ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7655/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2015 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі судді Вовка Є.І., при секретарі Германенко В.А., в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва, в судовому засіданні по розгляду справи за позовом Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сердолік», адреса: м. Київ, вул. Мишуги, 2, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період - по вересень 2015 року,

Встановив:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з вказаною заявою в порядку позовного провадження цивільного судочинства, щодо стягнення на користь Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сердолік» з ОСОБА_2 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період по вересень 2015 року в сумі 29135 грн. 99 коп. та в сумі 12580 грн. 12 коп. (за утримання паркомісць), а також грошових сум у виді відповідальності за порушення грошових зобов"язань: інфляційні нарахування та 3% річних.

Вивчивши наявні матеріали, наявні матеріали справи №753/14725/15-ц, суд встановив, що відповідно до положень ст.96, ч.3 ст.118 ЦПК України вказана позовна заява щодо вказаних вимог може бути подана тільки в разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Проте, з копії ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року №753/14725/15-ц, та змісту вимог заяви Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сердолік» до ОСОБА_2 від 10.08.2015 року (про видачу судового наказу) вбачається, що саме згідно з вказаною ухвалою було відмовлено у прийнятті заяви Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сердолік» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 - при цьому, вочевидь за інший - більш ранній період (ніж той, що заявлений у вищевказаному позові, зокрема враховуючи дату винесення цієї ухвали - 15 вересня 2015 року), а також щодо стягнення іншої суми боргу та лише за утримання паркингу (щодо виду послуг) - та ще і в іншій сумі - 10600 грн. 12 коп.

При цьому, відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Крім того, в обгрунтуванні вказаних позовних вимог міститься посилання щодо виникнення частини вказаної заборгованості саме за надання вищевказаних послуг по утриманню машиномісця в нижньому рівні в житловому будинку АДРЕСА_1, плату за утримання якого, за твердженням заявника, встановлено рішенням загальних зборів саме Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування.

Відповідно до положень ч.3 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права.

В силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, судом враховано, що відповідно до положень ч.1 ст.157 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи вказаної категорії протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження по справі, а відповідно до положень ст.1 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, проте стороною не надано правового обгрунтування щодо підстав недотримання ним вказаних положень ст.96, ч.3 ст.118 ЦПК України.

Судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного,

керуючись ст.205 ЦПК України,

Ухвалив:

Закрити провадження у справі за позовом Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сердолік» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів.

Суддя: