РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

28.12.2015 року Франківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Гулієвої М.І.

при секретарі Жовнір Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Центру соціально-психологічної допомоги у Львівській області до ОСОБА_1 , 3 осіб: служби у справах дітей Львівської області, служби у справах дітей Франківського району м.Львова, Львівського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді про виселення , -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом про виселення, посилаючись на те, що згідно п.9 Типового положення про центр соціально-психологічної допомоги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2004 р. № 608, на підставі наказу директора центру соціально-психологічної допомоги у Львівській області від 03.11.2011 року №164, за клопотанням Львівського міського голови від 24.10.2011 року №2604, скеруванням Львівського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді до центру була зарахована ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 із сином ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 як жертва психологічного насильства з боку її чоловіка .Між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір від 03.11.2011 року про тимчасове перебування у Центрі соціально-психологічної допомоги у Львівській області. Після чого на підставі клопотань міського голови та особистих заяв відповідачки протягом 2011-2014рр. вона неодноразово зараховувалась у центр соціально-психологічної допомоги у Львівській області, де їй разом з сином надавалось тимчасове проживання . Під час перебування нею систематично порушувались правила внутрішнього розпорядку. Факти порушень зафіксовані у актах від 16.02.2012 року № 1 , 23.09.2013 року , від 11.12.2013 року. Відповідачка,в порушення умов договору, не докладала зусиль до вирішення своїх соціальних проблем. Проблема насильства була усунена,так як відповідачка з чоловіком не проживала з вересня 2011р.та 09.07.12р.розірвала з ним шлюб.Згідно акту соціального інспектування від 2.07.14р.житло за місцем реєстрації ОСОБА_1Я.є придатним для проживання,але потребує ремонту.Кошти,які виділялись відповідачці для ремонту квартири,використані нею не за призначенням. Незважаючи на те, що термін перебування відповідачки у центрі давно закінчився,остання відмовляється добровільно звільнити займане нею приміщення . Відповідно до типового Положення про центр соціально-психологічної допомоги максамальний строк перебування особи у центрі становить 90 діб. Просить виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 із центру соціально-психологічної допомоги у Львівській області ,що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Коновальця,103.

У судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у позовній заяві, не заперечили щодо заочного розгляду справи. Крім того доповнили,що відповідачка не перебуває у складних життєвих обставинах,у зв"язку з якими отримала тимчасовий притулок у центрі.Вона систематично порушує норми проживання у Центрі,конфліктує з іншими клієнтами,розводить антисанітарію,створює стресову ситуацію для інших машканців центру.

Представник третьої особи служби у справах дітей Львівської області в судовому засіданні позов підтримав,просить його задоволити.

Представник третьої особи служби у справах дітей Франківського району м.Львова в судовому засіданні позов підтримала,пояснила,що дитина ОСОБА_2,2009р.н.зареєстрований з мамою ОСОБА_1по вул.С.Петлюри,4/119 у м.Львові,де забезпечений житлом.Відповідачка в даний час не перебуває у кризовій ситуації,у зв"язку з якою була зарахована до центру соціально-психологічної допомоги.Просить позов задоволити та виселити відповідачку з сином з центру соціально-психологічної допомоги.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча належно увідомлена про час та місце слухання справи, надіслала чергову заяву про відкладення розгляду справи ,в якій зазначила про неможливість явки до суду ,у зв"язку з накопиченням невідкладних робочих питань.Враховуючи,що справа тривалий час перебуває у провадженні суду, відповідачка в жодне судове засідання не з"явилась,ігноруючи судові виклики,суд розцінює подану заяву про відкладення розгляду справи як зловживання процесуальними правами відповідачкою з метою затягування судового розгляду та рахує за доцільне справу слухати відповідно до ст.169,224 ЦПК України, у її відсутності на підставі наявних матеріалів справи, з постановленням заочного рішення.

Представник третьої особи Львівського міського центру соціальних служб для сім"ї в судове засідання не з"явився,про причини неявки суд не повідоми,хоч належно увідомлений про час та місце розгляду справи,а тому відпоідно до ст.169 ЦПК України,суд вважає за можливе справу розглядати у його відсутності.

Заслухавши пояснення представників позивача, представників третіх осіб,свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободу від 04.11.1950р., яка є частиною національного законодавства України, гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків.

Крім того, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно ст.15 ЦК України, ст.3 ЦПК України,кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав ,свобод чи інтересів.

Суд, виходячи з вимог ст.11 ЦПК України, розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ст.47 Конституції України кожен має право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.132-1 Житлового кодексу України до жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відносяться жилі приміщення, пристосовані для тимчасового проживання громадян, які не мають або втратили житло.

Пунктом 1 Типового Положення про центр соціально-психологічної допомоги визначено,що центр соціально-психологічної допомоги- це заклад, що утворюється місцевим органом виконавчої влади та органом місцевого самоврядування і надає соціальні послуги особам, які внаслідок стихійного лиха, учинення стосовно них злочину, насильства ( у тому числі в сім"ї) або реальної загрози його вчинення та за інших обставин( далі-особи, які опинилися у складних життєвих обставинах), наслідки яких вони не можуть подолати самостійно.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальні послуги" складними життєвими обставинами є- обставини, спричинені інвалідністю, віком, станом здоров"я, соціальним становищем, життєвими звичками і способом життя, внаслідок яких особа частково або повністю не має ( не була або втратила) здатності чи можливості самостійно піклуватися про особисте (сімейне) життя та брати участь у суспільному житті.

Як вбачається з п.5.1 Типового Положення про центр соціально-психологічної допомоги,центр відповідно до покладених на нього завдань надає в умовах цілодобового стаціонару допомогу та тимчасовий притулок особам,які опинились у складних життєвих обставинах і потребують тимчасового притулку,у разі відсутності у них засобів до існування,а також забезпечує їх харчуванням.

Зарахування до центру осіб,які опинились у складних життєвих обставинах,здійснюється згідно з наказом директора центру,що видається на підставі письмової заяви особи,письмового клопотання місцевого органу виконавчої влади,органу місцевого самоврядування або центру соціальних служб за місцем проживання особи(п.9 Типового Положення).

Судом встановлено, що згідно п.9 Типового положення про центр соціально-психологічної допомоги, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.05.2004 р. № 608, на підставі наказу директора центру соціально-психологічної допомоги у Львівській області від 03.11.2011 року №164, за клопотанням Львівського міського голови від 24.10.2011 року №2604, скеруванням Львівського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді до Центру соціально-психологічної допомоги у Львівській області була зарахована ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 із сином ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 як жертва психологічного насильства з боку її чоловіка та їм надано тимчасове проживання та харчування у центрі .

Між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір від 03.11.2011 року про тимчасове перебування у Центрі соціально-психологічної допомоги у Львівській області,згідно якого відповідачці надано у тимчасове безоплатне користування для проживання терміном до 90 днів місце у кімнаті №6 блоку №У.

У відповідності до п.3.3 Договору,ОСОБА_1зобов"язалась дотримуватись Правил внутрішнього розпорядку,згідно п.3.5-докладати активних зусиль до якнайшвидшого вирішення власних соціальних проблем.Згідно п.3.6-вирішити повністю або частково власні соціальні проблеми протягом терміну перебування у Центрі,а саме протягом 90 днів.

Пунктами 3.0-3.11 зобов»язано дбайливо ставитись до майна Центру,приміщень та речей,наданих до особистого вжитку,утримувати кімнату,в якій проживає та інші приміщення,якими користується у чистоті та порядку.

Згідно п.3.15 клієнт зобов»язаний звільнити кімнату та залишити її у належному санітарному вигляду після закінчення терміну дії Договору.

Вказане вбачається також з Правил внутрішнього розпорядку, затверджених директором Центру соціально-психологічної допомоги у Львівській області від 11.05.2006р.

Згідно п.7.1 Договору про тимчасове перебування у Центрі соціально-психологічної допомоги у Львівській області, термін дії Договору з 3.11.11р.по 3.02.12р.

На підставі клопотання Львіського міського голови від 23.01.12р.,директором Центру видано наказ №27 від 3.02.12р.»Про зарахування ОСОБА_1,ОСОБА_2до Центру»,яким надано тимчасове проживання ОСОБА_1 та її сину з 04.03.12р.

Згідно наказу №90 від 4.05.12р.на підставі заяви ОСОБА_1,клопотання Львіського міського голови від 14.05.12р.,ОСОБА_1разом з сином надано тимчасове проживання та харчування у Центрі.

Наказом №198 від 2.11.12р. ОСОБА_1та її сина зараховано в Центр соціально-психологічної допомоги у Львівській області,на підставі клопотання Міського голови від 13.09.12р.та заяви ОСОБА_1,з 04.11.12р.

Наказами №18 від 4.02.13р.та №52 від 27.06.13р.,№84 від 8.10.13р.,№7 від 08.01.14р.,№31 від 19.02.14р.Гузар Л.Я.та її сина зараховано в Центр та надано тимчасове проживання на підставі її особистих заяв.

Як вбачається з Типового Положення про Центр соціально-психологічної допомоги ,центр надає тимчасовий притулок особам, які опинились у складних життєвих обставинах і потребують тимчасового притулку,у разі відсутності в них засобів до існування.

Згідно п.10 Типового Положення,максимальний строк перебування особи у центрі становить 90 діб.

Як вбачається з п.12 Положення,відрахування з центру особи здійснюється,згідно з наказом директора,що видається на підставі-письмової заяви особи,закінчення встановленого строку перебування в центрі,одноразового грубого або систематичного порушення Правил внутрішнього розпорядку,усунення обставин,за яких особа потрапила до центру.

Відповідно до ст.60 ЦПК У країни,кожна сторона зобов"язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Однак,відповідачка в судове засідання не з»явилась,не подала заперечення на позов та доказів на підтвердження заперечень проти позовних вимог.

Судом встановлено,що у Центрі соціально-психологічної допомоги у Львівській області відповідачка проживає тривалий час, строк її проживання закінчився. Під час проживання нею неодноразово порушувались правила внутрішнього розпорядку та умови Договору про тимчасове перебування.

Факти порушень зафіксовані у актах від 16.02.2012 року № 1 , від 23.09.2013 року, від 11.12.2013 року, 07.09.15р.,19.11.15р., 25.11.15р.,28.12.15р.,акті про знищення майна від 28.12.15р.,актах обстеження санітарно-гігієнічних умов кімнати №6 блоку У від 10.11.15р.,2.11.15р., 22.12.15р. та вбачаються із зобов"язань ОСОБА_1 щодо виконання Правил центру,не провокувати і не створювати конфліктних ситуацій від 16.02.12р., скарг клієнтів центру ОСОБА_4 від 10.12.13р., ОСОБА_5 від 30.10.15р,28.12.15р.,23.12.15р.,30.11.15р. , доповідних адміністраторів Богачевської Ю.Б.від 2.12.15р., 26.12.15р., 25.12.15р., 23.12.15р., 22.12.15р., ОСОБА_6від 28.11.15р., доповідних психолога центру від 30.11.15р.,2.12.15р.

А також стверджені поясненнями свідка ОСОБА_5Б.в судовому засіданні про те,що проживає з ОСОБА_1Я.в одному блоці, остання постійно провокує конфлікти,так як не прибирає за собою в коридорі,санвузлі.Конфлікти негативно впливають на стан її здоров»я та психологічний стан її дітей.

Суд надає віри даним поясненням,так як вони чіткі,послідові,стверджені іншими доказами,зібраними по справі.

Незважаючи, що відповідачці неодноразово надавався тимчасовий притулок у центрі соціально-психологічної допомоги у Львівській області , відповідачка взятих на себе зобов"язань не виконувала,зокрема ,не вчиняла жодних дій щодо ремонту у квартирі за місцем реєстрації.

У клопотаннях про надання тимчасового притулку Львівський міський голова вказував підставу скерування ОСОБА_1до центру-незадовільний санітарно-технічний стан квартири по вул.С.Петлюри,4/119 у м.Львові,у якій вона зареєстрована, та можливі шляхи вирішення цієї проблеми - залучення спонсорських коштів для санітарного ремонту квартири відповідачки.

Як вбачається з листа департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 30.08.2013 року № 2501в-2849,меценати,які б виявили бажання допомогти провести ремонт у приватних квартирах відсутні,тому виконати ремонті роботи у вказаній квартирі немає можливості.

Комісією 08.08.2013 року у складі начальника Залізничного відділу соціальної роботи Львівського МЦСССДМ, спеціаліста1-ї категорії управління санітарно-медичної служби, директора центру соціально-психологічної допомоги, в/о начальника відділу житлового господарства було здійснено соціальне інспектування сім"ї відповідачки, у результаті якого встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 5 осіб,в т.ч. ОСОБА_1та її син ОСОБА_3,2009р.н., квартира двокімнатна, загальною площею 44 м.кв., квартира власна, належить до житлово-будівельного кооперативу, наявні всі комунікації, заборгованість за житлово-комунальні послуги складає приблизно 22 тис. грн., помешкання придатне для проживання.

Згідно акту обстеження умов проживання від 2.04.14р.у квартирі по вул. С.Петлюри,4/119 у м.Львові на підставі звернення ОСОБА_1,встановлено,що умови для проживання дитини незадовільні,оскільки,квартира потребує ремонту та генерального прибирання.Суттєвих перешкод для приведення житлового приміщення до належного стану не виявлено.

З акту обстеження житлово-побутових умов у квартирі по вул. .ОСОБА_7,4/119 у м.Львові від 17.11.15р.вбачається,що одна кімната придатна для проживання,але потребує генерального прибирання,решта квартири потребує ремонту та прибирання.

Згідно довідки ЖБК-79 від 21.12.15р.заборгованість по оплаті комнальних послуг у вказаній квартирі становить 27014грн.

Львівський обласний центр соціальних служб для сім»ї,дітей та молоді у листах від 15.11.13р.та від17.06.14р.вказував,що у 2012р.Гузар Л.Янадано одноразову матеріальну допомогу в сумі 300грн.та 12000грн.,які могли бути використані для проведення ремонту у квартирі,однак з часу перебування її в центрі не докладено жодних зусиль у проведенні ремонту квартири.Підстави для проживання ОСОБА_1Я.в центрі відповідно до Типового положення відсутні,причина через яку вона потрапила в заклад-насильство з боку чоловіка усунена,житлом забезпечена,а проведення поточного ремонту не є підставою для перебування у соціальному закладі.

У судовому засіданні встановлено,що 09.07.2012 року, відповідачка розірвала шлюб із чоловіком ОСОБА_8,який у заявах на ім»я директора центру соціально-психологічної допомоги у Львівській області від 11.09.14р.та 27.10.15р.зазначав про можливість забезпечення місця проживання свого сина за адресою: м.Львів, вул. В.Великого,125/56.

На підставі акту обстеження житлово-побутових умов приміщення центру від 14.05.2014 року директором центру виданий наказ від 19.05.2014 року № 109"Про проведення у центрі соціально-психологічної допомоги у Львівській області поточного ремонту". Згідно цих документів ремонтні роботи заплановано розпочати 10.06.2014 року, з попередженням про відселення мешканці центру, в тому числі і відповідачка ознайомлені 23.05.2014 року. Згідно наказу директора центру соціально-психологічної допомоги у Львівській області № 129 від 10.06.2014 року відповідачка із сином відраховані із закладу.

Судом встановлено,що постановою Франківського районного суду м.Львова від30.07.15р.,яка не оскаржувалась та набула законної сили,вказаний наказ директора центру соціально-психологічної допомоги у Львівській області визнано протиправним та скасовано.

Наказом директора центру соціально-психологічної допомоги у Львівській області №10 від 09.09.15р.Гузар Л.Я.та ОСОБА_3,2009р.н.відраховано з центру соціально-психологічної допомоги у Львівській області,у зв»язку з порушенням п.3.8,3.9,3.10.,3.11 Договору про тимчасове перебування та відсутністю дозвільних документів на тимчасове перебування в центрі.

Як вбачається з акту про відмову підписувати наказ від 10.09.15р,ОСОБА_1Я.з наказом про відрахування ознайомилась,однак відмовилась його підписати.

З попередження від 30.10.15р.вбачається,що відповідачка зобов»язана звільнити і здати належним чином надану їй кімнату до 01.11.15р.Однак,як встановлено судом, добровільно звільнити кімнату ОСОБА_1відмовляється.

Таким чином,судом встановлено,що відповідачка порушувала вимоги п. 3.8,3.9,3.10.,3.11 Договору про тимчасове перебування, проживає у центрі соціально-психологічної допомоги у Львівській області без належних підстав,оскільки, строк тимчасового проживання,згідно наказу від 19.02.14р.»Про зарахування ОСОБА_1та ОСОБА_3 у центр соціально-психологічної допомоги у Львівській області» закінчився, 09.09.15р.видано наказ про її відрахування з центру,який є чинним на момент винесення рішення суду.Крім того,відпали складні життєві обставини,які були підставою для надання тимчасового притулку,а саме-психологічне насильство в сім»ї,оскільки,шлюб ОСОБА_1Я.з ОСОБА_8 розірвано ще у 2012р.

Що стосується незадовільних умов для проживання за місцем реєстрації відповідачки та її сина ,слід зазначити,що відповідно до ч.1 ст.151 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок ( квартиру) зобов"язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини , держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За наведених обставин, позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60,169,212-215,224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 із центру соціально-психологічної допомоги у Львівській області за адресою: м.Львів, вул. Коновальця,103.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя М.І.Гулієва