Справа 688/349/15-ц
№ 2/688/178/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Никитюк К.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Рачука В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шепетівської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю на частину житлового будинку,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Шепетівської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю на частину житлового будинку, посилаючись на те, що до 2001 року проживала у 42/100 частині будинку по АДРЕСА_6, що належить її батькові ОСОБА_4

З 2001 року по даний час проживає у 23/100 частині будинку, що по АДРЕСА_6. У вказаній частині будинку проживала ОСОБА_5, яка померла у 1978 році, спадкоємців у неї не було, міська рада до суду із заявою про відумерлість спадщини не зверталася. Стверджує, що протягом десяти років робила поточний та капітальний ремонт, володіла майном безперервно, добросовісно і відкрито. На даний час означена частина будинку потребує реконструкції. Просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на підставі статті 344 Цивільного кодексу України.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши суду, що з 2001 року ОСОБА_1 заселилася з чоловіком та дочкою у частину, що належала померлій ОСОБА_5, робили ремонти, сплачували комунальні послуги, ніхто з співвласників не претендував на цю частину.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що Шепетівська міська рада не претендує на спірну частину житлового будинку, до суду із заявою про відумерлість спадщини не зверталися.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке.

Момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом.

При визначенні моменту набуття права власності слід враховувати як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК).

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст. 15, 16 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. №5, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Таким чином, давнісний володілець повинен довести факти добросовісності заволодіння, відкритості, безтитульності, безперервності і тривалості свого володіння.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Судом встановлено, що будинковолодіння по АДРЕСА_6 знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_6 (140/2400), ОСОБА_7 (700/2400), ОСОБА_5 (552/2400), ОСОБА_4 (1008/2400). Частки співвласників не були виділені або поділені в натурі.

ОСОБА_4 є батьком позивача та набув право власності на 42% будинковолодіння по АДРЕСА_6 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 23.04.1974 р.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилася ОСОБА_1, яка проживала з батьками у належній ОСОБА_4 частині будинку по АДРЕСА_6.

29.06.1995 року ОСОБА_1 одружилась з ОСОБА_9, від шлюбу є дочка ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1. У період з 21.10.1994р. по 15.11.2011р. ОСОБА_1 була зареєстрована у АДРЕСА_7 у своєї тітки, з 20.11.2012р. по 11.10.2013р. - в АДРЕСА_8, однак фактично за даними адресами не проживала, оскільки з січня 2001 року заселилася із сім'єю у частину будинку, яка належала ОСОБА_5 по АДРЕСА_6

У період з 15.11.2011р. по 20.11.2012р., з 11.10.2013р. по даний час ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_6, працює в м. Шепетівка з 2001 року.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на день смерті була зареєстрована АДРЕСА_6, була власником 23% будинковолодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08.04.1965р. №983. Спадкова справа після її смерті не заводилась. Шепетівська міська рада до суду із заявою про відумерлість спадщини після смерті ОСОБА_5 не зверталася. Рішення про передачу нерухомого майна у комунальну власність як безхазяйного, судом не ухвалювалося.

Наведене підтверджується поясненнями сторін та дослідженими матеріалами цивільної справи та матеріалами інвентарної справи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що зареєстрований АДРЕСА_9 з 2003 року, але проживає за даною адресою з 2001 року, знає ОСОБА_1, яка в цей же період проживала за адресою АДРЕСА_6, окремо від батьків.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13 пояснили, що працюють в КП «Житлосервіс», входили у склад комісії, яка у 2002 році встановила факт проживання ОСОБА_1 із сім'єю в частині будинку площею 15,5 кв.м. по АДРЕСА_6.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що працює в КП «Житлосервіс», їй відомо про факт проживання ОСОБА_1 в частині будинку по АДРЕСА_6, в якій раніше проживала ОСОБА_5

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_9 суду пояснив, що з 1995 по 2002 р.р. перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, зараз проживають разом однією сім'єю без шлюбу. На початку подружнього життя проживали з батьками дружини, а з 2001 року заселилися в частину будинку в АДРЕСА_6, де ніхто не проживав з 1978 року, зробили там ремонт, сплачували комунальні послуги.

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку 23/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_6 від 14.01.2015р. вартість цієї частини будинку загальною площею 15,5 кв.м., житловою 7,4 кв.м становить 5044 грн.

Відповідно до довідки УК «Житлофонд» від 16.01.2015р. №331, ОСОБА_1 з 2001 року по теперішній час проживає в АДРЕСА_6 з чоловіком ОСОБА_9, дочкою ОСОБА_10

Таким чином, позивач, протягом всього часу володіння житлом була впевнена, що на це майно не претендують інші особи і отримала це житло з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього, не приховувала факт знаходження майна в її володінні.

Отже, позивач довела суду, що заволоділа нерухомим майном добросовісно та не мала титулу (підстави) для виникнення права власності в момент заволодіння. Крім того, позивач довела, що відкрито і безперервно володіла вказаною частиною будинку з 2001 року, а тому наявні всі необхідні елементи набувальної давності, що дає суду підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 328, 344 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Шепетівської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю на частину житлового будинку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 23/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_6.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Ю. Цідик