Справа № 340/719/14-ц
Провадження № 22-ц/779/381/2015
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Р.І.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Вакарук В.М., Горейко М.Д.,

секретаря Гавриляк Є.М.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Верховинської центральної районної лікарні про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою Верховинської центральної районної лікарні на рішення Верховинського районного суду від 24 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

30.09.2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Верховинської ЦРЛ про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 4000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В заяві зазначив, що наказом №80 від 03.09.2014 року був звільнений з посади 0,5 ставки ургентного лікаря акушер-гінеколога та 0,5 ставки лікаря УЗД Верховинської ЦРЛ на підставі п.4 ст.40 КЗпП за прогул 25.08.2014 року.

Посилаючись на те, що прогулу він не вчиняв, оскільки 25.08.2014 року з 9 год. приступив до ургентного чергування, об 11 год. надавав медичну консультацію у оглядовій кімнаті ОСОБА_3, тобто постійно перебував на території лікарні, і відлучався лише деякий час до аптеки, оскільки у нього піднявся артеріальний тиск, а з 12 год. до 12 год. 30 хв. відлучався на обід, та посилаючись на те, що 25.08.2014 року він взагалі не працював як лікар УЗД, вважав звільнення з роботи незаконним і таким, що завдало йому моральних страждань, а тому просив задовольнити позов.

Рішенням Верховинського районного суду від 24 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Скасовано наказ головного лікаря Верховинської ЦРЛ №80 від 03.09.2014 року про звільнення ОСОБА_2 з посади 0,5 ставки ургентного акушер-гінеколога та 0,5 ставки лікаря УЗД Верховинської ЦРЛ відповідно до п.4 ст.40 КЗпП за прогул 25.08.2014 року.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді 0,5 ставки ургентного акушер-гінеколога та 0,5 ставки лікаря УЗД Верховинської ЦРЛ з 03.09.2014 року.

Стягнуто з Верховинської ЦРЛ на користь ОСОБА_2 11980,10 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 03.09.2014 року по 24.12.2014 року.

У задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

У апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність рішення суду. Суд не дав належної оцінки акту про відсутність ОСОБА_2 на роботі, доповідним запискам чергового лікаря ЦРЛ ОСОБА_4 та завідуючої акушерсько-гінекологічним відділенням ОСОБА_5, а також первинній медичній документації по факту надання медичної допомоги породіллі ОСОБА_6, у яких зазначено про відсутність на робочому місці ургентного лікаря ОСОБА_2

Не дав оцінки суд і пояснюючій записці чергового лікаря акушер-гінеколога ОСОБА_7 про те, що 25.08.2014 року о 9 год. її не було змінено після чергування ургентним лікарем ОСОБА_2, у зв'язку з чим вона змушена була після закінчення чергування залишатися на робочому місці.

Не враховано судом і пояснень чергової акушерки ОСОБА_8 про те, що о 9 год. 25.08.2014 року ОСОБА_2 не було на робочому місці, а у телефонному режимі він повідомив про те, що буде пізніше.

Не дав належної оцінки суд і поясненням ОСОБА_2 про те, що з 12 год. до 13 год. 30 хв. він відлучався на обід, хоча згідно правил внутрішнього трудового розпорядку він має 15 хв. на обід в робочий час без відлучення з робочого місця.

Апелянт також вказує на те, що при виборі виду дисциплінарного стягнення було враховано тяжкість проступку, а саме, вчинення прогулу в неробочий день, коли у пологовому та гінекологічному відділеннях відсутні інші лікарі та завідуючий відділенням, і черговий ургентний лікар є основним відповідальним лікарем з надання ургентної чи екстреної медичної допомоги. Відсутність чергового лікаря створила загрозу ненадання вчасно невідкладної допомоги вагітним, породіллям чи хворим жінкам.

Необґрунтованим відповідач вважає висновок суду про те, що 25.08.2014 року ОСОБА_2 перебував на території лікарні і був на телефонному зв'язку з акушеркою, оскільки робоче місце ургентного лікаря акушер-гінеколога є пологове відділення, гінекологічне відділення та приймальний покій. При виробничій потребі лікар може перебувати в інших відділеннях з консультативною метою, про що повинен свідчити запис в медичній документації.

Суд безпідставно взяв до уваги факт надання ОСОБА_2 25.08.2014 року об 11 год. медичної допомоги ОСОБА_3, оскільки даний факт не відображений у медичній документації, та факт відсутності журналу обліку приходу на роботу та закінчення роботи, оскільки відсутність такого обліку не суперечить законодавству.

Не було враховано судом і того, що табелі обліку робочого часу подаються в бухгалтерію до 20 числа поточного місяця, а всі зміни, які виникають після 20 числа, виправляються згідно коригуючого табеля в наступному місяці.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні представники Верховинської ЦРЛ апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у Верховинській ЦРЛ не організовано належний облік явки працівників на роботу та закінчення роботи, у табелі обліку робочого часу відмічено про присутність ОСОБА_2 25.08.2014 року з 9 год. 00 хв. до 24 год. 00 хв. і цей робочий час йому оплачено, і свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 пояснили, що близько 11 год. 25.08.2014 року бачили ОСОБА_2 на території Верховинської ЦРЛ.

Однак, повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 працював на 0,5 ставки ургентного лікаря акушер-гінеколога та 0,5 ставки лікаря УЗД Верховинської ЦРЛ і наказом №80 від 03.09.2014 року був звільнений з роботи за п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин 25.08.2014 року.

Підставою для звільнення позивача з роботи послужили: доповідна записка чергового лікаря ОСОБА_4, завідуючої акушерсько-гінекологічним відділенням ОСОБА_5, акт про відсутність на робочому місці і довідка про результати службового розслідування.

Встановлено, що 25 серпня 2014 року ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., про що працівниками Верховинської ЦРЛ, а саме заступником голови профкому ОСОБА_4, лікарем-гінекологом ОСОБА_7 та акушеркою ОСОБА_8 складено акт. (а.с. 35)

Факт відсутності позивача на роботі також підтверджено доповідною запискою чергового лікаря Верховинської ЦРЛ ОСОБА_4 про те, що при поступленні до лікарні породіллі ОСОБА_6 о 10 год. ранку черговий лікар акушер-гінеколог ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці і огляд пацієнтки проводила лікар акушер-гінеколог ОСОБА_7 (а.с.27,28 - догоспітальний клінічний протокол).

Доказом відсутності позивача на роботі є і пояснююча записка лікаря-гінеколога ОСОБА_7 про те, що о 9 год. 25.08.2014 року її не було замінено після чергування ургентним лікарем ОСОБА_2, у зв'язку з чим завідуюча відділенням дала їй вказівку залишатись на робочому місці до приходу чергового лікаря, та пояснююча записка акушерки пологового відділення, про те, що ОСОБА_2 не прийшов на роботу о 9 год., а в телефонному режимі повідомив, що буде пізніше.(а.с.31, 32)

Суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_3 про те, що об 11 год. ОСОБА_2 оглядав її та призначив лікування, оскільки свідок не змогла пояснити в якому відділенні був проведений огляд і останній не зафіксований у медичній документації.

Крім того, сам ОСОБА_2 не заперечував факту відсутності на роботі з 12 год. до 13 год. 30 хв., посилаючись на те, що затримався вдома після обідньої перерви.

Правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників Верховинської ЦРЛ встановлено, що на роботах, де за умовами праці перерву для відпочинку і харчування встановити неможливо працівникам надається перерва 15 хв. для прийняття їжі в робочий час.(а.с.45)

Також встановлено, що табель обліку робочого часу у Верховинській ЦРЛ подається в бухгалтерію для нарахування заробітної плати до 20 числа поточного місяця. Заробітна плата нараховується до 23 числа та подається на реєстрацію в управління Державного казначейства. Всі зміни, які виникають після 20 числа виправляються згідно коригуючого табеля в наступному місяці.

Встановлено, що ОСОБА_2 була виплачена зарплата за 25.08.2014 року, однак при виплаті розрахункових у вересні 2014 року виплата за цей день була відрахована.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що 25.08.2014 року ОСОБА_2 був відсутній на роботі більше трьох годин без поважних причин, а тому правильно був звільнений з 0,5 ставки посади ургентного лікаря акушер-гінеколога за п.4 ст.40 КЗпП.

При виборі виду дисциплінарного стягнення адміністрацією Верховинської ЦРЛ було враховано тяжкість проступку, а саме, вчинення прогулу в неробочий день, коли у пологовому та гінекологічному відділеннях відсутні інші лікарі та завідуючий відділенням, і черговий ургентний лікар є основним відповідальним лікарем з надання ургентної чи екстреної медичної допомоги. Відсутність чергового лікаря створила загрозу ненадання вчасно невідкладної допомоги вагітним, породіллям чи хворим жінкам.

Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Також встановлено, що ОСОБА_2 працював на 0,5 ставки на посаді лікаря УЗД.

Робота на 0,5 ставки на посаді лікаря акушер-гінеколога стаціонару та 0,5 ставки на посаді лікаря УЗД були основним місцем роботи позивача.

25.08.2014 року ОСОБА_2 згідно графіку чергування повинен був заступити на чергування на 24 години як лікар акушер-гінеколог стаціонару.

Оскільки 25.08.2014 року не був робочим днем ОСОБА_2 на посаді лікаря УЗД, то звільнення його з цією посади за прогул є безпідставним і відповідно рішення суду в частині поновлення на цій посаді є законним та обґрунтованим.

Таким чином, рішення суду в частині скасування наказу головного лікаря Верховинської ЦРЛ №80 від 03.09.2014 року про звільнення ОСОБА_2 з посади 0,5 ставки ургентного акушер-гінеколога за п.4 ст. 40 КЗпП та в частині поновлення на роботі на 0,5 ставки посади акушер-гінеколога підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в позові в цій частині.

Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід змінити, зменшивши розмір середнього заробітку до 5019,57 грн., оскільки позивачу підлягає до виплати лише середній заробіток за час вимушеного прогулу на посаді лікаря УЗД.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України однією з підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Верховинської центральної районної лікарні задовольнити частково.

Рішення Верховинського районного суду від 24 грудня 2014 року в частині скасування наказу головного лікаря Верховинської ЦРЛ №80 від 03.09.2014 року про звільнення ОСОБА_2 з посади 0,5 ставки ургентного акушер-гінеколога за п.4 ст. 40 КЗпП та в частині поновлення на роботі на 0,5 ставки посади акушер-гінеколога скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 про скасування наказу головного лікаря Верховинської ЦРЛ №80 від 03.09.2014 року про звільнення ОСОБА_2 з посади 0,5 ставки ургентного акушер-гінеколога за п.4 ст.40 КЗпП та в частині поновлення на роботі на 0,5 ставки на посаді акушер-гінеколога відмовити.

Змінити рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зменшивши розмір середнього заробітку до 5019,57 грн.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

В.М. Вакарук

М.Д. Горейко