Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/2203/15-ц
Номер провадження: 2/511/767/15
22 грудня 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Бобровська І. В.,
при секретарі Яценюк О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до виконавчого листа №2-4146, виданого Оболонським районним судом м.Києва від 24.06.2010 року з відповідача на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно до повноліття дитини. Відповідач аліменти не сплачував, у звязку з чим виникла заборгованість по аліментах станом на 01.02.2015р. в сумі 67 756, 01 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 647 113, 81 грн. з травня 2010 року по січень 2015 року включно. Розрахунок пені викладений в позові.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що відповідач винний у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, оскільки він нікого не утримує, працює не офіційно, але свідомо не платить аліменти на утримання дитини з моменту ухвалення рішення суду.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, поштова кореспонденція, надіслана за адресою місця реєстрації відповідача, повертається до суду з поміткою про не проживання відповідача. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судовий виклик вважається таким, що вручений йому належним чином.
В порядку ст. 224-226 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача.
Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 15.06.2010р. з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, 11.01.2001р.н., у розмірі по 1/3 частині від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.04.2010р. і до повноліття дитини (а.с.60).
Виконавчий лист №2-4146/2010 по примусовому стягненню аліментів з відповідача виданий судом 24.06.2010р.,спочатку перебував на виконанні у Відділі ДВС Оболонського РУЮ у м.Києві, а потім переданий на виконання за місцем проживання та реєстрації відповідача до Відділу ДВС Лохвицького РУЮ Полтавської області по теперішній час.
Заборгованість ОСОБА_2 по аліментах згідно розрахунку, здійсненого державним виконавцем на вимогу позивачки, станом на 01.02.2015р. складає 67 756 грн. 01 коп. (а.с.11).
Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Виходячи зі змісту ст.196 СК України суд, відповідно, повинен встановити факт заборгованості за аліментами, наявність чи відсутність вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду в її виникненні та, залежно від цього, вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.
Суд вважає, що в діях відповідача ОСОБА_2 наявна вина в несплаті аліментів за період з липня 2010 року по січень 2015 року включно. Його вина підтверджується довідками державного виконавця про наявність заборгованості по аліментах за цей період (а.с.9-11). Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини на протязі більш ніж 5 років суду не надано. За весь цей період він сплатив аліменти в сумі 3 139,12 грн.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.
При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.
Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).
Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 01.07.2015 року по справі №6-94цс15, в постанові від 25.11.2015 року по справі №6-2022цс15, в постанові від 16.12.2015 року по справі 6-2696цс15.
Відповідно до ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.
Суд вважає, що винні дії відповідача у несплаті аліментів слід рахувати з липня 2010 року, тобто з моменту отримання позивачкою виконавчого листа та подання його на виконання до Відділу ДВС.
Таким чином, пеня за 2010 рік складає 2 231 грн. 26 коп. і розраховується наступним чином:
за липень 2010 року - 369 грн. 83 коп. (1193,38 грн. х 1% х 31 день);
за серпень 2010 року 354 грн. 64 коп. (1143,62 грн. х 1% х 31 день);
за вересень 2010 року 348 грн. 60 коп. (1162,32 грн. х 1% х 30 днів);
за жовтень 2010 року 365 грн. 18 коп. (1178,01 грн. х 1% х 31 день);
за листопад 2010 року 361 грн. 80 коп. (1205,69 грн. х 1% х 30 днів);
за грудень 2010 року 431 грн. 21 коп. (1391,44 грн. х 1% х 31 день).
Пеня по аліментах за 2011р. складає 5 953 грн. 49 коп., за 2012 рік - 4 958 грн. 42 коп., за 2013 рік 4 818 грн. 79 коп., за 2014 рік 2 945 грн. 89 коп., за січень 2015 року 119 грн. 66 коп., яка розраховується за вищевказаною формулою.
Таким чином, сума пені за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки співмірна з розміром заборгованості по аліментах (67 756 грн. 01 коп.) і складає 21 027 грн. 51 коп.
Також, з відповідача ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір за розгляд вказаної справи в мінімальному розмірі 243 грн. 60 коп. (на день подачі позовної заяви 10.08.2015р.), оскільки позивачка звільнена від сплати такого збору при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст.10,11,79,88,209,212,214-215,224-226 ЦПК України, ст.196 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, 11.01.2001р.н., в сумі 21 027 (двадцять одна тисяча двадцять сім) грн. 51 коп. за період з липня 2010 року по січень 2015 року включно.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І. В. Бобровська