Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2731/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Бак М.Д.,

при секретарі судового засідання - Лемак А.М.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом Обласного "Фонду інвестування об"єктів соціальної сфери та промисловості" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Обласний "Фонд інвестування об"єктів соціальної сфери та промисловості" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Зокрема, позивач просить стягнути з відповідачів (позичальника та поручителя) солідарно 16917,00 грн., в тому числі 15000 грн. заборгованість по кредиту.

Позов мотивовано тим, що 13 серпня 2014 року між ним, позивачем, та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитну угоду № 4492 „К" на суму 15000,00 гривень для проведення інженерних мереж (опалення) житлового будинку в смт. Королево, вул. Шахтарська Виноградівського району. У забезпечення сплати зобов'язань по кредиту за цією угодою п. 3.1 позичальник надав йому, позивачеві, до початку кредитування поруку від 20 серпня 2014 року завірену секретарем Сасівської сільської ради та зареєстровану в реєстрі за № 208, де поручителем виступив ОСОБА_3 За користування кредитом за кредитною угодою була встановлена процентна ставка в розмірі 3% річних.

Відповідно до кредитної угоди, грошові кошти надано відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. За умовами кредитної угоди позичальник зобов"язувався погасити кредит та відсотки за його використання у повному обсязі згідно розрахунків наданих Фондом інвестування. Заборгованість станом на 25 серпня 2015 року складає 16917,00 грн., в тому числі по кредитним коштам 15000,00 гривень. Його, позивача, неодноразові звернення з приводу своєчасного повернення кредитних коштів та відсотків відповідач ОСОБА_2 ігнорує, жодної грошової оплати з його боку не здійснено. За таких обставин, керуючись положеннями угоди (п. 7.4) щодо права вимагати у такому разі повернення всієї суми кредиту та відсотків одразу в судовому порядку, та положеннями законодавства щодо належності виконання зобов"язань за договором, він, позивач, вимушений звернутися до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, пояснив, що дійсно не сплачував кошти на погашення кредиту, оскільки не мав матеріальної можливості їх сплатити. Не заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце його проведення повідомлявся у встановленому законом порядку. 04.11.2015 року звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі (а.с. 31)

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що 13 серпня 2014 року між державною госпрозрахунковою, кредитно-фінансовою господарською організацією "Обласний фонд інвестування об"єктів соціальної сфери та промисловості", на даний час Обласний "Фонд інвестування об"єктів соціальної сфери та промисловості" та ОСОБА_2 - відповідач було укладено кредитну угоду № 4492-К про надання кредиту на інженерні мережі житлового будинку.

На підставі даної угоди відповідачеві ОСОБА_2 надано кредит для будівництва інженерних мереж житлового будинку за адресою: Закарпатська область, смт. Королево, вул. Шахтарська 19/9, Виноградівського району в загальній сумі 15000 гривень строком на три роки. За користування кредитом встановлена плата в розмірі 3% річних.

За умовами кредитної угоди кредит та відсотки за користування ним погашаються рівними частинами щомісяця (п. 4.2). Позичальник, зокрема, зобов"язався розпочати погашення кредиту не пізніше ніж через два місяці після завершення кредитування (п. 6.4), спачувати одночасно із поверненням кредиту відсотки за користування ним (а.с. 6), за порушення строків повернення кредиту сплачувати позивачеві пеню за кожний день затримки платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (п. 7.3).

Відповідач ОСОБА_2 не виконував взяті на себе зобовязання за кредитною угодою, внаслідок чого заборгованість перед позивачем станом на 25.08.2015 року в загальній сумі складає 16917,00 грн., з яких 15000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 730,00 грн. - заборгованість за відсотками, 1187,00 грн. - заборгованість по пені.

У відповідності з п. 7.4 вищезазначеної кредитної угоди у випадку невиконання позичальником своїх договірних зобов'язань, тобто, істотного порушення договору, що виражено в неповерненні кредитних коштів протягом року, позивач вправі вимагати повернення всієї суми кредиту та відсотків одразу, а у випадку відмови позичальника добровільно це зробити, в судовому порядку.

Наведені вище обставини повністю та об"єктивно стверджуються дослідженими судом письмовими доказами, а саме: копією кредитної угоди № 4492-К від 13.08.2014 року (а.с. 4,5), довідкою щодо неповернення позики відповідачем ОСОБА_2 згідно кредитної угоди (а.с. 7), іншими письмовими доказами та ці обставини в судовому засіданні ніким не оспорювалися.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України та ч. 1 ст. 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як встановлено судом відповідач ОСОБА_2 в порушення умов укладеної з позивачем кредитної угоди, не виконує зобов"язання за угодою, в результаті чого утворилася заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитними коштами. Такими діями відповідач порушує право позивача на отримання виконання за договором. У зв"язку з цим у позивача на підставі положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов кредитної угоди виникло право достроково вимагати стягнення з відповідача відповідних сум та право на неустойку. Тому позов в частині вимог до відповідача ОСОБА_2 є підставним та підлягає задоволенню.

Вирішуючи позов в частині вимог до відповідача ОСОБА_3 суд виходив з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 553 ЦК України передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У позовній заяві позивач зсилається на те, що у забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов'язань за кредитною угодою позичальник надав йому, позивачеві, до початку кредитування поруку від 20 серпня 2014 року завірену секретарем Сасівської сільської ради та зареєстровану в реєстрі за № 208, де поручителем виступив ОСОБА_3І.(а.с. 8)

Аналіз даного документу свідчить про те, що він не є домовленістю поручителя ОСОБА_3 та кредитора боржника, тобто, позивача у справі, а одностороннім зобов"язанням ОСОБА_3 відповідати за невиконання ОСОБА_2 своїх зобов"язань, підписане тільки ОСОБА_3 Відтак, даний документ, на думку суду, не є належним доказом виникнення між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 правовідносин поруки.

З огляду на такі обставини, суд прийшов до висновку, про відсутність підстав для відповідальності відповідача ОСОБА_3 перед позивачем як кредитором відповідача ОСОБА_2, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

За таких обставин, оцінюючи всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позов підставний, обгрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при зверненні до суду понесено витрати по сплаті судового збору (а.с. 1), тому з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Обласного "Фонду інвестування об"єктів соціальної сфери та промисловості", місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Загорська, 2, Закарпатської області, , заборгованість за кредитною угодою № 4492-К про надання кредиту на інженерні мережі житлового будинку від 13 серпня 2014 року у сумі 16917,00 грн. (шістнадцять тисяч дев"ятсот сімнадцять гривень) з яких: 15000,00 грн. (п"ятнадцять тисяч гривень) - заборгованість за кредитом, 730,00 грн. (сімсот тридцять гривень) - заборгованість за відсотками, 1187,00 грн. (одна тисяча сто вісімдесят сім гривень) - заборгованість по пені.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Обласного "Фонду інвестування об"єктів соціальної сфери та промисловості" 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повне рішення суду виготовлено 14.12.2015 року.

ГоловуючийОСОБА_4