Провадження №2-о/761/231/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.

при секретарі: Колеснік М.П., Лазоришинець К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за поданням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування, заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, Київський психоневрологічний інтернат, орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування звернулась до суду з поданням, в якому просила призначити ОСОБА_1 опіком над недієздатним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на повному державному утриманні в Київському психоневрологічному інтернаті за адресою: м. Київ, вул. Юнкерова, 37.

Подання обґрунтоване тим, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 грудня 2012 року ОСОБА_3 визнано недієздатним. Згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 серпня 2013 року над недієздатним ОСОБА_3 встановлено опіку та призначено опікуном над ним ОСОБА_2, 1949 року народження.

При цьому, до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся ОСОБА_1 із заявою про призначення його опікуном над недієздатним сином ОСОБА_3, який з 12 листопада 2014 року знаходиться на повному державному забезпеченні в Київському психоневрологічному інтернаті за адресою: м. Київ, вул. Юнкерова, 37. Оскільки стан здоров'я особи, яка потребує опіки не покращився, 20 травня 2015 року Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація прийняла рішення про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним сином ОСОБА_3, з урахування можливості та великого бажання ОСОБА_1 виконувати обов'язки опікуна та його стосунків з підопічним.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 подання підтримала та просила задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_5 в судовому засіданні подання підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що має велике бажання бути опікуном свого недієздатного сина, оскільки дуже його любить та хоче дбати про його здоров'я, зокрема вставити зуби та покращити зір.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник - ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення подання заперечували, посилаючись на те, що висновком Подільської районної державної адміністрації, як органом опіки та піклування, ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні його другим опікуном над недієздатним ОСОБА_3 у зв'язку з недоцільністю такого призначення. При цьому, ані Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, ані ОСОБА_1 не довели та не обґрунтували необхідність призначення ОСОБА_1 другим опікуном над недієздатним ОСОБА_3 Крім того, поведінка та інтереси ОСОБА_1 суперечать інтересам ОСОБА_3, що підтверджується відповіддю Київського психоневрологічного інтернату, де на даний час перебуває недієздатний ОСОБА_3

Представник заінтересованої особи Київський психоневрологічний інтернат ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що внаслідок конфліктних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які є батьками недієздатного ОСОБА_3, психічний стан останнього після спілкування з кожним з батьків нестабільний.

Представник заінтересованої особи Подільської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_8 у судовому засіданні проти призначення ОСОБА_1 другим опікуном над недієздатним ОСОБА_3 не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 12 грудня 2012 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано недієздатним (а.с. 4).

Згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 серпня 2013 року над ОСОБА_9 встановлено опіку та призначено опікуном ОСОБА_2, 1949 року народження, яка є матір'ю недієздатного (а.с. 5).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, 23 квітня 2015 року ОСОБА_10 звернувся до Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, з заявою про призначення щодо призначення його другим опікуном над недієздатним сином ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 03 червня 2015 року № 109/02/35-4541 орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації не заперечує проти призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_3 (а.с. 24). З тексту висновку вбачається, що на засіданні органу опіки та піклування були присутні всі зацікавлені особи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, висновком органу опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 14 травня 2014 року № 106-2684 було визнано недоцільним призначати ОСОБА_1 другим опікуном над недієздатним ОСОБА_3 у зв'язку з недоцільністю такого призначення. Такий висновок мотивовано тим, що батьки недієздатного розлучені, стосунки не підтримують, конфліктують між собою, батько не має наміру проживати з недієздатним сином, оскільки має свою сім'ю. Одночасно було надано рекомендації ОСОБА_1 відвідувати недієздатного сина ОСОБА_3 за фактичним його місцем проживання з опікуном ОСОБА_2 АДРЕСА_1, один день на тиждень за домовленістю (а.с. 45).

Тобто на час надання висновку органом опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації у травні 2014р. недієздатний проживав за вказаною вище адресою.

Як вбачається з матеріалів справи, недієздатний ОСОБА_3 з 12 листопада 2014 року перебуває в Київському психоневрологічному інтернаті на підставі заяви його опікуна ОСОБА_2 та путівки № 36 Департаменту праці та соціальної політики (а.с. 48).

Як на підставу для відмови у задоволенні подання, заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 у судовому засіданні посилались, серед іншого, на відповідь Київського неврологічного інтернату від 20 травня 2015 року № 01-759 на адвокатський запит від 24 квітня 2015 року № 24-01/04 згідно змісту якої, внаслідок відвідування ОСОБА_1 свого недієздатного сина ОСОБА_3, у останнього з'явились зміни в психостатусі, він став напружений, негативістичний, тривожний, більшість часу проводив біля паркану інтернату, спілкуючись по мобільному телефону з батьком. Крім того, 19 січня 2015 року ОСОБА_3 самостійно залишив територію інтернату, повідомивши в подальшому, що нібито про втечу домовився з батьком. У зв'язку з тим, що прийняті відповідні медикаментозні міри та психотерапевтичні бесіди з ОСОБА_3 не дали позитивного результату, останній за направлення психіатра КПНІ був госпіталізований в КМПНЛ № 3, де перебував на лікування з 27 січня 2015 року по 31 березня 2015 року (а.с. 48-49).

При цьому ОСОБА_1 пояснив, що про рішення суду 2012р., згідно з яким його сина визнано недієздатним він дізнався лише через певний час. Він відвідував сина, надавав йому посильну допомогу, але його колишня дружина була негативно налаштована щодо спілкування. Про поміщення недієздатного ОСОБА_3 до Інтернату він дізнався випадково, жодних дій, спрямованих на залишення ним території інтернату не вчиняв. Він та син бажають спілкуватись. У сина є мобільний телефон, який він йому подарував і за допомогою якого він спілкується не лише з ним, а й з матір'ю. Ситуація склалась таким чином, що його колишня дружина - опікун недієздатного ОСОБА_11 категорично заперечувала щодо його спілкування з сином, потім був висновок органу опіки Подільської РДА, яким визначено час спідкування з сином за адресою його проживання, але ж він фактично проживає в Інтернаті, і він з сином не бачиться. Наголошував на тому, що на даний час він має житло, що дозволяє йому проживати з сином, має роботу, здійснює відвідування сина в Інтернаті і передає йому передачі, хоча і не може бачитись з ним, поза як опікун ОСОБА_11 це заборонила. Також наголосив, що він на даний час поінформований щодо підстав перебування недієздатного в Інтернаті, вважає, що для кращого стану сина таке перебування цілком доцільне, оскільки там здійснюється відповідний нагляд медперсоналу.

ОСОБА_11 в засіданні не заперечувала, що дійсно її син за допомогою мобільного телефону телефонує і їй та щодо його наявності вона фактично не заперечує, таких заборон не має і в Інтернаті. При цьому неодноразово наголошувала на сімейних відносинах, які мали місце між нею та колишнім чоловіком, відносини в їх родині, хворобу сина та її тривале несприйняття колишнім чоловіком, наявність у колишнього чоловіка іншої сім'ї.

З документів, наданих до суду Київським психоневрологічним Інтернатом вбачається, що за час перебування недієздатного у вказаній установі його батько ОСОБА_1 здійснює систематичне відвідування сина, залишає йому передачі (а.с.76-77).

При цьому з листа Інтернату від 03.09.2015р., наданого на запит суду, вбачається, що за заявою опікуна ОСОБА_11 побачення недієздатного з батьком не здійснюються, вхід ОСОБА_1 на територію Інтернату заборонено. Окріт того, в листі вказано, що після відвідування підопічного мамою ОСОБА_2 в стані ОСОБА_3 періодично помічалась: дратівливість, емоційне збудження, зміна настрою, про що свідчать записи лікарів в історії хвороби (а.с.78).

Отже, суд вважає, що сама по собі відповідь Київського психоневрологічного Інтернату від 20.05.2015р. на адвокатський запит адвоката ОСОБА_6 не може бути беззаперечною та єдиною підставою для відмови у призначенні батька недієздатного його другим опікуном, оскільки як вбачається з наведеного вище у недієздатного ОСОБА_3, 1978р.н., який тривалий час страждає на хронічний психічний розлад і має 2 групу інвалідності, після спілкування з кожним з батьків відбуваються зміни в психостатусі, зокрема він стає дратівливим, напруженим.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, ОСОБА_1 не позбавлявся батьківських прав, не визнавався недієздатним або обмежено дієздатним, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, працює, є фізично і психічно здоровою людиною, перебуває у родинних відносинах з недієздатним ОСОБА_3 (а.с.12, 14-21).

Обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не може бути опікуном над недієздатним ОСОБА_3, а саме те, що він позбавлений батьківських прав, або його поведінка та інтереси суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки, тобто обставин, визначених ст. 64ЦК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

За ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Згідно з ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Таким чином, оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав недієздатного ОСОБА_3 є доцільним призначення йому другого опікуна та відповідно задоволення подання про призначення ОСОБА_1 другим опікуном ОСОБА_3, оскільки це відповідає інтересам недієздатноого.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 55, 60, 63, 64 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 57-61, 208, 209, 212-215, 218, 234- 241 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Подання Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування, заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, Київський психоневрологічний інтернат, орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про призначення опікуна, - задовольнити.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, опікуном над недієздатним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: