Номер провадження 2/754/1532/15
Справа №754/756/15-ц
24 вересня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Макас Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Центральне регіональне управління" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2011 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» стягнуто заборгованість за Кредитним договором № 44-07-И/02 від 08.08.2007 року у розмірі 1 201 137,46 грн. Зазначене судове рішення набрало законної сили. До цього часу рішення суду не виконано, після постановлення судового рішення відповідачі не здійснили жодної проплати в рахунок погашення боргу. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за Кредитним договором № 44-07-И/02 від 08.08.2007 року у сумі 8 606 521, 65 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 78,50 кв.м., житлової площею 43,90 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, шляхом визнання права власності на зазначене майно за Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, заборгованість погашається у частині, пропорційній вартості предмета іпотеки, виселити з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі.
В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити в повному обсязі, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за Кредитним договором № 44-07-И/02 від 08.08.2007 року у сумі 8 606 521, 65 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 78,50 кв.м., житлової площею 43,90 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, шляхом визнання права власності на зазначене майно за Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, заборгованість погашається у частині, пропорційній вартості предмета іпотеки, виселити з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, суд вважає можливим розглядати справу у їх відсутність, за наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 08.08.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_1, з другої сторони, був укладений Кредитний договір № 44-07-И/02.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 08.08.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», з однієї сторони, та відповідачкою ОСОБА_2, та ОСОБА_1, з другої сторони, був укладений договір поруки № 44-07-П/02.
Також, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 08.08.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_1, з другої сторони, був укладений Іпотечний договір, відповідно до умов якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 78,50 кв.м., житлової площею 43,90 кв.м.
Відповідно до п. 2 Іпотечного договору, предмет іпотеки передається в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за Кредитним договором, а також процентів за користування Кредитними ресурсами, а також комісійної винагороди за Кредитним договором, неустойки за Іпотечним договором або Кредитним договором, враховуючи відшкодування збитків, завданих простроченням платежів за основним зобов'язанням, відшкодування витрат по зверненню стягнення на Предмет іпотеки в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення вимог.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2011 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» стягнуто заборгованість за Кредитним договором № 44-07-И/02 від 08.08.2007 року у розмірі 1 201 137,46 грн. Зазначене судове рішення набрало законної сили.

Однак, рішення суду про стягнення заборгованості виконано не було, заборгованість за Кредитним договором не погашена.

Пунктом 17 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року передбачено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Пунктом 9 вказаної вище Постанови № 5 передбачено право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Станом на 11.12.2014 року сума заборгованості за Кредитним договором складає 8 606 521,65 грн., з яких:

-сума строкової заборгованості за відсотками - 3 103,99 доларів США, що за курсом НБУ становить 48 646,68 грн.;

-сума простроченої заборгованості за відсотками - 99 175,98 доларів США, що за курсом НБУ становить 1 554 316,21 грн.;

-пеня, нарахована на суму простроченого тіла кредиту, відсоткам, комісії - 7 003 558,76 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Відповідно до вимог ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 6. ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 6.4.8 Іпотечного договору визначено право Банку достроково звернути стягнення на Предмет іпотеки у разі неналежного виконання іпотекодавцем будь-яких умов основного зобов'язання, у тому числі, у разі несвоєчасної чи неповної сплати ануїтетних платежів, несвоєчасного повернення суми Основного зобов'язання, в тому числі кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Зважаючи на встановлені судом обставини, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню у повному обсязі.

Пунктом 43 вказаної Постанови № 5 передбачено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке.

Згідно з частиною четвертою статті 9, статтею 109 ЖК України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.

При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника, або в інший погоджений сторонами строк.

Як вбачається з письмових матеріалів справи у квартирі АДРЕСА_1 на даний час зареєстровані та проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується довідкою форми № 3.

Але будь-яких доказів того, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований та проживає ОСОБА_1, позивачем надано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку про виселення підлягають частковому задоволенню, а саме у частині виселення з квартири відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягають частковому задоволенню з підстав, зазначених вище.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 81,20 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст. 203, 215, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, Законом України "Про іпотеку", -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Центральне регіональне управління" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за Кредитним договором № 44-07-И/02 від 08.08.2007 року у сумі 8606521, 65 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 78, 50 кв.м., житлової площею 43, 90 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, шляхом визнання права власності на зазначене майно за Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб"єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, заборгованість погашається у частині, пропорційній вартості предмета іпотеки.

Виселити з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" витрати по сплаті судового збору у розмірі 81, 20 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: