ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8282/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розгляд письмового клопотання

"22" грудня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ДРАГА О.А.

сторін:

представника позивача ОСОБА_2

відповідача -2 ОСОБА_3

представника відповідача-1 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " УНІВЕРСАЛ БАНК " до ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " ПАРТНЕРІНВЕСТБУД", ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю " Партнерінвестбуд ", ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю " Партнерінвестбуд " за довіреністю ОСОБА_4 заявила клопотання, підтримане відповідачем -2 ОСОБА_3 , про закриття провадження у справі, клопотання вмотивоване тим, що спір, який розглядається виник з Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3811 від 24.04.2008.

Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL3811 від 24.04.2008 року укладений між ПАТ «Універсал Банк» та Т ОВ «Партнерінвестбуд ».

На забезпечення виконання цього договору між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 Укладено договір поруки №BL3811-П від 24.04.2009 року.

Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність.

Так, Позивач ПАТ «Універсал Банк» та основний боржник за кредитним договором ТОВ «Партнерінвестбуд» є юридичними особами - суб'єктами господарювання.

Згідно з п.1 4.2. ст.55 Господарського кодексу (ГК) України суб'єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 1 ГК України цей кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення

господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

За таких обставин, відносини, що склалися між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Партнерінвестбуд» на підставі Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3811 від 24.04.2008 року та Додаткової угоди від 24.04.2008р. №BL3811/KL+ до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3811 від 24.04.2008 року є господарськими відносинами і на них поширюється дія Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України.

У системному взаємозв'язку норм ст.1, п.1 ч.І ст.12 Господарського процесуальногокодексу України, п.З ч.І ст. 15 ЦПК України спір, що виник із виконання Генеральногодоговору про надання кредитних послуг №BL3811 від 24.04.2008 року підвідомчийГосподарському суду.

Тобто, предметом спору є різні самостійні договірні відносини між кредитором і боржником ( юридичною та фізичною особою ) та між кредитором і поручителем ( двома юридичними особами ) за відповідними самостійними договорами.

Відповідно до приписів статті 16 ЦПК України, не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. Якщо на стадії відкриття провадження допущена помилка, то суд при розгляді справ має закрити провадження у справі, у зв'язку із тим, що такі вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства ( п. 1 , ч. 1 статті 205 ЦПК України ).

У відповідача взагалі склалося враження, що Позивач подав позов із порушенням правил підвідомчості для економії судового збору, що суперечить інтересам держави, а тому у відповідності до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України просить закрити провадження у цивільній справі.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності № 17/2015 від 22.01.2015 року ( а.с. 90) заперечив проти заявленого клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.

Як слідує із матеріалів справи ,24.04. 2008 року між Публічним акціонерноим товариством "Універсал Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю " Партнерінвестбуд " укладений Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL3811 , відповідно до якого банк зобов'язався надавати позичальнику кредитні послуги у валюті, в рамках ліміту , встановленого в базовій валюті, що дорівнює 207 000,00 доларів США зі сплатою 25,50% річних та строком повернення кредиту 01 квітня 2028 року ( а.с.6-12), а також укладені додаткові угоди до Генерального договору про надання кредиту від 24.04. 2008 року ( а.с. 13-14) та від 24.04. 2009 року ( а.с. 15-18).

У забезпечення виконання зобов'язань ТОВ " Партнерінвестбуд " за кредитним договором 24 квітня 2008 р. між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки ( а.с. 19-21) та додаткова угода до договору поруки від 24.04. 2009 року ( а.с. 22- 23)..

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини другої статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом України у справі № 6-467цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Враховуючи вищевикладені положення чинного законодавства, а також ст. 15 ЦПК

України та ст.ст. 1, 2, 21 ГПК України зміст правовідносин, які виникли між сторонами та суб'єктний склад учасників цих правовідносин, що відповідальність поручителя залежить від встановлення обставин про наявність заборгованості позичальника, а також необхідність застосування норм господарського права при вирішенні спору про стягнення заборгованості із ТОВ " Партнерінвестбуд " , суд вважає, що спір, який виник між банком та ТОВ " Партнерінвестбуд " , не підлягав розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен вирішуватися господарським судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю " Партнерінвестбуд " в решті заявлених вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 168, 205, 203, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заявлене клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю " Партнерінвестбуд " за довіреністю ОСОБА_4 у цивільній справі за позовом ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " УНІВЕРСАЛ БАНК " до ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " ПАРТНЕРІНВЕСТБУД", ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Провадження у справі за позовом ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " УНІВЕРСАЛ БАНК " до ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " ПАРТНЕРІНВЕСТБУД" про стягнення заборгованості, закрити.

Письмове клопотання приєднати до матеріалів цивільної справи.

Розгляд цивільної справи продовжити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Л.К.ЛЕОНТЮК