року надано дозвіл ВАТ "Перспектива 1" на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0,69 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель Бучацького державного аграрного коледжу, які знаходяться в межах населеного пункту на території Трибухівської сільської ради і погоджено виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ВАТ "Перспектива1" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2362,18 га за рахунок земель Бучацького державного аграрного коледжу, які знаходяться в межах населеного пункту на території Трибухівської сільської ради (а.с.17).

09 липня 2008 року розпорядженням голови Бучацької районної державної адміністрації за № 505 затверджено списки працівнитків та пенсіонерів ВАТ "Перспектива" 1", що мають право на отримання земельних часток (паїв) у власність і від цього самого числа за № 506 головою Бучацької районної державної адміністрації видано розпорядження, яким надано дозвіл на приватизацію земель ВАТ "Перспектива 1", яке є правонаступником ДП "СГП "Перспектива" (лист регіонального відділення фонду державного майна України по Тернопільській області від 01.04.2008р. № 04-06-00948), що знаходиться в постійному користування, площею 2918,73 га, в тому числі за межами пунктів (а.с.18, 19).

З довідки Відділу Держземагенства у Бучацькому районі № 29-1904-0.5-655/2-15 від 04.03.2015р. вбачається, що у списку громадян, яким передано земельні частки (паї) в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель ВАТ "Перспектива 1" на території Трибухівської сільської ради ОСОБА_2 не числиться (а.с.16).

Отже, колегія суддів вважає, що суд дійшов вірного висновку про порушене право позивача на земельну частку (пай).

Проте, правилами ст.71 ЦК УРСР та і приписами ст.257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст.76 ч.1, ст.80 ЦК УРСР та ст.261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення і сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідач ТзОВ "Перспектива 2" у запереченнях проти позову звернуло увагу суду на вказане порушення і просило відмовити в позові в зв'язку зі спливом строку позовної давності (а.с.24).

Розпаювання земель ВАТ "Перспектива 1" відбулося у 2008 році.

Про порушення свого права на отримання земельної частки (паю) ОСОБА_2 дізналася або могла довідатися у 2008 році, коли згідно розпорядження голови Бучацької районної державної адміністрації за № 802 від 12 листопада 2008 року було затверджено результати розподілу земельних ділянок ВАТ "Перспектива 1" між власниками земельних часток (паїв) і передано їм у приватну власність (а.с.20).

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом 06 квітня 2015 року, при цьому будь-яких належних доказів чинення перешкод звернення з позовом з листопада 2008 року по червень 2015 року суду не надала та не навела переконливих причин поважності пропуску строку позовної давності.

Доводи апелянта про те, що про порушення свого права позивач дізналася тільки після отримання довідки комісії по розпаюванні земель ВАТ "Перспектива 1" у 2013 році не спростовують вищевикладених висновків суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши обставини спору, дослідивши докази й давши їм належну оцінку в силу ст.ст.10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем пропущено без поважних причин строк позовної давності і тому правильно ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 в зв'язку з пропуском без поважної причини строку для звернення з позовом у суд.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Бучацького районного суду від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.М. Храпак