Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

16 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Мурга О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суд уз позовом до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, в якому просить звільнити з-під арешту майно, а саме: транспортний засіб «Мерседес-Бенз», д.н.з. НОМЕР_1, накладений постановою ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 14 червня 2004 року № 08116/5, який зареєстрований за ОСОБА_1 (прізвище дошлюбне «ОСОБА_1»), ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві власності належить автомобіль «Мерседес-Бенз», д.н.з. НОМЕР_1. Вирішивши продати вказаний автомобіль, вона дізналась, що постановою ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 14 червня 2004 року № 08116/5 на нього накладено арешт, про який вона нічого не знала.

09.10.2015 року її представник звернувся до відповідача з заявою про зняття накладеного арешту, проте, була надана відповідь, що виконавче провадження, в ході якого виносилась спірна постанова, на виконанні у відповідача не перебуває, крім того, виконавчі провадження з 2000 по 2011 року знищені за закінчення терміну зберігання.

За захистом своїх прав вона звернулась до суду.

В судовому засіданні представник позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповіщав, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07.09.15 р. представник позивачки ОСОБА_2 звернулась до УДАІ ГУ МВС України в місті Києві з запитом на отримання публічної інформації відносно ОСОБА_1, а саме: чи перебувають автотранспортні засоби, які належать їй на праві власності в обтяженні та розшуку.

10.09.15 р. за № 10/А-212із надійшла відповідь УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, в якій повідомлялось, що згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи УДАІ м. Києва за ОСОБА_1 транспортних засобів не зареєстровано, за період з 01.09.12 р. по 01.09.15 р. протоколи про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху України не складались.

Згідно свідоцтва про шлюб від 01.09.2006 року дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - ОСОБА_1.

22.09.15 р. представник позивачки повторно звернулась до УДАІ ГУ МВС України в місті Києві з запитом на отримання публічної інформації відносно ОСОБА_1, при цьому пошук просила здійснити на прізвище до шлюбу «ОСОБА_1».

28.09.15 р. за № 10/А-234із надійшла відповідь УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, в якій повідомлялось, що згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи УДАІ м. Києва ОСОБА_3 за період з 01.09.12 р. по 01.09.15 р. до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягувалась та повідомлено, що на транспортний засіб Мерседес - Бенз, д.н.з. НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_3, згідно постанови ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 14.06.2004 № 08116/5 накладено арешт.

09.10.15 р. представник позивачки звернулася з заявою до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про зняття арешту з майна.

Згідно відповіді ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 13.10.15 р., перевіркою наявних журналів реєстрації виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям та згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень встановлено, що виконавче провадження, при здійсненні якого виносилась постанова 08116/5 від 14.06.2004, про накладення арешту на транспортний засіб Мерседес-Бенз д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 на виконанні у Відділі не перебуває. Крім того, виконавчі провадження з 2000 по 201 1 роки знищені за закінченням терміну зберігання, так як, відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. У зв'язку з чим встановити підстави накладення арешту не виявляється можливим, тому і відсутні підстави для його зняття. Позивачці роз'яснено право звернутися до суду з приводу зняття арешту відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з вимогами частин першої та другої ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Позивач пред'явив даний позов до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, однак відповідно до роз'яснення Верховного Суду України, викладеного в постанові (із наступними змінами), відповідачами у справі суд притягує боржника, особу в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Отже даний позов пред'явлено до неналежного відповідача, що є самостійною і достатньою підставою для відмови в задоволенні позову.

Крім того, суд зауважує на те, що надані Управлінням державної автомобільної інспекції ГУ в м. Києві МВС України відповіді від 10 та 28 вересня 2015 року не можуть слугувати на підтвердження позовних вимог, оскільки з них вбачається, що позивачка не притягувалася до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху за період з 1 вересня 2012 року по 1 вересня 2015 року, в той час, як на транспортний засіб був накладений арешт згідно постанови ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 14 червня 2004 року №08116/5.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 74, 76, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

С у д д я: