АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/147/15 Справа № 191/2086/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Прижигалінська Т. В. Доповідач - Романюк М.М.
25 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Котушенко С.П., Козлова С.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Квадро Земля" на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Квадро Земля" до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих грошей, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 15 травня 2014 року. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 11 жовтня 2013 року позивач сплатив відповідачу кошти у розмірі 3 482 грн. 51 коп., в т.ч. ПДФО, як передплату за оренду землі. Відповідний договір оренди землі в реєстрі речових прав зареєстрований не був. З урахуванням того, що з боку відповідача не має зацікавленості у взаємному співробітництві, землею відповідача позивач не користувався, за відсутності правової підстави набувач збагатився за рахунок позивача, на підставі ст.1212 ЦК України просив стягнути на його користь 3 482 грн. 51 коп., а також відсотки за користування грошима, витрати на послуги адвоката в розмірі 500 грн., а всього 4 105 грн. 11 коп. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами фактично укладено договір оренди земельної ділянка, на виконання якого відповідач отримав орендну плату.

З даним висновком судова колегія не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 жовтня 2013 року позивачем було перераховано відповідачу 2 916 грн. 13 коп. з призначенням платежу: оплата за оренду паю згідно договору № 14/2 від 05 жовтня 2012 року, без ПДВ.

Відповідно до повідомлення Управління Держземагентства у Синельниківському районі Дніпропетровської області відомості щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ "Квадро Земля" та ОСОБА_2 відсутні, рахується договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_2 та СФГ "Роман" від 20 грудня 2007 року терміном на сім років.

В своїх заперечення проти позову представник відповідача зазначив, що між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки, саме тому позивачем було перераховано відповідачу гроші на виконання умов договору оренди.

З урахуванням викладеного, та приймаючи до уваги, що оскільки між сторонами договір оренди земельної ділянки у передбаченим законом порядку не укладався (є неукладений), він не породжує тих правових наслідків, на досягнення яких він був спрямований, а тому все передане майно, в даному випадку гроші, знаходяться у відповідача без належної правової підстави (договору) та підлягають стягненню відповідно до ст.1212 ЦК України.

Відповідно до ст.1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ч.2 ст.1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Оскільки судом першої інстанції не було враховано наведене вище, а також не прийнято до уваги норми ст.1212 ЦК України, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене, судова колегія дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Позивач просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в розмірі 3 482 грн. 51 коп., в той час, як згідно банківської виписки відповідачу було перераховано суму у розмірі 2 960 грн. 13 коп. Крім того, позивач просить стягнути проценти за користування коштами за період з 11 жовтня 2013 року по 23 квітня 2014 року у розмірі 122 грн. 60 коп. Зважаючи на те, що вимога про повернення коштів відповідачу була направлена 23 березня 2014 року та надано строк для повернення грошей до 10 квітня 2014 року, судова колегія вважає що нараховувати відсотки необхідно за період з 10 квітня по 23 квітня 2014 року, що становить 09 грн. 58 коп. з наступного розрахунку:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
2960.1310.04.2014 - 14.04.201456.5000 %2.64
2960.1315.04.2014 - 23.04.201499.5000 %6.94

У задоволенні вимог про стягнення 500 грн. за надання правової допомоги необхідно відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що зазначена сума була у відповідному до закону порядку сплачена, а також те, що правова допомога надавалася адвокатом або фахівцем у галузі права.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути безпідставно отримані кошти в розмірі 2 960 грн. 13 коп., проценти за користування коштами в розмірі 09 грн. 58 коп., та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп., а всього 3 213 грн. 31 коп.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Квадро Земля" - задовольнити частково.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року - скасувати.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Квадро Земля" до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих грошей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Квадро Земля" у рахунок повернення безпідставно набутих коштів - 2 960 грн. 13 коп., процентів за користування коштами - 09 грн. 58 коп., а також судовий збір в розмірі - 243 грн. 60 коп., а всього - 3 213 грн. 31 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

С.П.Козлов