АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6360/15 Головуючий 1 інст. Горпинич О.В.
Справа 645/8230/14-ц Доповідач Кругова С.С.
Категорія: захист прав споживачів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Зазулинської Т.П., Міненкової Н.О.,

секретаря Шпарага О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 29 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_2 про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним договір поруки №333-ПЕК/1-07 від 19 грудня 2007 року за кредитним договором №338/КЕК-07 від 19 грудня 2007 року, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та боржником ОСОБА_2.

В обґрунтування позову зазначав, що вказаний договір поруки не підписував і жодних повноважень нікому на це не давав.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 29 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки суд не надав належної оцінки його поясненням та не застосував ст.1 і абз.2 ст.19 Конституції України.

Крім того вказує, що згідно довіреності від ВАТ «Кредитпромбанк» договір поруки мала підписати ОСОБА_3, проте фактично він підписаний ОСОБА_4

Копії вказаного договору поруки, що містяться у справах №2-2019/09 та №645/8230/14 виготовлені з різних оригіналів, підписи позивача на яких різняться.

Більш того, на момент підписання договору він був одружений на ОСОБА_5, яка нотаріально посвідчену згоду на його підписання не надавала.

Судова колегія, заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вимог про визнання недійсним договору поруки з тих підстав, що в момент вчинення правочину не було додержано вимог щодо його вільного та такого, що відповідає внутрішній волі, волевиявлення як учасника правочину, оскільки договір поруки від його імені підписаний невстановленою особою.

З таким висновком суду судова колегія погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно дост. 10 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1, 4ст. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 61 ЦПК України.

З матеріалів справи убачається, що 19.12.2007 року був укладений договір поруки № 338-ПЕК/1-07, сторонами якого вказано ВАТ «Кредитпромбанк» як кредитора та ОСОБА_1 як поручителя. Згідно умов договору ОСОБА_1 зобов'язався відповідати у повному обсязі перед банком за своєчасне та повне виконання всіх зобов'язань, що виникли з надання кредитного договору.

Позивач стверджує, що зазначений договір він не підписував, при цьому не заперечує, що у 2007 та 2008 роках він виступав поручителем за борговими зобовязаннями ОСОБА_2

Доводи позивача, що на договорі поруки міститься не його підпис, не є беззаперечними доказами в розумінні ст.ст. 10,11,60 ЦПК України.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1ст. 179 ЦПК України).

У даному спорі належність чи неналежність позивачу підпису, наявного в договорі поруки, є тим фактом, яким обґрунтовується його позовна вимога, який має значення для вирішення справи і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому згідно вимог ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач та його представник не заявляли клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Тому доводи апеляційної скарги, що підписи на договорах різняться не можуть бути прийняті без проведення експертизи.

Пояснення позивача та його представника про те, що спеціальні знання не потрібні для вирішення заявлених позовних вимог, вірно були не прийняті судом першої інстанції, оскільки виконавця підпису можна встановити шляхом проведення почеркознавчої експертизи. Вирішення питань щодо належності позивачу підпису, наявного в оспорюваному договорі, потребує спеціальних знань, якими суд не володіє.

Положеннями ч. 4 ст.60 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, у відповідності до положень ст. 10, 11, 60 ЦПК України позивачем не доведено обставин, які обґрунтовують заявлені ним позовні вимоги про визнання договору недійсним з тих підстав, що він його не підписував.

Відповідно до вимог ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Інші доводи апеляційної скарги щодо підписання договору поруки від імені банку іншою особою і перебування позивача в шлюбі не є суттєвими і не спростовують висновків суду і не впливають на вирішення справи по суті, оскільки позивачем вимоги заявлені з інших підстав, а саме що позивач не підписував договір поруки.

Ппозивач не позбавлений можливості звернутися з позовом до суду із зазначених в апеляційній скарзі підстав.

Керуючись ст. 303,304,305, 307, 308 ,313, 314, 315, 317,319, 324,325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Вікторовича- відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 29 липня 2015 року - залищити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Т.П. Зазулинська

ОСОБА_6