Провадження № 22-ц/773/1930/15 Категорія: 2 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Киці С.І., Подолюка В.А.,

секретар Вергун Т.С.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Форум-Кредит» про визнання окремих положень кредитного договору недійсними за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, до Кредитної спілки «Форум-Кредит» про визнання окремих положень кредитного договору недійсними відмовлено.

Не погоджуючись із таким процесуальним рішенням, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, покликаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою забезпечити позов шляхом зупинення виконання рішення суду.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін з таких підстав.

Згідно з п.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення, суд виходив з тих підстав, що забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили, є недопустимим.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2015 року позов Кредитної спілки «Форум Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено. Рішення набрало законної сили 11 вересня 2015 року і перебуває на примусовому виконанні у першому відділі Державної виконавчої служби Луцького міського управлінні юстиції.

Відповідно до роз»яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також суд першої інстанції вірно звернув увагу на п. 2 вищезгаданої Постанови, де зазначено, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, оскільки таке забезпечення позову про яке просить ОСОБА_1 втручається в виконання рішення суду, яке набрало законної сили, заборонити державним виконавцям здійснювати певні дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які виникають при виконанні рішення суду яке набрало законної сили.

Відповідно до норм ст.ст. 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження», зупинення виконавчого провадження віднесено виключного до повноважень відповідних посадових осіб державної виконавчої служби.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення, оскільки такий вид забезпечення позову по суті зупинить його виконання та ускладнить виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Таким чином, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в заяві про забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: