Єдиний унікальний номер 448/1068/15-ц
Провадження № 6/448/21/15
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08.10.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Стецика Я.Є.

при секретарі Тхір О.Т.,

з участю представника ВДВС ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1, погоджене з начальником відділу ДВС Мостиського РУЮ ОСОБА_2, про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

07.10.2015р. головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним поданням, покликаючись на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_3 по примусовому виконанню ряду виконавчих документів: виконавчого листа Мостиського районного суду Львівської області №2-380 від 18.01.2011 року про солідарне стягнення з боржників, в тому числі з ОСОБА_3 в користь ПАТ «СЕБ Банк» (правонаступник - ПАТ «Фідобанк») заборгованості в сумі 451 175, 8 грн.; виконавчого листа Мостиського районного суду Львівської області №2-633 від 23.03.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ «Фольксбанк» (правонаступник ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал») заборгованості в сумі 2074 долари США 93 центи та 284,59 грн.; виконавчого листа Мостиського районного суду Львівської області №2-231/11 від 19.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ АКБ «Львів» (правонаступник ТзОВ «АНСУ») заборгованості в сумі 340 061, 63 грн. та виконавчого листа Мостиського районного суду Львівської області №2-28/10 від 27.10.2011 року про солідарне стягнення, в тому числі з ОСОБА_3, в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 270 777, 44 грн.

Вважає, що наявність в боржника ОСОБА_3 невиконаних зобовязань є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

З огляду на наведене, просить тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України без вилучення паспортного документа до повного виконання боргових зобовязань, поклавши виконання обмеження на Державну прикордонну службу України.

Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції ОСОБА_1 в судовому засіданні подання підтримав. Просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України з тих підстав, що боржник протягом тривалого часу (більше трьох років) добровільно не виконує судових рішень, а застосування такого обмеження до боржника, як вважає, спонукатиме останнього до активних дій по погашенню його заборгованості перед стягувачами.

Сторони виконавчого провадження у відповідності до положень ч.2 ст.377-1 ЦПК України в судове засідання не викликались.

Заслухавши пояснення державного виконавця Кірш В.М. та проаналізувавши матеріали подання, суд вважає, що таке не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 26.11.2010року за результатами розгляду цивільної справи № 2-380/2010 ухвалено стягнути з боржників, в тому числі з ОСОБА_3, в користь ПАТ «СЕБ Банк» (правонаступник - ПАТ «Фідобанк») заборгованість на загальну суму 451 175, 8 грн.; рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 24.12.2010року за результатами розгляду цивільної справи № 2-28/2010 ухвалено солідарно стягнути з боржників, в тому числі з ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість на загальну суму 270 777, 44 грн.; рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 30.12.2010року за результатами розгляду цивільної справи № 2-633/2010 ухвалено стягнути з ОСОБА_3 в користь ПАТ «Фольксбанк» (правонаступник ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал») заборгованість в сумі 2074 долари США 93 центи та 284,59 грн.; рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 21.06.2011року за результатами розгляду цивільної справи № 2-231/11 ухвалено стягнути з ОСОБА_3 в користь ПАТ АКБ «Львів» (правонаступник ТзОВ «АНСУ») заборгованість на загальну суму 340 061, 63 грн.

На підставі вказаних судових рішень відповідно 06.04.2011р., 01.12.2011р., 14.04.2011р., 20.09.2011р. державним виконавцем відкрито виконавчі провадження №25616622, №30103516, №25896507, №28785795 для їх примусового виконання, а боржнику надіслано ряд повідомлень про добровільне виконання, які бажаного результату не дали.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобовязань. Відповідно до ч.2 ст.6 вищевказаного Закону громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон з цих же підстав.

Слід також зазначити, що у відповідності до вимог п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань.

Таким чином, наявність лише самого зобовязання не наділяє ВДВС правом звернення до суду з таким поданням. Саме ухилення боржника від виконання зобовязань є обовязковою передумовою звернення державного виконавця до суду. Органи державної виконавчої служби повинні покликатись на обставини, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, та підтвердити їх відповідними доказами. Дійсний факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів.

Так, в поданні державний виконавець покликається на те, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішеннями Мостиського районного суду Львівської області від 26.11.2010р.. 24.12.2010р., 30.12.2010р. та від 21.06.2011р., однак суд розцінює такі покликання як «голослівні», бо не підтверджені відповідними і належними доказами. Зокрема, в матеріалах подання відсутні докази (їх сукупність) того, що боржником було вчинено дії щодо ухилення від виконання згаданих судових рішень та що дане ухилення зумовлене саме субєктивними причинами (що боржник має змогу виконати зобовязання в повному обсязі чи частково, але свідомо та без поважних причин не робить цього), а не обєктивними (внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану боржника і т.і.)., тобто з матеріалів подання не вбачається факт свідомого ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовими рішеннями.

В поданні відсутні і докази, які б свідчили про реальне існування загрози невиконання чи утруднення виконання зазначених вище судових рішень.

Навпаки, встановлено, що боржник має постійне місце праці та отримує доходи, з яких щомісячно стягуються кошти на погашення його заборгованості перед стягувачами, що на даний час погашено частину заборгованості боржника в розмірі 88 474, 34 грн. шляхом продажу нерухомого майна останнього, чого не заперечив в судовому засіданні державний виконавець.

До того ж, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, відділ державної виконавчої служби виявив наявне у боржника рухоме майно (транспортний засіб), на який наклав арешт, бо такий є в розшуку.

Державним виконавцем не наведено і не додано доказів в підтвердження того, що боржник ОСОБА_3 за час виконання зазначених судових рішень виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, чи має намір виїхати за кордон (письмові показання свідків і т.і) і саме з метою ухилення від виконання згаданого рішення.

Подання державного виконавця не містить і достатньої мотивації, так як у ньому не зазначено причин та доцільності відповідного обмеження, а також обставин, які обумовлюють прийняття такого рішення.

Отже, державним виконавцем не підтверджено доказами та не обґрунтовано необхідності для застосування до боржника ОСОБА_3 такого заходу як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та відповідно не встановлено правових підстав для обмеження його конституційного права вільно залишати територію України.

З огляду на наведені обставини, як вважає суд, подання не підлягає задоволенню.

При цьому суд враховує, що заявник не позбавлений можливості в подальшому заявити аналогічні вимоги із наведенням обґрунтувань необхідності вжиття такого заходу та поданням в підтвердження цього відповідних доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.33 Конституції України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1, погодженого з начальником відділу ДВС Мостиського РУЮ ОСОБА_2, про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд протягом 5 (пяти) днів з дня її проголошення та іншими заінтересованими особами протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Ухвала набрала законної сили: «___» ______________ 20___ р.

Суддя Я.Є. Стецик