У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.О.,

суддів - Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю.,

при секретарі - Чучка Н.В.,

з участю : заявника - ОСОБА_1,

представника ПФУ в Міжгірському районі - Ленчура Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області на рішення Міжгірського районного суду від 16 грудня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_1, з заінтересованими особами: Державне підприємство «Міжгірське лісове господарство», Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Вказував, що з червня 1970 року по 1988 року він працював на різних посадах у Міжгірській районній міжколгоспній будівельній організації. Після звільнення, його трудова книжка так і залишилася у «Райміжколгоспбуді». У 2014 році при досягненні пенсійного віку заявник звернувся в «Райміжколгоспбуді» з проханням видати трудову книжку, однак, як на його думку, така була втрачена, що позбавляє заявника можливості на оформлення пенсії. З цих підстав просив суд встановити факт, що ОСОБА_1 з червня 1970 року по листопад 1988 року працював на різних роботах у Міжгірській районній міжколгоспній будівельній організації на умовах постійного трудового договору.

Рішенням Міжгірського районного суду від 16.12.2014 року заяву задоволено.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1 з червня 1970 року по листопад 1988 року дійсно працював на різних роботах у Міжгірській районній міжколгоспній будівельній організації на умовах постійного трудового договору.

Не погодившись із таким рішенням суду Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, а також на недоведеність обставин, що мають значення для справи. При цьому вказує, що основним документом на підтвердження трудового стажу є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (зокрема, такими доказами можуть бути довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про період роботи, а при відсутності цих даних-показами двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації). Для підтвердження стажу роботи заявника було допитано 3-х свідків, однак такі не працювали з ним, починаючи з 1970 рок, а були прийняті на роботу значно пізніше. Посилаючись на вказані обставини, просять скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник ПФУ в Міжгірському районі апеляційну скаргу підтримав, вимоги заявника заперечив, просив суд скаргу задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в ній.

Заявник-ОСОБА_1 у судовому засідання апеляційну скаргу не визнав, просив суд її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення представника апелянта та заявника, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, тобто в порядку окремого провадження.

Згідно ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Разом з тим, Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області подаючи апеляційну скаргу, заперечило проти вимог ОСОБА_1, мотивуючи тим, що згідно первинних документів Міжгірської міжколгоспної будівельної організації ОСОБА_1 був прийнятий муляром 3-го розряду з 02.03.1981 року згідно наказу № 3-К від 02.03.1981 р. з випробувальним терміном , однак у відомостях по нарахуванню заробітної плати за 1981 рік він відсутній. Згідно платіжно -розрахункових відомостей по заробітній платі за 1983 рік йому нараховувалася заробітна плата з січня по листопад місяці 1983 року, інших даних по зарплаті немає. Копію наказу про звільнення заявником не надано. Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у місцевому суді стверджували факт роботи ОСОБА_1 у Міжгірській міжколгоспній будівельній організації з 1970 по 1988 роки, однак самі свідки з 1970 року не працювали на цьому підприємстві. Суд не витребував та не оглядав документи про стаж роботи свідків, тому такі докази (покази свідків) є неналежними та недопустимими доказами.

З наведеного випливає, що між сторонами виник спір щодо встановлення факту того, що ОСОБА_1 з червня 1970 року по листопад 1988 року працював на різних роботах у Міжгірській районній міжколгоспній будівельній організації (правонаступником якої є Державне підприємство Міжгірське лісове господарство) на умовах постійного трудового найму.

Згідно ч.6 ст.235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз»яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати

позов на загальних підставах.

За таких обставин ухвалене у справі рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1 залишенню без розгляду, що не позбавляє права заявника звернутися до суду з окремим позовом із зазначених у заяві питань на загальних підставах.

Керуючись ст.ст.235 ч.6, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області-задовольнити частково.

Рішення Міжгірського районного суду від 16 грудня 2014 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду, роз»яснивши йому право подати позов на загальних підставах.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: