провадження № 2-о/243/325/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.,

при секретареві Хміль О.М.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського,2, м. Словянськ, Донецької області) цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції, про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт народження нею дитини чоловічої статі 05 березня 2015 року в Україні, у м. Краснодон Луганської області. В обгрунтування заяви, зазначила, що 05 березня 2015 року вона народила в пологовому будинку міста Краснодон Луганської області сина. У пологовому будинку їй було видано медичне свідоцтво про народження з яким вона звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, де 18 березня 2015 року була проведена реєстрація народження її сина, про що було зроблено відповідний актовий запис №69. У звязку із проведенням на території Донецької та Луганської областей, зокрема у м. Краснодон антитерористичної операції, вона з дитиною переїхала до м. Словянська Донецької області, де зареєструвалась як внутрішньо переміщена особа, та де разом із дитиною проживає до теперішнього часу. 23 жовтня 2015 року вона звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області із заявою про реєстрацію народження дитини та видачу свідоцтва про народження дитини українського зразка, у чому їй було відмовлено, натомість рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. Їй було розяснено, що згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь який акт, виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Оскільки її дитина народилася в пологовому будинку м. Краснодон Луганської області і свідоцтво про народження було видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, вона також не може бути визнана і відділом РАЦС на території України. Просить суд встановити факт народження нею дитини чоловічої статі 05 березня 2015 року у м. Краснодон Луганської області.

Заявник ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, заяву задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності №4019 від 24 жовтня 2015 року (а.с. 13), в судовому засіданні просила задовольнити заявлені ОСОБА_3 вимоги посилаючись на обставини, викладені у заяві. Допитана в якості свідка у порядку ст. 184 ЦПК України під присягою щодо обставин, які їй відомі особисто, пояснила, що ОСОБА_3 05 березня 205 року народила сина вагою 3 кг 900 грамів, зростом 51 см. Пологи проходили без особливостей. Вона є рідною тіткою заявниці, особисто вона при родах присутня не була, однак може достовірно ствердити, що коли приїздила до своєї племінниці у гості, у останньої була дитина чоловічої статі, вона із чоловіком, з яким проживає у фактичних шлюбних відносинах, опікуються хлопчиком. Також ствердила, що бачила племінницю вагітною. Крім того вказала, що спілкується з нею по «скайпу», бачить хлопчика, відповідно його віку спілкується із ним. На даний час, у звязку із проведенням АТО, ОСОБА_3 тимчасово переїхала до м. Словянськ Донецької області. У звязку з тим, що її співмешканець проживає у Краснодоні, вона виїхала на короткий термін до нього, однак повернутися до свого місця проживання на даний час не має можливості, оскільки її не впускають на територію, підконтрольну українській владі, у звязку з тим, що у свідоцтві про народження дитини, батько дитини записаний на підставі спільної заяви заявниці та її співмешканця ОСОБА_4, який не має дозволу на вїзд на територію, підконтрольну українській владі.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності №746/03.2-38 від 19 грудня 2014 року (а.с. 12), в судовому засіданні проти задоволення вимог ОСОБА_3 та встановлення факту народження дитини заперечувала, вважає, що доказом того, що дитина народжена є лише наявність дитини і та обставина, що дитина взята на медичний облік на території, яка підконтрольна українській владі.

Відповідно вимог ч.3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Заявниця ОСОБА_3 була зареєстрована та постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, у кв. №19, у будинку №15, що (а.с. 6 з.б.).

Згідно із довідкою від 25 вересня 2015 року № НОМЕР_1, заявниця разом із малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, перемістилася та тимчасово зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3, де фактично стала проживати. (а.с.7)

05 березня 2015 року у міському пологовому будинку м. Краснодон Луганської області ОСОБА_3 народила сина ОСОБА_5, про що їй було видане медичне свідоцтво про народження, на підставі якого 18 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області року було видано свідоцтво про народження ОСОБА_5, яке згідно положень Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно із ч.1ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації народження сина.

Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Луганської області, зокрема м. Краснодон Луганської області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Краснодон Луганської області.

Відповідно ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Та обставина, що ОСОБА_3 05 березня 2015 року народила дитину чоловічої статі, вагою 3 кг. 900 гр., зростом 51 см. у м. Краснодон Луганської області знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та стверджується даними обмінної карти (а.с. 38), копією свідоцтва про народження дитини Серія І-ЕД №321263, 18 березня 2015 року, історією розвитку дитини (а.с. 34), який судом приймає лише у сукупності всіх досліджених судом доказів, що підтверджуються факт народження дитини, картою обліку профілактичних імунізацій і реакцій на щеплення (а.с.35), довідкою про первинний патронаж новонародженого (а.с. 37), та медичними документами, з яких видно, що дитина перебуває на обліку, отримує медичну допомогу, за нею здійснюється нагляд патронатною медсестрою(а.с.30-44).

З врахуванням положень ст. 57 ЦПК України, за якими, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги, та зокрема можуть бути встановлені на підставі письмових доказів.

Суд зазначає, що згідно із статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги вказані письмові докази, суд виходить з того, що незважаючи на ситуацію, яка склалася у країни, медичні заклади у звязку із специфікою роботи, повинні надавати медичну допомогу будь-яким особам, і у будь-якій ситуації, отже у тому становищі, в якому опинилася заявниця, вона позбавлена була можливості отримати офіційні документи щодо народження дитини, а тому звертаючись до суду , заявниця надала всі можливі докази, які могла надати у цій ситуації. Суд також зазначає, що вищенаведені медичні документи у сукупності із показаннями свідка ОСОБА_1 надані під присягою згідно із ст. 184 ЦПК України щодо обставин, які їй відомі особисто у судовому засіданні, фотографіями заявниці ОСОБА_3, із зображенням її у період вагітності та з дитиною на руках (а.с. 20-29), на думку суду є належними, допустимими та достатніми, для того щоб дійти до висновку, про те, що заявниця народила дитину чоловічої статі 05 березня 2015 року.

При цьому суд зважає, що представником заінтересованої особи зазначено, що у заяві слід відмовити лише у звязку з тим, що недостатньо доказів, якими заявниця обгрунтовує свої вимоги, а тому вважає за можливе розглянути вказану заяву у порядку окремого провадження.

Суд також зазначає, що за змістом ч.2 ст.8 Конвенції з прав та основоположних свобод людини, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У тлумаченні поняття «невтручання органів державної влади у здійснення права до приватного і сімейного життя людини», Європейським судом з прав людини застосовується принцип пропорційності та балансу інтересів, який забезпечується зокрема накладенням на державу позитивних обовязків, властивих дієвій повазі до приватного та сімейного життя.

У вказаній конкретній справі, на думку суду, встановлення факту народження заявницею дитини, саме буде відповідати позитивному обовязку держави сприяти заявниці, яка знаходиться під юрисдикцією України щодо визначення статусу новонародженої дитини та самої заявниці. При цьому суд зазначає, що досліджені судом докази у їх сукупності дають підстави вважати, що в даному конкретному випадку встановлення факту народження дитини заявницею має значення для охорони її прав та прав новонародженої дитини, оскільки в такому випадку визначається можливість визначення соціального статусу як заявниці так і новонародженої дитини, а також не порушує балансу інтересів суспільства та/ або держави, за яким на державу покладаються нереальні і непропорційні зобовязання.

Суд, розглянувши подані заявницею документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_3 про встановлення факту народження дитини, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявниці свідоцтво про народження її сина, виданого державним органом України.

Керуючись ст. ст.10,60,212-215,223,234,251-256 ЦПК України,ст.144 Сімейного кодексу України,ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст.8 Конвенції з прав та основоположних свобод людини, суд,-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_6 Сергіївни, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянкою України, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, дитини чоловічої статі вагою 3 кг. 900 гр., ростом 51 см., 05 березня 2015 року в Україні, у м. Краснодон Луганської області, за рахунком дитина перша.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області (Розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 33/0/38/-15 від 21 травня 2015 року «Про відновлення роботи Апеляційного суду Донецької області) протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Повний текст рішення виготовлений 15 грудня 2015 року.

Суддя Словянського

міськрайонного суду: ОСОБА_7