Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2015 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Реєстраційна служба Черкаського районного управління юстиції про визнання недійсним договору оренди землі, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Реєстраційна служба Черкаського районного управління юстиції про визнання недійсним договору оренди землі. В обґрунтування своїх вимог позивач указує, що 10 серпня 2015 року Черкаським районним судом Черкаської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 707/1608/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_5, Свидівоцька сільська рада Черкаського району Черкаської області. З заочного рішення позивачу стало відомо, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 16 жовтня 2013 року укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований за №2911461 у Реєстраційній службі Черкаського районного управління юстиції. Цей договір порушує права та законні інтереси ОСОБА_3 та не відповідає вимогам ст.15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), Типовому договору оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 р. №220 та має бути визнаний недійсним з наступних підстав. У договорі оренди відсутні такі істотні умови договору оренди землі як: кадастровий номер обєкту оренду; розмір орендної плати та умови щодо її індексації; відповідальність за несплату орендної плати; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Окрім цього, відсутні невідємні частини договору оренди землі, а саме: кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди, яка відповідно до п. 15 спірного договору мала відбутися після державної реєстрації прав користування земельною ділянкою. Відсутність у Договорі оренди землі від 16.10.2013 року, істотних умов, передбачених у ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка діяла на момент укладення договору), а також порушення вимог ст. 19 цього Закону, є підставою для визнання цього договору недійсним, відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Про договір оренди землі від 16.10.2013 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_3 дізналася з матеріалів цивільної справи №707/1608/15-ц. Позивач вважає, що оспорюваний договір, порушує її права та законні інтереси, оскільки починаючи з травня 2010 року і до сьогодні між нею та ОСОБА_4 вже фактично існують договірні відносини з приводу оренди землі. ОСОБА_4 прийняв пропозицію ОСОБА_3 спочатку щодо купівлі-продажу частини належної йому земельної ділянки, а в подальшому оренди даної земельної ділянки. За користування земельною ділянкою ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) доларів США, про що свідчить його розписка від 28.09.2009 року. Починаючи з травня 2010 року ОСОБА_3 відкрито, зі згоди власника, користується земельною ділянкою площею 0,5829 га., відповідно до плану розподілу, визначеного та погодженого з ОСОБА_4 (копія заяви та плану розподілу земельної ділянки додається). Починаючи з 2010 року ОСОБА_4 жодного разу не звертався до гр. ОСОБА_3 з вимогою звільнити земельну ділянку. Окрім цього, саме ОСОБА_3 сплачує належні платежі за користування спірною земельною ділянкою площею 0,5829 га. Позивач вважаючи, що між нею та ОСОБА_4 фактично вже існують договірні відносини, які оформлені нотаріально посвідченою заявою від 11.05.2010 року, будучи переконаною, що ОСОБА_4 в подальшому укладе з нею договір оренди землі, у встановленому законом порядку, лише восени 2012 року посадила на земельній ділянці фруктові дерева, що відповідає цільовому призначенню землі. Проте, у серпні 2015 року отримавши заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області та ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_4 вона дізналася, що останній незважаючи на існуючі домовленості уклав з ОСОБА_5 договір оренди землі від 16.10.2013 року, який не відповідає вимогам чинного законодавства. Тому позивач була змушена звернутися до суду та просила суд визнати недійсним договір оренди землі від 16.10.2013 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстрований за №2911461 у Реєстраційній службі Черкаського районного управління юстиції.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, та просила суд їх задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечив, просив суд в задоволенні позову відмовити оскільки підстави для задоволення позову відсутні, укладений договір жодним чином не порушує право позивача, оскільки, як було встановлено рішеннями судів з приводу спірної земельної ділянки, позивач користується нею без будь яких правових підстав.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов не підлягає до задоволення. Виходячи з наступного:

16 жовтня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований за №2911461 у Реєстраційній службі Черкаського районного управління юстиції.

Рішенням Черкаського районного суду від 10 серпня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_6, Свидівоцька сільська рада Черкаського району про витребування майна із чужого незаконного володіння, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29 жовтня 2015 року, позов задоволено, витребувано у ОСОБА_3 спірну земельну ділянку на користь ОСОБА_4, та зобовязано ОСОБА_7 привести земельну ділянку у придатний для використання стан.

Вказаним рішенням суду встановлено, та в силу вимог ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню, що власником спірної земельна ділянки є ОСОБА_4, а ОСОБА_3 порушуючи права власника землі безпідставно, на власний розсуд використовує частину його земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 грудня 2013 року розглянув справу № 6-94 цс 13, предметом якої був спір про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого однією з обовязкових умов визнання договору недійсним є порушення у звязку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Як було встановлено судом позивач безпідставно використовує частину земельної ділянки позивача, а тому в зв'язку з укладенням договору між відповідачами її права жодним чином не порушуються, а відповідно і не підлягають захисту в судовому порядку.

Керуючись ст. 213-215 ЦПК України України,суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Реєстраційна служба Черкаського районного управління юстиції про визнання недійсним договору оренди землі відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_8