Справа № 680/902/15-ц
№ 2/680/329/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2015 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Яцини О.І.,

при секретарі судового засідання - Стандрійчук М.П.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом прокурора Новоушицького району в інтересах держави до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 районне управління юстиції про скасування наказів та рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави до відповідачів зі вказаним позовом.

Позов мотивує тим, що передача ОСОБА_2 земельної ділянки у власність відбулася з порушенням вимог Земельного кодексу України та Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Так, наказом ГУ Держземагенства у Хмельницькій області № 22-1059/14-14-СГ від 05 червня 2014 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність площею 2 га за межами Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області.

24 липня 2014 року ГУ Держземагенства у Хмельницькій області видано наказ № 22-2402-14-14-СГ, «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Ставчанської сільської ради Новоушицького району та передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером 682338900:05:002:0333.

19 серпня 2014 року реєстраційною службою Новоушицького районного управління юстиції прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вищезазначену земельну ділянку, індексний номер 15232928.

Згідно з інформацією відділу Держземагенства у Новоушицькому районі земельна ділянка з кадастровим номером 682338900:05:002:0333, яку отримав ОСОБА_2, для ведення особистого селянського господарства, відносились до земель резервного фонду, нормативно грошова оцінка даної земельної ділянки не проводилась. Однак вартість 1 га сільськогосподарських угідь ( ріллі) станом на 2015 рік з урахуванням коефіцієнтів індексації на території базового сільськогосподарського підприємства КСП «Нива» с.Ставчани складає 17974,97 грн., тому вартість земельної ділянки, що передавались вищезазначеному громадянину ОСОБА_1 управлінням Держземагенства у Хмельницькій області для ведення особистого селянського господарства становить 35949,94 гривень.

За інформацією Ставчанської сільської ради Новоушицького району ОСОБА_2 не був членом сільськогосподарських підприємств КСП «Нове життя», КСП «Нива» та КСП ім.Шевченка, що функціонували на території цієї сільської рад, у соціальній сфері села задіяний не був, зареєстрованим не значився та не проживав там.

Окрім того, на території сільської ради проживають 25 чоловік, які працюють у соціальній сфері сіл на території сільської ради. Вказані громадяни у власність земельні ділянки з резервного фонду не отримували, однак мають таке право.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у заяві, просив скасувати накази та рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Представник ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки невідомі. В заперечені посилається на правомірність виділення земельної ділянки ОСОБА_2, оскільки були всі підстави для такого.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник Новоушицького районного управління юстиції вважає, що прийняте державним реєстратором рішення про державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки є правомірним, оскільки видається на підставі поданих власником документів, а перевірка правомірності їх видання не входить в компетенцію реєстратора.

Заслухавши думки прокурора, вивчивши заперечення, осіб які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10 вересня 2014 року Державне агентство земельних ресурсів України реорганізовано шляхом перетворення у Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).

Наказом ГУ Держземагенства у Хмельницькій області № 22-1059/14-14-СГ від 05 червня 2014 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність площею 2 га поза межами Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області.

Наказом ГУ Держземагенства у Хмельницькій області від 24 липня 2014 року № 22-2402-14-14-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Ставчанської сільської ради, Новоушицького району та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером 682338900:05:002:0333.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна 40391296, реєстраційною службою Новоушицького районного управління юстиції 19 серпня 2014 року прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на цю земельну ділянку, індексний номер 15232928.

Відповідно до частин 1, 9, 10 ст.25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій.

Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Пунктом 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року №720/95 встановлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Порядок формування земель резервного фонду в ході передачі земель, що перебували у постійному користуванні господарств, врегульовувався статтею 5 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року.

Відповідно до ч.6 цієї статті площа земель, що передаються у колективну власність, становить різницю між загальною площею земель, що знаходяться у віданні відповідної Ради, і площею земель, які залишаються у державній власності (землі запасу, лісовий фонд, водний фонд, резервний фонд тощо) і у власності громадян.

Сільські і селищні Ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місця розташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів. Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням (ч.ч.13, 15 ст.5 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вказаних норм ЦПК України прокурором не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про віднесення спірної земельної ділянки до земель резервного фонду.

Із досліджених судом оригіналів картографічних матеріалів земель Ставчанської сільської ради за 1991 рік вбачається, що земельний масив де знаходиться спірна земельна ділянка, відносився до земель, що перебували в постійному користуванні колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» с.Ставчани та позначена як землі запасу та відповідно до експлікації виділенні зеленим кольором (землі запасу).

Згідно з державним актом на право колективної власності на землю серії ХМ 012 від 14 червня 1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Нива» с.Ставчани за рішенням Ставчанської сільської ради від 16 квітня 1995 року № 2 передано в колективну власність 701,7 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У звязку з цим оновлено планово-картографічні матеріали Ставчанської сільської ради станом на 01 травня 1995 року, за якими цей же земельний масив відповідно до умовних позначень відноситься до земель запасу сільської ради.

Твердження прокурора на те, що у останніх планово-картографічних матеріалах (станом на 1995 рік) землі резервного фонду помилково позначені як землі запасу, за відсутності відповідного рішення Ставчанської сільської ради щодо площі земель сформованого резервного фонду, а також їх місця розташування, не ґрунтується на доказах і є безпідставним.

За змістом ст.5 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року достатнім та допустимим доказом на підтвердження площі земель сформованого резервного фонду, а також їх місця розташування, є відповідне рішення Ставчанської сільської ради з планово-картографічними матеріалами.

З огляду на викладене у позові слід відмовити за його недоведеністю.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 61, 212-215, 218 ЦПК України, ст.5 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року, ст.25 Земельного кодексу України 25 жовтня 2001 року, суд,

вирішив:

В позові прокурора Новоушицького району в інтересах держави до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 районне управління юстиції про скасування наказів та рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4