ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5748/14-ц
Провадження № 2/362/426/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді -Орди О.О

при секретарі -Хоменко О.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 треті особи: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Рудь", Товариство з обмеженою відповідальністю "Ратушенко", Товариство з обмеженою відповідальністю "Сандора", іноземне підприємство "ОСОБА_4 Беверіджиз Україна Лімітед" про визнання договору недійсним та повернення безпідставно набутого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1М звернулась до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди нежитлового приміщення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 липня 2014 р. ОСОБА_1М та ФОП ОСОБА_2Л уклали Договір оренди нежитлового приміщення кафе «Казка», що знаходиться за адресою: Київська область, м. Васильків, вулиця Грушевського, 17-а Згідно п. 5.2. вказаного договору, загальний розмір орендної плати за один місяць становить 8500 грн за всю орендовану площу без ПДВ. За наступні місяці користування орендованим приміщенням орендар сплачує орендну плату з урахуванням її коригування на індекс інфляції, за бажанням Орендодавця. Згідно п.5.3 вказаного договору орендна плата перераховується орендарем, незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря, щомісячно наперед, не пізніше 5 числа поточного місяця, на рахунок орендодавця або готівкою. Пунктом 3.1 передбачено що термін дії цього договору визначається з часу підписання цього договору строком на 12 місяців, тобто до 30 червня 2015 року. Позивач умови Договору оренди нежитлового приміщення виконав, і на умовах строковості та платності надав відповідачу в оренду нежитлове приміщення, що підтверджується актом приймання передачі майна від 01.07.2014 року. Відповідач же, в порушення виконання умов вказаного договору, а саме в період з липня 2014 року по листопад 2014 року не сплачував орендну плату чим порушив умови договору. Внаслідок невиконання належним чином своїх зобов'язань, відповідно до умов Договору, у відповідача виникла заборгованість, в сумі 42 500 грн, яку відповідач не погоджується сплачувати в добровільному порядку. Тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором оренди нежитлового приміщення яка складає 42500,00 грн., та сплачені судові витрати в розмірі 425,00 грн.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2Л не погоджуючись з первісним позовом подала зустрічний позов до ОСОБА_1М, треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова фірма "Рудь», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ратушенко, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сандора, іноземне підприємство «ОСОБА_4 Беверіджиз Україна Лімітед» про визнання договору оренди нежитлового приміщення недійсним та повернення безпідставно набутого майна. Свої вимоги обгрунтовує тим, що маючи намір здійснювати підприємницьку діяльність вона звернулась до ОСОБА_1 Мехака Ваняєвича з пропозицією надати їй в оренду приміщення кафе «Казка», що знаходиться за адресою: вулиця Грушевського 17-а м. Васильків Київської області. Для ведення підприємницької діяльності у приміщенні кафе «Казка» уклада з торгівельною фірмою «Рудь», ТОВ «Ратушенко», ТОВ «Сандора», ФОП «Шевченко», ІП «ОСОБА_4 кола беверіджиз Україна Лімітед» договори оренди та отримала обладнання для здійснення підприємницької діяльності, загальною вартістю 90 439 грн 43 копійки. 01 липня 2014 року вона зустрілась з ОСОБА_5В, який від імені його доньки ОСОБА_1М запропонував їй підписати договір оренди нежитлового приміщення та акт прийому передачі в односторонньому порядку та пояснив що після цього вона може негайно почати в приміщенні кафе «Казка» монтаж необхідного торгівельного обладнання, а через декілька тижнів донька підпише необхідні документи. Бажаючи швидше почати підприємницьку діяльність вона в присутності ОСОБА_5В та Штефан Г підписала два примірника договору оренди нежитлового приміщення кафе «Казка» та акт прийому-передачі цього обєкту, після чого отримала ключи. ОСОБА_1М особисто ніколи не бачила та особисто з нею не спілкувалась, обставини підписання зазначеного договору та акту приймання-передачі з боку ОСОБА_1М їй не відомі. В липні 2014 року представниками торгівельної фірми «Рудь», ТОВ «Ратушенко», ТОВ «Сандора», ФОП «Шевченко», ІП «ОСОБА_4 кола беверіджиз Україна Лімітед» було завезене та змонтоване необхідне торгівельне обладнання. Проте розпочати підприємницьку діяльністю їй не вдалося, оскільки її було введено в оману щодо наявності необхідних дозвільних документів на використання орендованого приміщення як обєкта громадського харчування, про що їй повідомили спеціалісти Васильківської міжрайонної СЕС. Враховуючи це вона вирішила розірвати договір оренди від 01.07.2014 року та вивезти орендоване нею обладнання, проте не змогла це зробити оскільки цьому їй перешкоджала адміністрацію та охорона готелю, які перекрили їй доступ до приміщення кафе «Казка». В звязку з чим вона просили визнати недійсним договір оренди нежитлового приміщення від 01.07.2014 року з наступних підстав: договір укладений з порушенням встановлених чинним законодавством вимог щодо порядку здійснення 2-хсторонього правочину, обставини підписання договору не дають можливості встановити вільний характер волевиявлення з боку орендодавця та відповідність його внутрішній волі та правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором, оскільки надане приміщення на момент укладення договору не був придатним для використання згідно умов договору. В звязку з чим вимога орендодавця щодо сплати орендної плати є необгрунтованою, так як недійсний правочин не створює юридичних наслідків. Крім того оскільки майно яке утримується ОСОБА_1М у приміщенні кафе «Казка» є безпідставно набутим майном а отже підлягає поверненню як безпідставно набуте майно. В звязку з чим просила визнати недійсним договір оренди нежитлового приміщення кафе «Казка», яке розташоване за адресою: Київська область, м. Васильків, вулиця Грушевського 17-А від 01 липня 2014 року та зобовязати повернути їй майно, що надано їй в оренду третіми особами на загальну суму 90439, 43 грн а саме: комплект меблів «Hike», 1 одиниця, інвентарний номер 697144 вартістю 812 грн, 15 коп, комплект меблів «Hike», 1 одиниця, інвентарний номер 697145 вартістю 812 грн, 15 коп, комплект меблів «Hike», 1 одиниця, інвентарний номер 697146 вартістю 812 грн, 15 коп, комплект меблів «Hike», 1 одиниця, інвентарний номер 697147 вартістю 812 грн, 15 коп, парасолю «Hike» 3.5*3.5 «Цветок» 1 одиниця інвентарний номер 608953, вартістю 3492 грн 50 коп, холодільну камеру «Тайфун» 802кр, 1 одиниця, заводський номер 873866, вартістю 3206, 41 грн., морозильну камеру UGUR 400SCEB» 1 одиниця, заводський номер 103090899, вартістю 3500 грн, морозильну камеру UGUR 400SCEB» 1 одиниця, заводський номер 2120694, вартістю 4000 грн, морозильну камеру Клімасан 1 одиниця, заводський номер 00019 вартістю 3500 грн, Піч XF -133 -1 одиниця, заводський номер 5113, вартістю 7371, 25 грн, теплову вітрину -1 одиниця, заводський номер 336373, вартістю 7629,69 грн, каркас металевий -1 одиниця, без номеру, вартістю 552 грн, кавоварка Perla S1, 1 одиниця, серійний номер 480708 вартістю 29000 грн, кавомолка Mazzer, 1 одиниця серійний номер 1034120, вартістю 6000 грн, фільтр помякшувач, 1 одиниця, без номеру, вартістю 1000 грн, кавоварка Spinell, 1 одиниця, серійний номер 27734, вартістю 7000 грн, холодільний однодверний шкаф Klimasan SCStreet, 1 одиниця, інвентарний номер 81052954, заводський номер 02107, вартістю 8861,30 грн, охолоджувач Frigoglass FV500, інвентарний номер 056R08198, 1 одиниця, вартістю 5283, 19 грн та стягнути судові витрати.

Ухвалою від 15.06.2015 року вищевказану зустрічну позовну заяву прийнято, а вимоги за зустрічним позовом об'єднано в одне провадження із первісним позовом.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом первісний позов підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зустрічний позов не визнав повністю, у задоволенні його вимог просив відмовити, оскільки ФОП ОСОБА_2 не надала жодного доказу щодо недійсності договору оренди нежитлового приміщення, шодо повернення майна то ця вимога також не підлягає задоволенню оскільки позивачем за зустрічним позовом не надано доказів знаходження цього майна у відповідача та належних йому приміщеннях. Крім того 15 липня 2015 року орендодавцем разом з депутатом Васильківської міської ради було складено акт про ухилення орендаря передати орендодавцю приміщення та примусове входження в дане орендоване приміщення в звязку з відмовою орендаря ОСОБА_2Л від передачі зданого в оренду за договором оренди нежитлового приміщення від 01 липня 2014 року орендодавцю ОСОБА_1, в результаті чого було встановлено, що будь-якого майна, що належить орендарю або будь якого іншого майна що належить третім особам в приміщенні не виявлено.

Відповідач за первісним позовом у судовому засіданні проти первісного позову заперечувала. Просила суд у задоволені первісних позовних вимог відмовити повністю. Зустрічний позов підтримала, просила суд зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи за зустрічним позовом ТОВ «Торгова фірма «Рудь» просив зустрічний позов в частині повернення безпідставно набутого майна задовольнити, щодо вимог про визнання договору оренди нежитлового приміщення від 01 липня 2014 року недійсним поклався на розсуд суду.

Представник третьої особи за зустрічним позовом ФОП «ОСОБА_3Е» просив зустрічний позов задовольнити, зазначивши що дійсно він намагався разом з ОСОБА_2Л ввійти до орендованого приміщення, але ці спроби виявились безрезультатними, оскільки їм перешкоджали в цьому, в звязку з чим вони звертались до міліції

Інші треті особи в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлялися, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, 01 липня 2014 року ОСОБА_1 (орендодавець) та фізична особа підприємець ОСОБА_2 (орендар) уклали Договір оренди нежитлового приміщення кафе «Казка», яке розташоване за адресою: Київська область, м. Васильків, вулиця Грушевського 17-А квартири загальною площею 41,2 кв.м. (а.с.6-9)

Пунктом 3.1 передбачено що термін дії цього договору визначається з часу підписання цього договору строком на 12 місяців, тобто до 30 червня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов»язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Позивач умови Договору оренди нежитлового приміщення виконав, і на умовах строковості та платності надав відповідачу в оренду нежитлове приміщення кафе «Казка», що підтверджується актом приймання передачі майна від 01.07.2014 року. (а.с.10)

Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно п. 5.2. вказаного договору, загальний розмір орендної плати за один місяць становить 8500 грн за всю орендовану площу без ПДВ. За наступні місяці користування орендованим приміщенням орендар сплачує орендну плату з урахуванням її коригування на індекс інфляції, за бажанням Орендодавця.

Згідно п.5.3 вказаного договору орендна плата перераховується орендарем, незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря, щомісячно наперед, не пізніше 5 числа поточного місяця, на рахунок орендодавця або готівкою.

Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов»язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідач же, в порушення виконання умов вказаного договору, а саме в період з липня 2014 року по листопад 2014 року не сплачувала орендну плату чим порушив умови договору

Внаслідок невиконання належним чином своїх зобов'язань, відповідно до умов Договору, у відповідача виникла заборгованість за орендними платою, що не заперечується відповідачем за первісним позовом, оскільки на її думку недійсний правочин не породжає юридичних наслідків, а отже відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За даних обставин, суд приходить до висновку, що має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, а первісний позов до задоволення, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по орендній платі за договором оренди нежитлового приміщення від 01.07.2014 р. в сумі 42500 грн. а також 425.00 грн. сплаченого позивачем судового збору.

Щодо вимог ФОП ОСОБА_2Л за зустрічним позовом до ОСОБА_1М, треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова фірма "Рудь», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ратушенко , Товариство з обмеженою відповідальністю «Сандора, іноземне підприємство «ОСОБА_4 Беверіджиз Україна Лімітед» про визнання договору оренди нежитлового приміщення недійсним та повернення безпідставно набутого майна суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. ОСОБА_4 сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст. 204 Цивільного кодексу України правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Згідно положень ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Так статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як роз'яснено у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року за №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійними»судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК ( 435-15 ) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України ( 254к/96-ВР ) (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

З роз"яснення, даних Пленумом Верховного Суду України у п.6 своєї постанови від 18 грудня 2009 року № 14 " Про судове рішення у цивільній справі" вбачається, що з урахуванням принципу безпосередності судового розгляду ( стаття 159 ЦПК України) рішення може бути обгрунтоване лише доказами, одержаними в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків обумовлених ним.

За приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В матеріалах справи міститься договір оренди нежитлового приміщення кафе «Казка», яке знаходиться за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Грушевського 17-а від 01 липня 2014 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, та акт приймання передавання вищезазначеного приміщення, які підписані обома сторонами. Доказів того, що цей договір на момент його укладання не було підписано орендодавцем ОСОБА_1М суду не надано, як і не надано доказів того що орендодавець не мав наміру на укладення цього договору.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний право чин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюється законами.

Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків.

Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним.

Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

Зі змісту акту приймання передавання від 01 липня 2014 року вбачається, що орендодавець ОСОБА_1 на виконання договору оренди нежитлового приміщення від 01 липня 2014 року передала а фізична особа підприємець ОСОБА_6 прийняла займане під оренду приміщення, яке розташоване за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Грушевського, 17-а. Передане приміщення знаходиться у придатному для використання за призначенням стані, а також працюючим водопостачанням, електропостачанням та теплопостачаючим обладнанням. Ніякий претензій один до одного, щодо зданих-прийнятих приміщень у сторін не має, що свідчить про виконання з боку орендодавця умов договору.

Крім того доказів щодо неможливості використання нежитлового приміщення кафе «Казка» як обєкта громадського харчування, на які посилається ОСОБА_2Л суду також не надано.

Отже позивачем за зустрічним позовом ж в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано до суду належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.58, 59 ЦПК України, які б могли підтвердити ті обставини на які вона посилається, а отже в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, які відповідно до закону могли б бути підставою для визнання вищевказаного договору недійсним позов в частині визнання Договору оренди недійсним задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про повернення безпідставно набутого майна судом встановлено наступне.

Згідно договору позички № 376/1 від 29.04.2014 року ТОВ «Торгова фірма «Рудь» (позичкодавець) зобовязується передати ФОП ОСОБА_2Л (користувачу), а користувач прийняти від позичкодавця у тимчасове безоплатне користування холодільне устаткування та супутні предмети до нього. Конкретне найменування речей, їх модель, кількість та вартість вказуються в акті прийому передачі, який є додатком № 1 до цього договору і є невідємною частиною (а.с. 49-50)

Згідно договору суборенди № 18942-5484 від 04 липня 2014 року ТОВ «Ратушенко» (орендар) передав в суборенду а ФОП ОСОБА_2Л прийняла у строкове платне користування торгово-рекламне обладнання та зобовязується сплачувати орендну плату майно згідно переліком яке зазначене в договорі, місцезнаходження майна : м. Васильків, вулиця Грушевського, 17А кафе «Казка» (а.с.52-53)

Відповідно до додаткової угоди до договору поставки № 6004 /2014 від 19.05.2014 року ТОВ «Сандора» (постачальник) передає ФОП ОСОБА_2Л (покупцю) в платне користування (оренду) холодильне та інше торгове обладнання для розміщення в ньому соків, напоїв та чіпсів, що виробляються та/або реализуються ТОВ «Сандора». Згідно акту прийому-передачі обладнання адреса торгової точки м. Васильків, вулиця Грушевського, 22. (а.с.75-79)

Згідно договору суборенди № 36 від 24 липня 2014 року ФОП ОСОБА_3Е (орендодавець) зобовязується надати ФОП ОСОБА_2Л (суборендареві) за плату у тимчасове користуваннч кавові автомати які належать ТОВ «Нестле Україна» для приготування кави та гарячих напоїв, адреса установки «Варенична» м. Васильків, вул. Грушевського, 17 (а.с.80-84)

Відповідно до договору на оренду охолоджувача № 3589916 від 18.08.2014 року Іноземне підприємство «Кока-кола Беверіджиз Україна Лімітед (ККБУ) надало ФОП ОСОБА_2Л (Орендареві) охолоджувач для охолодження і продажу напоїв з товарним знаком компанії Кока-Кола, адреса доставки м. Васильків, Грушевського, 17-а (а.с.111).

Згідно протоколів про прийняття про вчинене кримінальне правопорушення від 22.12.2014 року № 12788 та 12.01.2015 № 414 ОСОБА_2Л зверталась до Васильківського МВ (з обслуговування м. Васильків та Васильківського району) ГУМВС України в Київській області з заявами щодо факту укладення 07 травня 2014 року між нею та ОСОБА_7В договору оренди торгівельного павільйону за адресою м. Васильків, вул. Грушевського 17 та по факту неповернення обладнання на суму 42000 грн та щодо факту неповернення 05.11.2014 року ОСОБА_5 її власних речей (а.с. 161,166)

Згідно пояснень відібраних у ОСОБА_2Л в день подачі відповідних заяв встановлено факт неповернення обладнання, яке було нею встановлено в торгівельному павільйоні по вулиці Грушевського 17 в м. Васильків згідно договору оренди торгівельного павільйону з ОСОБА_7В (а.с.162,167)

Відповідно до висновку по матеріалам перевірки від 28.12.2014 року по матеріалам перевірки по заяві ОСОБА_2Л та ОСОБА_8С встановлено, що по вулиці Грушевського 17 в м. Васильків встановлено обладнання яке ТОВ «Калді» надало в оренду ФОП ОСОБА_2Л , яке ОСОБА_2Л не має можливості повернути, оскільки власник даного приміщення опечатав вказане приміщення. Як пояснила ОСОБА_2Л вона уклала 07.05.2014 року договір оренди торгівельної точки за адресою: м. Васильків, вулиця Грушевського, 17 але оскільки дане приміщення їй не підійшло вона повідомила ОСОБА_5В про намір про розірвання договору але останній опечатав приміщення та не повертає обладнання мотивуючи, тим що ОСОБА_2Л не сплатила кошти за оренду та вирішено розяснити заявнику щодо необхідності звернення по даному вопросу до суду (а.с.165)

Зазначаючи про те, що у нежитловому приміщенні кафе «Казка», яке розташоване за адресою: м. Васильків, вулиця Грушевського, 17-а залишилося належне третім особам майно, яке відповідач за зустрічним позовом не повертає, позивач, як на підставу своїх позовних вимог, посилається на норми ст.ст. 1212, 1213 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Посилання позивача на те, що вона зверталась до Васильківського МВ (з обслуговування м. Васильків та Васильківського району) ГУМВС України в Київській області із заявою про порушення по факту незаконного заволодіння майном, яке було встановлено в нежитловому приміщенні кафе «Казка», яке розташоване за адресою: м. Васильків, вулиця Грушевського, 17-а в судовому засіданні свого підтвердження не знайшло, оскільки із протоколів, пояснень, висновку по матеріалам перевірки заяв та повідомлень від гр. ОСОБА_2Л відносно неправомірних дій гр. ОСОБА_1М не значиться, а стосується питань щодо повернення майна згідно іншого договору оренди торгівельного павільйону.

Крім того згідно акту про ухилення орендаря передати орендодавцю приміщення та примусове входження в дане орендоване приміщення від 15 липня 2015 року який складено в присутності представника орендодавця ОСОБА_9М, дільничого інспектора Васильківського МВ ГУМВС України ОСОБА_10, депутата Васильківської міської ради ОСОБА_11Г та інших громадян встановлено, що будь-якого майна що належить орендарю ОСОБА_2Л або будь якого майна, що належить будь яким третім особам в приміщенні не виявлено. (а.с.132-133)

Також суд критично оцінює долучені до матеріалів справи договори між ФОП ОСОБА_2Л та ФОП ОСОБА_3, Товариством з обмеженою відповідальністю "Сандора", ТОВ "Торгова фірма "Рудь" Згідно акту прийому-передачі обладнання (додаток до договору поставки № 6004/2014 від 19.05.2014 між ФОП ОСОБА_2Л та ТОВ "Сандора") адресою торгової точки зазначено приміщення а саме: м. Васильків, Грушевського, 22. Згідно договору суборенди між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 адресою розміщення кавових автоматів є також адреса м. Васильків, вулиця Грушевського, 17, магазин "Варенична", крім цього цей договір та додатки до нього не підписані з боку ФОП ОСОБА_2Л . З договору позички № 576/1 від 29.04.2014 між ТОВ "Торгова фірма "Рудь" та ФОП ОСОБА_2Л року та додатків до нього вбачається що обладнання встановлено за адресою: м. Васильків, вулиця Грушевського, 17 біля готелю "Ярославна" , що дає підстави вважати що дане обладнання встановлювалось на інших об'єктах, які орендувались ФОП ОСОБА_2Л

В даному судовому засіданні позивачем не надано належних та допустимих доказів, що майно, яке він просить зобовязати повернути відповідачку на даний період часу знаходяться у незаконному володінні відповідачки.

За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позивач не довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Посилання позивача на те, що у спірному нежитловому приміщенні залишилося майно, яким відповідачка користується та розпоряджається без достатньої правової підстави, є необґрунтованим, оскільки відповідних доказів цьому не надано та в судовому засіданні не доведено.

Відповідно до положень ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За приписами статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже позивачем за зустрічним позовом ж в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано до суду належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.58, 59 ЦПК України, які б могли підтвердити ті обставини на які вона посилається, а отже в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, на які вона посилається, а отже підстав для зустрічного позову не має

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 625, 810, 812, 815, 820, 1212, 1213 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті орендної плати згідно договору оренди нежитлового приміщення від 01 липня 2014 року в розмірі 42 500 грн та судовий збір в сумі 425 грн

В задоволенні зустрічного позову фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 треті особи: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рудь", Товариство з обмеженою відповідальністю "Ратушенко", Товариство з обмеженою відповідальністю "Сандора", іноземне підприємство "ОСОБА_4 Беверіджиз Україна Лімітед" про визнання договору недійсним та повернення безпідставно набутого майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя