Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2015 Справа №607/18035/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Субчак Г.Я.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що під час спільного шлюбу у них з відповідачем народилися діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 2007 року шлюб між сторонами розірвано, їх спільні діти проживають разом з позивачем. Відповідач працює робочим у ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я.Горбачевського» і сплачує на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 червня 2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Проте уже тривалий період відповідачем сплачуються мінімальні платежі у розмірі від 860 грн. до 1100 грн. Діти сторін є школярами 7-го та 5-го класів, відповідно завжди потрібно витрачати кошти на канцелярські приладдя, книги та інші необхідні речі для школярів. Дочки також відвідують спортивну секцію, на яку їм необхідно періодично купувати спортивний одяг та взуття. Також ціни зросли і на продукти, і на ліки. Кожного дня дітям потрібно давати гроші у школу на обіди, а тому позивачу не вистачає суми аліментів, яку відповідач сплачує. За вказаних обставин, ОСОБА_1 просить змінити розмір аліментів і стягувати з ОСОБА_2 в користь позивача аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1200 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на мотиви, вказані у позовній заяві, та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив заявлений позов, зазначивши, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі, ніж визначений за рішенням суду.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення позивача, доводи та заперечення відповідача, встановив наступні обставини.

В судовому засіданні встановлено та сторонами підтверджено, що у 2002 році між ними було зареєстровано шлюб.

Від даного шлюбу народилися діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД №116513 від 8 травня 2003 року, видане Вибудівською сільською радою Козівського району Тернопільської області, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №010042 від 14 липня 2005 року, виданим Вибудівською сільською радою Козівського району Тернопільської області.

Шлюб між сторонами розірвано 17 жовтня 2007 року, як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ИД №017399 від 17 жовтня 2003 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Відповідно до довідки №1346 від 16 листопада 2015 року, виданої ДП «Фаворит-3», ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею зареєстровані дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги: стан здоровя і матеріальне положення дитини; стан здоровя і матеріальне положення платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини, які мають значення.

Згідно змісту ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частина перша ст.192 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із довідки №07/5553 від 15 грудня 2015 року, виданої ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я.Горбачевського», ОСОБА_2 працює у ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я.Горбачевського» і займає посаду робочий. Загальна сума його доходу за період з червня 2015 року по листопад 2015 року без урахування аліментів та податку з доходів фізичних осіб становить 15 574,62 грн. З даної довідки також слідує, що за період з травня 2015 року по жовтень 2015 року ОСОБА_2 сплатив аліменти на загальну суму 7 107,70 грн.

Таким чином, матеріальний стан відповідача з часу постановлення судом рішення про стягнення аліментів не змінився, як і сімейний стан, що останній підтвердив в судовому засіданні.

В свою чергу позивачем не надано та в судовому засіданні не встановлено підстав для зміни розміру аліментів: не здобуто доказів того, що сімейний або матеріальний стан ОСОБА_1 змінився, погіршилось її здоровя чи існують інші обставини, які вказують на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів, що остання також підтвердила в ході розгляду справи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В силу принципу безпосередності судового розгляду (ст.160 ЦПК України) рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення.

З урахування вказаних обставин, зваживши на те, що позивач не надала належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог, не вказала підстав для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 61, 88, 169, 209, 213-215, 217, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська