Справа № 428/1854/15-ц
Провадження № 2/428/2411/2015
01 жовтня 2015 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Олійник В.М.,
при секретарі Гертьманцевій Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Дельта Банк», відділення ПАТ «Дельта Банк» в м.Сєвєродонецьку про стягнення заборгованості за депозитними договорами, -
Позивач в судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, в разі неявки представника відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.
Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, причини неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать корінці рекомендованих повідомлень. Раніше надавав суду заяви про закриття провадження по справах та письмові заперечення на позов де зокрема зазначав, що право власності на кошти вкладника до банку не переходить, а залучаються лише на зберігання, та переходять в управління, після переведення депозитних коштів на поточний рахунок, такі кошти втрачають статус вкладних. Жодним договором та нормативно-правовим актом не передбачена можливість стягнення з банку коштів, які належать клієнту та зберігаються на його рахунку, оскільки банк не набуває право власності на ці кошти. Позивачем не було надано банку жодних належно оформлених розпоряджень щодо перерахування коштів або проведення інших операцій щодо коштів, що знаходяться на поточних рахунках банку. Проводити операції з вилучення грошових коштів, розрахунків позивач могла і на РОS-терміналах, в інших банках, країнах, сплативши при цьому комісію банків за проведення операцій. А також зазначає, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02.03.2015р. в ПАТ «Дельта Банк» з 03.03.2015р. діє тимчасова адміністрація. Відповідно до п.1, п.2 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Забороняється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладання арешту на кошти та майно банку. На підставі викладеного просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Представник відповідача відділення ПАТ «Дельта Банк» в м.Сєвєродонецьку в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши заперечення відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.
З заданих суду позивачем заяв від 12.01.2015 року, 26.02.2015 року, претензії від 12.01.2015 року адресованих як завідувачу відділенням так і керівництву ПАТ «Дельта Банк», а також ОСОБА_4 Директорів АТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 вбачається, що позивач неодноразово зверталась до відповідачів з вимогами про повернення банківських вкладів. Ніяких рішень не прийнято, відповідей не надано.
Дані обставини не заперечує відповідач, що підтверджується його запереченнями на позов.
Відповідно до ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Частина 2 цієї статті передбачає,що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.
З матеріалів справи вбачається, що позивач після спливу строку залучення вкладу звертався до ПАТ «Дельта Банк» із вимогами про видачу вкладів, що підтверджується заявами, претензією, повідомленнями банку, але банк ухилився від виконання свого обов'язку видати вклад.
Відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним.
Така правова позиція викладена в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України (№ 6-140цс13) від 25 грудня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.
За таких обставин суд не приймає доводів відповідача про те, що банк виконав своє грошове зобов'язання в день перерахування вкладу на поточний банківський рахунок вкладника.
Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на норми п. 2 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що оскільки в Банку запроваджено тимчасову адміністрацію, то під час її дії не здійснюється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.
Відповідачем надано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року, згідно якого з 03.03.2015 року розпочата процедура виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасова адміністрація запроваджена строком з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року.
Частинами 1, 5 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд розпочинає виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.
Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 36 вищезазначеного Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.
Разом з цим, предметом спору не є кошти та майно банку, а грошові кошти, що належать виключно кредитору банку ОСОБА_1, про що відповідач сам зазначає в запереченнях на позов.
Частина 5 статті 34 даного Закону наголошує, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;
Разом з цим, відповідно до п. 5 частини 6 Закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.
В частині дольового стягнення грошових коштів з відповідачів ОСОБА_2 акціонерного товариства «Дельта Банк», відділення ПАТ «Дельта Банк» в м.Сєвєродонецьку на користь позивача суд вважає за необхідне відмовити оскільки з наданих суду договорів вбачається, що договори укладалися в м.Антрациті, однак сторонами договорів виступали безпосередньо позивач ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», що розташоване за адресою: м.Київ, вул.Щорса, 36-б. Документів (доказів в розумінні ст.ст. 59, 60 ЦПК України) підтверджуючих, що відділення ПАТ «Дельта Банк» в м.Антрациті переміщено до м.Сєвєродонецька суду не надано, як і не надано суду доказів в підтвердження, що Сєвєродонецьке або Антрацитівське відділення ПАТ «Дельта Банк» має статус юридичної особи та обособленої структурної одиниці ПАТ «Дельта Банк» що може виступати в якості відповідача, у звязку з чим суму грошових коштів необхідно стягнути з ПАТ «Дельта Банк», що розташоване за адресою: м.Київ, вул.Щорса, 36-б, в стягненні з Сєвєродонецького відділення ПАТ «Дельта Банк» відмовити.
Щодо розміру грошових коштів, що підлягають стягненню з відповідача ПАТ «Дельта Банк» на користь позивача, суд виходить з того, що позивачем було заявлено розраховану суму грошових коштів з урахуванням розмірів вкладі, частково отриманих коштів, нарахованих але не виплачених відсотків.
Відповідач у своїх запереченнях не заперечував проти розмірів сум, що підлягають нарахуванню та виплаті позивачу за договорами банківських вкладів, не надано обґрунтованих розрахунків, у звязку з чим суд вважає, зазначені позивачем суми узгодженими і такими, що підлягають стягненню з відповідача ПАТ «Дельта Банк» на користь позивача.
Оскільки характер фінансово-кредитних відносин, стороною в якій є фізична особа, а також використані у Законах № 1023-XII, № 2664-ІІІ терміни споживчий кредит, фінансова установа, фінансова послуга дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають з кредитних договорів, договорів банківського вкладу, договорів страхування, підпадають під дію Закону України № 1023-XII «Про захист прав споживачів» і позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ст. 22 зазначеного закону та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з ПАТ «Дельта Банк» на користь держави.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 626, 629, 1054 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Дельта Банк», відділення ПАТ «Дельта Банк» в м.Сєвєродонецьку про стягнення заборгованості за депозитними договорами задовольнити частково.
В частині дольового стягнення грошових коштів з Сєвєродонецького відділення № 380236 ПАТ «Дельта Банк» відмовити за необґрунтованістю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник