Справа № 587/130/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Куца В.І. при секретарі Домненко Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі від 10 січня 2005 року та стягнення 2636 гривень 95 копійок заборгованості з орендної плати, 3 % річних та інфляційного збільшення заборгованості,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі від 10 січня 2005 року та стягнення 1704 гривень 12 копійок заборгованості з орендної плати за 2011 рік, 3 % річних, інфляційне збільшення заборгованості та пені за прострочення виплати орендної плати за 2012 рік.

В письмовій заяві від 14 травня 2015 року представника позивача ОСОБА_2 уточнила та збільшила позовні вимоги і просила: розірвати укладений між сторонами договір оренди землі від 10 січня 2005 року та стягнути з відповідача на користь позивача 2636 гривень 95 копійок заборгованості з орендної плати, 3 % річних та інфляційного збільшення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вони в них вказали, що 10 січня 2005 року між сторонами був укладений договір оренди землі, згідно умов якого позивач надав відповідачу у строкове платне користування належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

01 січня 2009 року між сторонами був укладений додатковий договір до вищевказаного договору оренди землі, за умовами якого було збільшено орендну плату за користування земельною ділянкою з 442 гривень 00 копійок до 1083 гривень 75 копійок за рік.

На підставі договору оренди землі від 10 січня 2005 року відповідач користувався належною позивачу земельною ділянкою з вересня 2006 року по грудень 2013 року.

В 2011-2012 роки відповідач не вплачував позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою і лише у грудні 2013 року товариство виплатило йому 1712 гривень 89 копійок орендної плати за 2011-2012 роки та 1712 гривень 89 копійок орендної плати за 2013 рік, всього 3425 гривень 78 копійок.

Незважаючи на вимоги позивача товариство систематично протягом 2-х платіжних періодів підряд не виплачувало позивачу орендну плату, що є підставою для розірвання договору оренди землі від 10 січня 2005 року.

З урахуванням умов договору оренди землі та додаткового договору до нього за 2011-2013 роки товариство повинно було сплатити ОСОБА_1 5431 гривню 32 копійки, тому сума заборгованості по орендній платі за ці роки становить 2005 гривень 54 копійки з урахуванням індексів інфляції.

З урахуванням даної суми заборгованості станом на грудень 2013 року відповідач повинен сплатити ОСОБА_1 3 % річних, що становить 120 гривень, та 511 гривень 41 копійку інфляційного збільшення заборгованості.

Позивач ОСОБА_1 ні разу в судові засідання не зявлявся, хоч про час судового розгляду справи належним чином повідомлявся. В письмовій заяві просив провести судовий розгляд справи за його відсутності.

Представники позивача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повторно в судове засідання не зявились, хоч про час судового розгляду справи були належним чином повідомлені.

В письмовій заяві представник позивача ОСОБА_3 просила провести судовий розгляд справи без її участі.

Представник відповідача ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» - ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, хоч про час судового розгляду справи була належним чином повідомлена.

В письмовій заяві просила провести судовий розгляд справи без її участі, відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі та підтримала свою позицію, викладену в запереченні проти позову.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно відмовити в задоволенні позову за його необґрунтованістю.

10 січня 2005 року між сторонами був укладений договір оренди землі, згідно умов якого ОСОБА_1 надав відповідачу у строкове платне користування належну йому на праві власності земельну ділянку площею 2,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років, який 12 вересня 2006 року був зареєстрований у Сумському РВ Сумської РФ ДП «Центр державного земельного кадастру при держкомземі України», що підтверджується його копією (ар.с. 8-9).

Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становила 29466 гривень 74 копійки, орендна плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі становила 442 гривні за рік (1,5 % від даної суми).

Відповідно до п. 11 договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця (п. 12 договору).

01 січня 2009 року між сторонами було укладено додатковий договір до вказаного вище договору оренди землі, який був зареєстрований у Сумському РВ Сумської РФ ДП «Центр державного земельного кадастру» 07 жовтня 2010 року (ар.с. 11).

Відповідно до п. 1.3 додаткового договору п. 9 договору був викладений в новій редакції, що орендна плата повинна вноситись орендарем у формі натуральної і вона була встановлена у розмірі 1083 гривень 75 копійок за рік, що становить 3 % від нормативно-грошової оцінки земельного паю, яка стала становити 36125 гривні 14 копійок.

13 грудня 2013 року відповідач виплатив ОСОБА_1 3425 гривень 78 копійок орендної плати за користування землею за 2011-2013 роки, що підтверджується копіями видаткових касових ордерів та їх оригіналами, які оглядались в судовому засіданні (ар.с. 35, 36).

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

З урахуванням індексів інфляції та умов укладених між сторонами договору оренди землі та додаткового договору до нього орендна плата за користування належною позивачу земельною ділянкою становить:

за 2011 рік 1133 гривні 60 копійок (1083, 75 грн.*104,6 %);

за 2012 рік 1133 гривні 60 копійок;

за 2013 рік 1139 гривень 27 копійок (1133,60 грн.*100,5 %).

Відповідно до п. 14а договору розмір пені становить:

за 2011 рік з 31 грудня 2011 року по 13 грудня 2013 року (1133,60 грн.*714 дн.*0,01 %) = 80 гривень 94 копійки;

за 2012 рік з 31 грудня 2012 року по 13 грудня 2013 року (1133,60 грн.*348 дн.*0,01 %) = 39 гривень 45 копійок.

З урахуванням 15 % ПДФО відповідно до вимог ст. 168 Податкового кодексу України до виплати ОСОБА_1 станом на 13 грудня 2013 року належало:

за 2011 рік - (1133,60 грн.+80,94 грн.=1214,54 грн.-182,18 грн.) = 1032,36 гривень;

за 2012 рік (1133,60 грн.+39,45 грн.=1173,05 грн.-175,96 грн.) = 997,09 гривень;

за 2013 рік (1139,27 грн.-170,89 грн.) = 968,38 грн., а всього 2997 гривень 83 копійки.

В розрахунку представника позивача помилково був врахований індекс інфляції з вересня 2006 року та 3 % річних, а в розрахунку представника відповідача при нарахуванні розміру орендної плати за 2012-2013 роки помилково була взята непроіндексована сума орендної плати в розмірі 1083,75 гривень, тому суд не приймає до уваги дані розрахунки представників сторін.

Стягнення 3 % річних за прострочення виплати орендної плати не передбачено умовами договору оренди землі та додаткового договору до нього.

Таким чином, орендна плата за користування земельною ділянкою ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» за 2011 - 2012 роки була виплачена позивачу з порушенням визначених договором строків, однак у повному обсязі з нарахуванням інфляційних сум та пені, за 2013 рік вона була виплачена йому своєчасно і в повному обсязі та станом на 13 грудня 2013 року відповідач за ці роки розрахувався з ним у повному обсязі, порушення визначених договором строків виплати орендної плати за 2011-2012 роки не є систематичною несплатою орендної плати, тому ОСОБА_1 необхідно відмовити в задоволенні позову про розірвання договору оренди землі від 10 січня 2005 року та стягнення 2636 гривень 95 копійок заборгованості з орендної плати, 3 % річних та інфляційного збільшення заборгованості за його необґрунтованістю.

Сам по собі факт несвоєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2011-2012 роки не свідчить про систематичне невиконання відповідачем договірних зобовязань і не може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, 526, 611, 625, 629 та 651 ЦК України, абз. 4 ч. 1 ст. 15, абз. 5 ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 32 та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про оренду землі» п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України,

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі від 10 січня 2005 року та стягнення 2636 гривень 95 копійок заборгованості з орендної плати, 3 % річних та інфляційного збільшення заборгованості за його необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя В.І.Куц