У Х В А Л А

27 серпня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року в справі за позовом фермерського господарства «Ніка» до ОСОБА_4 про визнання права власності на посіви, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до фермерського господарства «Ніка» про визнання права користування земельною ділянкою, усунення перешкод,

встановила:

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 6 червня 2014 року у задоволенні позову фермерського господарства «Ніка» (далі - ФГ «Ніка») відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано ФГ «Ніка» не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою площею 106,99 га, яка розташована на території Володимирівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. Визнано за ОСОБА_4 право користування земельною ділянкою площею 106,99 га, яка знаходиться за вищевказаною адресою. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ФГ «Ніка» до ОСОБА_4 про визнання права власності на посіви, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зустрічного позову ОСОБА_4 до ФГ «Ніка» про визнання права користування земельною ділянкою, усунення перешкод відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року відхилено касаційну скаргу ОСОБА_4

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 22 квітня 2015 року і залишити в силі рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 6 червня 2014 року залишити в силі, посилаючись на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме : ст.ст. 15, 19 Закону України «Про оренду землі» та ст. ст. 210, 640 ЦК України .

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції, погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, виходив із того, що позивач за первісним позовом пред'явив вимоги не про відшкодування збитків, завданих неправомірними, на його думку, діями відповідача, а про визнання права власності на незавершене виробництво (озимі посіви ріпаку), а тому позовні вимоги ФГ «Ніка» про визнання права власності на посіви не підлягають задоволенню через невідповідність обраного господарством способу судового захисту його права користування земельною ділянкою, на невизнання та порушення якого воно посилалось у позовній заяві. Також, зустрічний позов про визнання права користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні нею ОСОБА_4 як фізична особа пред'явив до суду 30 травня 2014 року, вже після реєстрації фермерського господарства «ОСОБА_4» як юридичної особи, доказів порушення позивачем його (відповідача) прав як фізичної особи відповідач суду не надав, тому відсутні підстави для задоволення зустрічного позову.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від 6 березня 2013 року, суд, погодившись із висновками судів апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що право оренди земельної ділянки виникає за договором оренди, зареєстрованим відповідно до закону, а оскільки спірний договір був зареєстрований тільки 28 лютого 2012 року, то у суду першої інстанції не було підстав для висновку про наявність між сторонами правовідносин, але з 28 лютого 2012 року цей договір набув чинності й орендар користувався ділянкою правомірно.

Надана для порівняння постанова Верховного Суду України не слугує прикладом невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом фермерського господарства «Ніка» до ОСОБА_4 про визнання права власності на посіви, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до фермерського господарства «Ніка» про визнання права користування земельною ділянкою, усунення перешкод за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко