Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гаврилової О.В.,

при секретарі Неділько Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.04.2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав передано на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва та 08.06.2016 року зазначену справу передано в провадження судді Гаврилової О.В.

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мотивуючи свої вимоги тим, що з 28.07.2007 року до 04.02.2010 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дитина проживає з позивачем і перебуває на утриманні позивача та її чоловіка. Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.07.2009 року відповідач був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України до шести років позбавлення волі. З народження доньки відповідач її долею не цікавиться, матеріально не утримує, вихованням не займається, аліментів не сплачує, що є причиною звернення позивача з даним позовом до суду.

06.08.2015 року в судовому засіданні ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації. (а.с. 77-78)

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача подала до суду письмові заперечення проти позову, долучені до матеріалів справи, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову з підстав необґрунтованості останнього, оскільки відповідач не мав наміру на ухилення від піклування та матеріального забезпечення неповнолітньої доньки ОСОБА_4, був позбавлений можливості її відвідувати і безпосереднього виховувати у зв'язку із відбуванням відповідачем покарання у місцях позбавлення волі, на час судового розгляду справи відповідач спілкується з дитиною в телефонному режимі, регулярно надсилає грошові кошти на її утримання, однак позивач заперечує проти спілкування рідного батька з його донькою.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Хмельницької міської ради в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, направив на адресу суду лист, в якому зазначив, що на засідання комісії з питань захисту прав дитини не надано документів, які б підтверджували або спростовували ухилення ОСОБА_2 від виконання його обов'язків. Не доведено також те, що позбавлення його батьківських прав відповідатиме найвищим інтересам дитини. Враховуючи наведене, представник третьої особи повідомляє про неможливість надання суду висновку органу опіки та піклування.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Згідно положення статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки несуть відповідальність за виховання своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є матір'ю, а ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.11.2007 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис за № 3195. (а.с. 6)

13.07.2009 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України та за сукупністю злочинів призначено покарання у виді шести років позбавлення волі. (а.с. 12-14)

За даними Свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 04.02.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 77 від 04.02.2010 року. (а.с. 7)

16.03.2013 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 332, та ОСОБА_7 змінено прізвище на „ОСОБА_7". (а.с. 8)

За даними Довідки, виданої Хмельницькою житлово-експлуатаційною конторою № 6 від 16.10.2014 року, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1, сім'я складається з трьох осіб: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 9)

Згідно Довідки Хмельницького дошкільного навчального закладу № 33 „Джерельце", ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відвідувала ДНЗ № 33 „Джерельце" з 01.09.2010 року по 31.05.2014 року. (а.с. 10)

Згідно Довідки Хмельницької спеціалізованої школи І ступеня № 30 від 17.10.2014 року, ОСОБА_4 дійсно навчається в Хмельницькій спеціалізованій школі І ступеня № 30 в 1-Б класі. (а.с. 11)

За даними Акту обстеження умов проживання № 76 від 06.10.2015 року, складеного комісією Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, проведено обстеження житлових умов зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2. Умови проживання задовільні, в квартирі чисто, охайно, наявні всі необхідні меблі та побутова техніка (а.с.109).

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України).

При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 Сімейного кодексу України).

Згідно Листа, складеного Органом опіки та піклування Виконавчого комітету Хмельницької міської ради 12.11.2015 року № 01-34-2027/15, встановлено, що малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з матір'ю ОСОБА_1, яка створила належні умови для утримання дитини. Мати стверджує, що батько, ОСОБА_2, не цікавиться дочкою, не бере участі у вихованні та не надає матеріальної допомоги на утримання, проте не надала жодного доказу на підтвердження цього. ОСОБА_2 на засідання комісії з питань захисту прав дитини не прибув, хоча письмово був повідомлений про слухання питання. На засіданні комісії не надано документів, які б підтверджували або спростовували ухилення ОСОБА_2 від виконання його обов'язків. Не доведено також те, що позбавлення його батьківських прав відповідатиме найвищим інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 137 ЦПК України, неможливо надати суду висновок органу опіки та піклування (а.с.105).

В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 указаної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 також роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, обов'язково здійснювати необхідні дії для з'ясування позиції відповідача й обґрунтувань.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу, України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57?60 Цивільного процесуального кодексу України.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Як убачається зі змісту позовної заяви, підставами позбавлення відповідача батьківських прав зазначено те, що з народження доньки відповідач її долею не цікавиться, матеріально не утримує, вихованням не займається, аліментів не сплачує.

У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, приймаючи до уваги Лист Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 12.11.2015 року № 01-34-2027/15, суд дійшов висновку про відсутність підстав для позбавленні батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4, оскільки в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження підстави, на які посилається позивач для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки. Так, позивачем не надано будь-яких доказів самоусунення відповідача від виховання його дитини та доказів відсутності зацікавленості з боку відповідача у її моральному розвитку та матеріальному забезпеченні, оскільки представником відповідача надано копії квитанцій на підтвердження здійснення грошових переказів на ім'я позивача за період 2010-2015 років, при цьому позивачем не надано доказів примусового стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, що свідчить про добровільне виконання відповідачем батьківського обов'язку щодо матеріального утримання дитини. Також судом ураховано, що позивач після розірвання шлюбу з відповідачем створила нову сім'ю, в якій зростає їх спільна з відповідачем донька, проживає в іншому місті, що є обставинами, які ускладнюють виконання батьківських обов'язків з боку відповідача, а сама по собі судимість відповідача, перебування його в місцях позбавлення волі не є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, за відсутності в матеріалах справи доказів винної поведінки відповідача, як батька, та свідомого нехтування ним своїми обов'язками.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду з позовом, розмірі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 197, 208, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: