Справа № 572/1458/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2015 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І.І.
при секретарі Сосюк Н.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача та просять визнати, що ОСОБА_4 втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою : квартира АДРЕСА_1, в обґрунтування якого посилаються на те, що є власниками вказаного житла, однак, у звязку з тим, що відповідач, колишня цивільна дружина ОСОБА_1, яка з квітня 2014 року у вказаному житлі не проживає, залишила житло, не знялася з реєстрації житла, позивачі не мають змоги реалізувати право власності на житло.
Позивач ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 позов підтримав та просить позов задовольнити, дали пояснення згідно заяви.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло.
Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали справи, довідку КП «Житлосервіс» Сарненської міської ради № 5328, заслухавши свідка ОСОБА_5, яка підтвердила, що ОСОБА_4 не проживає в спірному житлі з квітня 2014 року, вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Ст. 328 ЦК України визначає підстави набуття права власності. Встановлено, що право власності набувається на підставах, що не забороні законом, зокрема з правочинів. Ст. 391 ЦК України закріплює правомочність власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча воно і не поєднане з позбавленням володіння.
Судом встановлено, підтверджується наявними в справі доказами, що спірне житло на належить позивачам; відповідач не проживає більше 1 року в спірному житлі, що підтверджується поясненнями позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, свідка ОСОБА_5, наданими суду довідкою КП «Житлосервіс» Сарненської міської ради № 5328, копіями свідоцтва про право на спадщину, домової книжки, технічного паспорту. Добровільно відповідач знятись з реєстрації не бажає. Будь-яких договорів наймання, піднаймання, оренди тощо щодо будинку між сторонами не укладено; відповідач не несе витрат на оплаті комунальних послуг житла.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідач вселився до спірного будинку в установленому законом порядку та набув прав і обов'язків, передбачених ст. 156 ЖК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічні положення містяться й у ч. 1 ст. 405 ЦК України.
Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК України.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, за відсутності між сторонами зобовязальних відносин, позивачі, як власники житла, що знаходиться за адресою : квартира АДРЕСА_1, вимагаючи визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, діють правомірно, оскільки як власники, мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження будинком, що належить їм на праві власності, а тому відповідача, як колишнього члена сімї, який не знявся з реєстрації, більше року не проживає за місцем реєстрації, на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, керуючись ст. ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд,
Визнати, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою : квартира АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :