Справа № 368/2062/15-ц
Провадження № 2/368/773/15
Рішення

іменем України

"14" грудня 2015 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І

при секретарі Гребеневич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

позивач уточнила свої позовні вимоги та просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на ОСОБА_3 у розмірі 1000,00 грн., посилаючись на те, що 09.05.2008 року між нею, ОСОБА_1, та ОСОБА_2 було укладено шлюб, у звязку з чим виконкомом Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області було видано свідоцтво про шлюб серія І-ОК № 062986 від 09.05.2008 року.

Від шлюбу вона та відповідач мають спільну дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, оскільки як виявилось згодом їхні характери є зовсім різними, погляди її та відповідача на різні сторони життя та сімейні питання кардинально відрізняються, що призводить до постійного зясування відносин та суперечок між нею і відповідачем. Між нею та відповідач немає взаєморозуміння, вони не можуть дійти спільної точки зору у спірних питаннях. На даний час вона та відповідач проживають окремо.

У звязку з тим, що подружнє життя припинилось вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Спільна дитина, ОСОБА_3 проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На даний час відповідач не виконує встановленого ст. 180 Сімейного кодексу України обовязку, оскільки фактично не приймає участі в утриманні спільної малолітньої дитини. Вона неодноразово зверталась до відповідача, про те відповідач не надає ніякої допомоги, тому дитина фактично перебуває на її утриманні.

Вона на даний час працює не офіційно та має не регулярний прибуток, тому вона в повному обсязі не має змоги матеріально утримувати дитину.

За її інформацією відповідач працює офіційно водієм у ПП «Лобуренко» та має офіційний заробіток з якого може сплачувати аліменти.

На її прохання до відповідача допомагати їй утримувати дитину та допомагати матеріально їй відповідач не реагує.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за шенням суду від дня пред'явлення позову.

Отже, відповідно до вказаних норм Сімейного кодексу України судом може бути прийнято рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки на утриманні відповідача інших дітей та непрацездатних осіб немає, виходячи з потреб дитини, яка потребує постійного утримання, вона вважає, що з відповідача може бути стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн.

Відповідач уточнені позовні вимоги позивача не визнав, оскільки вважає, що він не працює, а тому не може платити аліменти в тому розмірі, що просить позивач. Він важає, що може платити аліменти щомісячно в розмірі 300,00 грн. Окрім того, він зараз не працює, що підтверджується його трудовою книжкою та довідкою ПП ОСОБА_4 Матеріальну допомогу позивачу надає, що свідчать товарні чеки.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне уточнені позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї.

09 травня 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 02.

Від спільного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем і перебувають на її утриманні.

Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

На розмір аліментів на дитину має впливати стан здоровя та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися. Оцінити матеріальне становище відповідача суд не має можливості з наступних підстав. Відповідач надав до суду копію трудової книжки, з якої вбачається, що 17.11.2014 року ОСОБА_2 звільнений з роботи за власним бажанням. Вказане підтверджено і довідкою виданою фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 про те, що станом на 01.12.2015 р. ОСОБА_2 у нього не працює. Однак, при цьому надає три товарних чека, з яких два про купівлю ліків і один без дати про купівлю одягу. Тому оцінити матеріальне становище відповідача суд не має можливостей.

Слід також враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Однак, таких даних відповідачем не надано.

Конкретного розміру аліментів на одну дитину законом не встановлено, оскільки у кожному випадку він визначається судом з урахуванням потреб дитини і можливостей батьків.

Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині, відносно якого він батьківських прав не позбавлений.

Згідно з положеннями "Конвенції про права дитини" та "Декларації прав дитини" інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Судом встановлено, що відповідач не працює. У зв'язку з цим неможливо визначити розмір його доходу, а тому розмір аліментів необхідно встановити у твердій грошовій сумі.

Враховуючи викладене, а також відсутність інших обставин, що мають істотне значення, суд вважає, що із відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 600 гривень щомісячно, тому в у задоволенні решти вимогах суд позивачу відмовляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 180, 182, 184 СК України ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини, а саме: ОСОБА_3, 10.01.2009 народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень, починаючи з дня подачі заяви в суд, а саме: 20.11.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір на р/р 0324, МФО 821018, код 22030001, , банк ГУ ДКСУ у Київській області в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

В решті уточнених позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко