Справа № 368/1717/14-ц
Провадження № 2/368/12/15
Рішення

іменем України

"31" грудня 2015 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі головуючого судді Кириченка В.І.,

при секретарі Марчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику в справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про знесення самочинно побудованих споруд, відшкодування матеріальної і моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про знесення самочинно побудованих споруд, зобовязання побудувати водовідведення, зобовязання дотримуватись правил добросусідства і не створювати негативних впливів на земельну ділянку,-

встановив :

ОСОБА_1 обґрунтував позов тим, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його сусід ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 і самочинно побудував за цією адресою господарські прибудови приблизно розміром 1,5 м. на 3 м. до будинку та розміром 1,5 м. на 3 м. до гаража з порушенням будівельних норм, а саме п.3.25 ДБН 360-92, так як для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1 м. і при цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно- технічних заходів, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів на територію суміжних ділянок, але вказана відстань менша 1 м. і атмосферні опади з вказаних прибудов стікають на його суміжну земельну ділянку під стіну гаража, що спричиняє потріскання стіни гаража і проведення її ремонту і бетонного покриття в дворі.

На підставі ст.391 ЦК України, ст.103 ч.1 ЗК України просив суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні його майном шляхом знесення самочинно побудованих прибудов, так як відповідач відмовляється зробити більших розмірів систему водовідведення і стягнути з відповідача 1413 грн. у відшкодування матеріальної шкоди на ремонт майна. Також просив стягнути з відповідача 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди, так як спричинення матеріальної шкоди відповідачем нервує його, створює незручності і він втратив сон.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги і просив усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні його майном шляхом знесення самочинно побудованих споруд під літ. «В» та літ. «б1» які не відповідають вимогам п.3.25 ДБН 360-92** та п.2.17 ДБН В.2.2.-15-2005. Решту вимог та обґрунтування позову підтримав. Зустрічний позов не визнав, так як його земельна ділянка розташована нижче земельної ділянки відповідача і тому вода з його будов не тече на земельну ділянку відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 подав зустрічний позов який обґрунтував тим, що його сусід ОСОБА_1 самочинно побудував в м. Кагарлику по вул..Дзержинського,30 сарай та гараж з порушенням будівельних норм, а саме п.3.25 ДБН 360-92, так як для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1 м. і при цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно- технічних заходів, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів на територію суміжних ділянок, але вказана відстань менша 1 м. і атмосферні опади з сараю стікають на деревяний паркан відповідача і це спричиняє його псуванню та підтопленню земельної ділянки відповідача. Також позивач побудував систему водовідведення дощової води з житлового будинку таким чином, що вона стікає до межі земельної ділянки відповідача біля його гаража, що створює загрозу руйнування гаражу через пошкодження відмостки та фундаменту гаражу.

На підставі ст.391 ЦК України, ст.103 ч.1 ЗК України просив суд зобовязати позивача ОСОБА_1 знести за власний рахунок вказаний гараж, зобовязати побудувати водовідведення з жилого будинку і сараю таким чином, що вода не стікала на його земельну ділянку та господарські споруди, зобовязати ОСОБА_1 дотримуватись правил добросусідства та не створювати відповідачу негативних впливів на його земельну ділянку у вигляді дощової води, що стікає на його земельну ділянку.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 змінив позовні вимоги в зустрічному позові стосовно сараю і просив зобовязати ОСОБА_1 знести за власний рахунок вказаний сарай. Решту позовних вимог та обґрунтування зустрічного позову підтримав. Первісний позов не визнав, так як будівельні норми на які посилається позивач були прийняті пізніше будівництва споруд під літ. «В» та літ. «б1». Також відповідач погоджується здійснити перебудову з влаштуванням інженерно- технічних заходів, які запобігатимуть стіканню атмосферних опадів на земельну ділянку позивача, так як позивач сам демонтував водозабірник у відповідача ОСОБА_2 , так як вважав, що він не забезпечує належного водовідведення.

Судом встановлено слідуюче.

ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 . На земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, власником якої він є ,за вказаною адресою розташований гараж під літ. «Д» 1994 року побудови який обладнаний водостоком на відстані 0,96 1,00 м від паркану, що розділяє сусідні земельні ділянки, а також сараї які обладнані водостоком під літ. «Г» 1992 року побудови та літ. «Б» 1965 року побудови на відстані 0,78- 0,94 м від паркану, що розділяє сусідні земельні ділянки.

Його сусід ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. На земельній ділянці за вказаною адресою розташований сарай під літ.»В» 1990 року побудови який має односкатну покрівлю, що влаштована в напрямку земельної ділянки позивача на відстані 0,11 м від паркану , що розділяє сусідні земельні ділянки. Покрівля не обладнана водостоком. Покрівля житлового будинку за вказаною адресою обладнана водостоком і зливні води відводяться на покрівлю сараю піл літ. «В». Сарай під літ. «б1» 1986 року побудови розташований на межі вказаних земельних ділянок і має односкатну покрівлю, влаштовану як продовження покрівлі гаража та має нахил в напрямку земельної ділянки позивача і покрівля не обладнана водостоком. Вказані сараї були обладнані системою водовідведення у вигляді металевих ринв , але 25.11.2014 року позивач ОСОБА_1 їх демонтував , так як вважав, що вони незаконно розташовані над його земельною ділянкою і не забезпечують водовідведення, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні, актами комісій від 16.05.2014 року, 29.10.2014 року, 28.11.2014 року, заявою ОСОБА_2 до міліції від 25.11.2014 року.

Стаття 376 ЦК України передбачає слідуюче:

1. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

2. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

7. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України , Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до п.3.25 ДБН 360-92 « Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1 м. і при цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно- технічних заходів, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів на територію суміжних ділянок.

Відповідно до ст.391 ч.1 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.386 ч.1 ЦК України , держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Стаття 103 Земельного кодексу України передбачає слідуюче.

1. Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Так як відповідач ОСОБА_2 не заявляв вимог про незаконність демонтажу системи водовідведення і на час розгляду справи ним не забезпечено влаштування необхідних інженерно- технічних заходів, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів на територію суміжної земельної ділянки позивача, то є доведеним відповідно дост.103 ч.1 ЗК України , що він не обрав такий спосіб використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення, при яких власнику сусідньої земельної ділянки ОСОБА_1 завдається найменше незручностей. Так як проведення перебудови є можливим, що підтверджується висновком експертизи, і відповідач погоджується провести перебудову з урахуванням вимог по забезпеченню влаштування необхідних інженерно- технічних заходів, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів на територію суміжної земельної ділянки, то позивач не довів, що спосіб захисту прав, обраний ним, відповідатиме положенню ст.386 ч.1 ЦК України про рівний захист прав усіх субєктів права власності. При цьому суд враховує пояснення позивача , що він не бажає ставити позовні вимоги про покладення обовязку на відповідача провести відповідну перебудову. Також позивач відповідно до ст.60 ЦПК України не довів, що стікання атмосферних опадів з вказаних гаража та сараїв на його суміжну земельну ділянку спричинило потріскання стіни гаража і проведення її ремонту та бетонного покриття, так як висновком експертизи підтверджується неможливість визначення причини пошкодження бетонного покриття яке могло виникнути: в процесі експлуатації, перевищення граничного стану строку експлуатації до його ремонту, неякісного виконання робіт. На момент проведення обстеження ознак пошкоджень на поверхні зовнішніх та внутрішніх стін гаража не виявлено. Тому відсутні підстави для відшкодування майнової шкоди відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України.

Також відповідно до ст. 23 ч.1 п.2,1167 ч.1 ЦК України відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, так як позивач відповідно до ст.60 ЦПК України не довів, що зазнав душевних страждань від протиправної поведінки відповідача, враховуючи те, що сам демонтував ринви відповідача.

Тому в задоволенні позову слід відмовити.

В задоволенні зустрічного позову слід відмовити, так як відповідачем не доведено обставин на які він посилася на обґрунтування зустрічного позову і порушення його прав позивачем . Висновком експертизи підтверджується, що гараж і сараї під літ. «Г» та літ. «Б» обладнані водостоком і земельна ділянка відповідача розташована вище земельної ділянки позивача.

Керуючись ст.ст. . 391 ч.1 , 386 ч.1, 376, 23 ч.1 п.2,1167 ч.1 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд,-

вирішив :

В задоволенні позову відмовити.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня оголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.223 ЦПК України.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися з 6.01.2016 року. Суддя: В. І. Кириченко