Єдиний унікальний номер: 378/17/15-ц
Провадження № 2/378/19/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2015 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Галич Ю. М.

за участю секретаря Заболотня Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ставище цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк « Приватбанк» до ОСОБА_1 про передачу предмета застави в заклад ,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 про передачу предмета застави в заклад.

Свої доводи обгрунтовує слідуючим: відповідно до укладеного договору від 10.06.2008 року ОСОБА_1 10.06.2008 року отримала кредит в розмірі 35956, 98 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.06.2015 року.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та зобовязання за договором не виконав.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом про звернення стягнення на предмет застави га 19.03.2012 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет застави, а саме - автомобіль ШЕВРОЛЕТ, модель: КАПТІВА, рік випуску: 2008. тип ІЗ: Легковий універсал, шо належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» .

В судове засідання представник позивача не прибув про час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача ОСОБА_3 подав суду заяву в якій просить справу розглядати у відсутність представника позивача.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивуючи свої міркування наступним : довіреність представнику позивача надана ПАТ КБ «Приватбанк». 25.10.2012 року в особі голови правління ОСОБА_5, який нібито діє на підставі статуту підприємства, затвердженим Загальними зборами акціонерів від 12.04.2012 року, погоджено Національним банком України 15.06.2012 року. Також в матеріалах справи знаходиться довіреність № 914-0 , від 13.03.2014 року на представника ПАТ КБ „Приватбанк гр. ОСОБА_3, яке видано секретарем ПАТ КБ „Приватбанк ОСОБА_6, яка діє на підставі статуту підприємства затвердженим Загальними зборами акціонерів від 26.04.2013 року погодженого Національним банком України 27.06.2013 року. Враховуючи викладене ввважає, що представник позивача не має повноважень на ведення справи в суді та просить постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, дослідивши матеріали справи вважає, що позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк « Приватбанк» до ОСОБА_1 про передачу предмета застави в заклад, слід залишити без розгляду виходячи з наступного.

Довіреність представнику позивача надана ПАТ КБ «Приватбанк» 25.10.2012 року в особі голови правління ОСОБА_5, який діє на підставі статуту підприємства, затвердженим Загальними зборами акціонерів від 12.04.2012 року, погоджено Національним банком України 15.06.2012 року. Також в матеріалах справи знаходиться довіреність № 914-0 , від 13.03.2014 року на представника ПАТ КБ „Приватбанк гр. ОСОБА_3, яке видано секретарем ПАТ КБ „Приватбанк ОСОБА_6, яка діє на підставі статуту підприємства затвердженим Загальними зборами акціонерів від 26.04.2013 року погодженого Національним банком України 27.06.2013 року.

Статтею 42 ЦПК України встановлено, що повноваження представника у суді підтверджуються, зокрема, довіреністю. Довіреність від імені юридично особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи. Оригінал довіреності, або копія, посвідчена суддею, приєднується до справи.

Згідно ст. 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

У той же час, з копії довіреності від 13.03.2014 року, виданої представнику ОСОБА_3, вбачається, що голова правління банку довіреність не підписував, відомості про делегування прав секретаря на видачу довіреностей відсутні. Крім того довіреність взагалі ніким не завірена і в справі наявна лише її копія.( а.с.27-28, 35-36).

Окрім того, згідно ч. 2 ст. 245 ЦК України, довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статі.

Як зазначалось вище довіреність від 13.03.2014 року видана без права видачі такого доручення і можливо тільки через делегування прав голови правління на секретаря. Статутними документами підприємства такі права секретаря відсутні, остання мала виносити довіреності на підставі довіреності голови в порядку передоручення.

Згідно ч.2 ст.245 ЦК України, довіреність, що видається в порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, довіреність, яка видана в порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню після подання основної довіреності, у якій застережено право на передоручення, або після подання доказів того, що представник за основною довіреністю примушений до цього обставинами для охорони інтересів особи, яка видала довіреність. На основній довіреності робиться відмітка про передоручення. Посвідчені нотаріусами довіреності підлягають обовязковій реєстрації в Єдиному реєстрі довіреностей у порядку, встановленому Положенням про Єдиний реєстр довіреностей, що затверджене наказом Міністерства юстиції України від 28.12.2006 року N111/5 . Докази про делегування повноважень на секретаря в справі відсутні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На позивача покладений обовязок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень ЦК України та Цивільного кодексу України. Тобто, відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України - позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини щодо належності наданої ним довіреності № 914-О від 13.03.2014 року. Однак такі докази він не надав і не ставив питання в судовому засіданні про їх витребування. Таким чином, при викладених обставинах, суд вважає, що у даному випадку представник позивача ОСОБА_3 не надав суду повноважень на ведення справи та у судові засідання не зявлявся, також представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявлявся, про причини неявки в судове засідання, суд не повідомляв та не подавав заяв про розгляд позовної заяви за його відсутності.

Керуючись ст.ст. 245, 246 ЦК України, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , керуючись ст.ст. 42, 207 ч.1 п.2 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк « Приватбанк» до ОСОБА_1 про передачу предмета застави в заклад, залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Ю. М. Галич