Провадження № 22-ц/783/253/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Гриновця Б.М.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: апелянта - ОСОБА_2 та її представника(адвоката) - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21 лютого 2013 року та на додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування свої майном та встановлення порядку користування квартирою,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2012р. ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 в якому просив зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у володінні і користуванні ? квартири АДРЕСА_1 та передати йому дублікат комплекту ключів від цієї квартири; встановити порядок володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 між її співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в наступному порядку: виділити ОСОБА_4 в окреме користування житлову кімнату площею 15,8 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 2", балкон (лоджію) площею 1,7 кв.м., позначеного на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 10"; виділити ОСОБА_2 в окреме користування житлову кімнату площею 11,8 кв.м, позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 3", вбудовану шафу площею 0,3 кв.м, позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 4", вбудовану шафу площею 0,3 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 5", кладову площею 0,5 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 9"; виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у спільне користування коридор площею 6,6 кв.м., позначений на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 1", кухню площею 8,8 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 6", вбиральню площею 1,3 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 7", ванну кімнату площею 2,6 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 8".

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львові позовні вимоги ОСОБА_4 - задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4 у володінні та користуванні 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та передати йому дублікат комплекту ключів від цієї квартири.

Встановлено порядок володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 між її співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в наступному порядку: виділено ОСОБА_4 в окреме користування житлову кімнату площею 15,8 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою "2", балкон (лоджію) площею 1,7 кв.м., позначеного на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 10"; виділено ОСОБА_2 в окреме користування житлову кімнату площею 11,8 кв.м, позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 3", вбудовану шафу площею 0,3 кв.м, позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 4", вбудовану шафу площею 0,3 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 5", кладову площею 0,5 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 9"; виділено ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у спільне користування коридор площею 6,6 кв.м., позначений на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 1", кухню площею 8,8 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 6", вбиральню площею 1,3 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 7", ванну кімнату площею 2,6 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 8".

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 114,70 грн. судового збору.

Додатковим рішенням Сихівського районного суду стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 2038 грн. 70 коп. витрат на правову допомогу.

Заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21.02.2013р. та додаткове рішення цього ж суду від 23.09.2013р. оскаржила відповідач ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема, покликається на те, що позивач у спірній квартирі не проживає, забезпечений іншим житлом. Вона ж, постійно проживає у спірній квартирі, а відтак просить змінити порядок користування та надати їй у користування більшу кімнату площею 15,8 кв.м.. Із врахуванням наведеного просить змінити оскаржуване рішення, яким позов ОСОБА_4 задовольнити частково, змінивши порядок користування спірною квартирою(а.с.126-127). Щодо вимого позивача про усунення перешкод в користуванні спірною квартирою, то просить відмовити у задоволенні таких, оскільки перешкод вона не чинить. Додаткове рішення просить скасувати, оскільки стягуються витрати на правову допомогу адвокатам та фахівцям в галузі права, а ТзОВ не є формою адвокатської діяльності.

В судове засідання: позивач та його представник не з'явились, від позивача поступила заява про розгляд справи у за його відсутності(а.с. 137), що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 Цивільного процесуального кодексу(далі-ЦПК) України, розглянути справу у їх відсутності. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та її представника на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, керуючись вимогами статей 16, 316,317,358,391 ЦК України, виходив з того, що право позивача підлягає захисту, оскільки позивачем доведено порушення його права на користування та розпорядження належним йому на праві власності майном, а дії відповідача у створенні таких перешкод є незаконними. Крім того, встановлення порядку користування квартирою не обмежуватиме будь-яких законних прав сторін та відповідатиме їх житловим умовам.

Проте, повністю погодитись з такими висновками суду, колегія суддів не може з таких підстав.

Згідно зі ст. 41 Конституції Україникожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 317 ЦК Українивласникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК Українипередбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з вимогами ст. 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь - яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Статтею 391 ЦК Українипередбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Матеріалами справи та судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 01 квітня 2011 року за ОСОБА_4 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, та ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12 березня 2012 року дане рішення залишено без змін.(а.с.3-8)

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК Україниобставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Власниками квартири АДРЕСА_1 в рівних частинах по ? є позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Статтею 358 ЦК Українивстановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.1) і що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч.2).

Як вбачається з технічного паспорта від 05.05.2006 року квартира АДРЕСА_1 складається з двох кімнат, житловою площею 27,6 кв.м., в тому числі 1-а кімната площею 15,8 кв.м., 2-а кімната площею 11,8 кв.м, кухні площею 8,8 кв.м., ванної кімнати - 2,6 кв.м, туалету - 1,3 кв.м., коридору - 6,6 кв.м., 2-х вбудованих шаф по 0,3 кв.м., кладової - 0,5 кв.м., балкон площею 1,7 кв.м. Загальна площа квартири становить 49,7 кв.м, житлова площа - 27,6 кв.м..(а.с.11-12)

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 27 вересня 2012 року останній направив відповідачу ОСОБА_2 вимогу про надання доступу до квартири, а також вимогу надати дублікат ключів від вхідних дверей до спірної квартири, однак відправлення повернулось відправникові по причині закінчення терміну зберігання.(а.с.10)

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції відповідач визнала, що спільної згоди щодо користування спірною квартирою із позивачем вони не дійшли. З моменту оформлення права власності за позивачем, останній жодного разу не сплатив за комунальні послуги, а відтак не цікавиться вказаною квартирою.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26.02.2014р., яка вступила в законну силу, було задоволено подання державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ щодо примусового проникнення до квартири АДРЕСА_1. Судом при розгляді вказаного подання встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за місцем проживання і реєстрації двері не відкриває, рекомендовану кореспонденцію не отримує, на виклики до державного виконавця та в органи внутрішніх справ не з'являється.(а.с.69-70)

Крім того, позов ОСОБА_4 до суду свідчить про те, що між вище згаданими співвласниками спірної квартири домовленості про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, не досягнуто.

Доказів, які можна було б визнати належними та допустимими і які б свідчили про те, що між співвласниками спірної квартири було досягнуто добровільної згоди, відповідачем до суду подано не було, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині до уваги прийматися не можуть.

Наявність даного спору безспірно свідчить про те, що позивач, як співвласник спірної квартири, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності, а відтак він вправі був звернутися до суду з вимогою про усунення перешкод у володінні і користуванні ? частиною спірної квартири, і суд обґрунтовано задовольнив цю його вимогу.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із встановленим судом першої інстанції порядком користування спірним житловим приміщенням, оскільки такий порушує права відповідача, яка фактично проживає у спірній квартирі та іншим житлом, на відміну від позивача, не забезпечена.

Із врахуванням наведеного та рівності часток, враховуючи фактичне проживання відповідача у спірній квартирі, справедливим буде встановлення порядку користування спірним житловим приміщенням, відповідно до якого у користуванні позивача перебуватиме житлова кімната площею 11,8 кв.м., вбудована шафа площею 0,3 кв.м., вбудована шафа площею 0,3 кв.м., кладова площею 0,5 кв.м., а у користуванні відповідача перебуватиме житлова кімната площею 15,8 кв.м., балкон площею 1,7 кв.м., а всі інші приміщення квартири залишаться у їх спільному користуванні.

Що стосується додаткового рішення , то у відповідності до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК Українисуд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з рішення суду від 21 лютого 2013 року судом не було вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу, відтак суд, керуючись ст. 88 ЦПК України, вирішив ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в розмірі 2038,70 грн..

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна із врахуванням наступного.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вище викладене, оскільки позов задоволено частково, а відтак додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2013 року щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2038,70 грн. слід скасувати.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не дав належної оцінки всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності, що відповідно до положень ст. 309 ЦПК Україниє підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, ч.2 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21 лютого 2013 року в частині встановлення порядку користування квартирою та додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2013 року - скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 в частині встановлення порядку користування квартирою - задовольнити частково.

Встановити порядок володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 між її співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в наступному порядку: виділити ОСОБА_2 в користування житлову кімнату площею 15,8 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 2", балкон(лоджію) площею 1,7 кв.м., позначеного на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 10"; виділити ОСОБА_4 в користування житлову кімнату площею 11,8 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 3", вбудовану шафу площею 0,3 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 4", вбудовану шафу площею 0,3 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 5", кладову площею 0,5 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 9".

Виділити ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у спільне користування коридор площею 6,6 кв.м., позначений на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 1", кухню площею 8,8 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 6", вбиральню площею 1,3 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 7", ванну кімнату площею 2,6 кв.м., позначену на плані квартири в технічному паспорті цифрою " 8".

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

Б.М.Гриновець