Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Украінцева Л.Д.
Справа № 423/220/13
Провадження № 22ц/782/480/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Луганської області в складі :

головуючого: Украінцевої Л.Д.

суддів: Лозко Ю.П., Романченко В. О.

при секретарі: Козубської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Попаснянського районного суду Луганської області від 01 березня 2013 року

по справі за поданням Відділу державної виконавчої служби Попаснянського районного управління юстиції Луганської області про обмеження виїзду за кордон боржника - ОСОБА_2, заінтересована особа: Асоціація "Внєшторгсервіс-Україна",-

ВСТАНОВИЛА:

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Попаснянського районного управління юстиції Луганської області 12.02.2013 року звернувся до суду з поданням та просив тимчасово обмежити право виїзду за кордон ОСОБА_2, яка є керівником Асоціації "Внєшторгсервіс-Україна", до виконання невиконаних зобов'язань, оскільки вона ухиляється від виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 16 червня 2010 року.

Оскаржуваною ухвалою задоволено подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Попаснянського районного управління юстиції Луганської області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 право виїзду за кордон до виконання невиконанних зобов'язань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання про обмеження права на виїзд за межі України.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Відділом державної виконавчої служби Попаснянського районного управління юстиції Луганської області надано заперечення на апеляційну скаргу.

За таких обставин, колегія суддів на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважає за можливим розглянути справу за відсутністю сторін.

Заслухавши доповідача, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Постановляючи ухвалу про задоволення подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Попаснянського районного управління юстиції Луганської області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2, яка є керівником Асоціації "Внєшторгсервіс-Україна", ухиляється від виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 16 червня 2010 року.

Проте погодиться з таким висновком суду неможливо за наступне.

Статею 377і ЦПК України визначено: Питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за сцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 16 червня 2010 року стягнуто з Асоціації "Внешторгсервіс" заборгованість з податку на додану вартість на загальну суму 9912,81 грн., пеня в сумі 53,02 грн., а всього 9965,83 грн. на користь Державного бюджету України (а.с.33).

Відповідно до матеріалів справи у відділі державної виконавчої служби Попаснянського районного управління юстиції Луганської області на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2а-3532/10 з 01.06.2011 року (а.с. 2).

Як вбачається з матеріалів справи 19.09.03.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ( а.с.3).

За змістом пункту 18 частини третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до діючого законодавства особа, що має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

Відповідно до положення частини 2 статті 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до частини 2 статті 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Тобто ВДВС повинно надати докази того, що боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього з неповажних причин.

ВДВС у поданні вказує, що боржник самостійне не виконав рішення суду, однак саме самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець, звертаючись з клопотанням про тимчасове обмеження права боржника на виїзд за межі України, направив до суду подання, копію постанови про відкриття провадження та копії виконавчих документів без надання будь-яких доказів про повідомлення боржника щодо відкриття провадження та ухилення його від виконання зобов'язань, як це передбачено частиною 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд першої інстанції на цю обставину уваги не звернув та помилково задовольнив подання державного виконавця про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

У запереченнях на апеляційну скаргу, яки надані відділом державної виконавчої служби Попаснянського районного управління юстиції Луганської області, також не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань та відомостей про обізнаність боржника за наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, а тому відповідно до вимог п.2 ст.312 ЦПК України ухвалу суду першої інстанції необхідне скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Керуючись п.2 ч.2 ст.307, п. 2 ст.312,ст.ст., 313,314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Ухвалу Попаснянського районного суду Луганської області від 01 березня 2013 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання Відділу державної виконавчої служби Попаснянського районного управління юстиції Луганської області про обмеження виїзду за кордон боржника - ОСОБА_2, заінтересована особа: Асоціація "Внєшторгсервіс-Україна" відмовити.

Ця ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: