Справа № 148/1573/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Мрочко Т.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина цивільну справу за позовом ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, в інтересах ОСОБА_5, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що довірителька з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Проте, на даний час шлюб розірвано.

Від даного шлюбу у них є дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні.

Відповідач сплачував аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття.

03.04.2015 року, дочка досягла повноліття і виплата аліментів на її утримання припинилося.

З травня 2015 року дочка зарахована та навчається в Наварському університеті на факультеті міжнародних відносин.

Навчання дочки в університеті, потребує великих коштів, це все здійснюється за рахунок матері, відповідач матеріальної допомоги не надає, в звязку з чим змушені звернутись до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.07.2015 року і до завершення дочкою навчання.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить суд їх задоволити, надавши пояснення аналогічні тим, що викладенні в позовній заяві.

Відповідач позов визнав частково, та пояснив суду, що він не має змоги оплатити вказані кошти, в звязку з тим, що на сьогоднішній день є інвалідом та має на утриманні неповнолітнього сина. Від стягнення аліментів на дитину не відмовляється, і просить стягнути аліменти в розмірі 1/8 частини його доходу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив:

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб розірвано (а.с.5).

Як свідчить копія свідоцтва про народження, в шлюбі народилася дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6), батьком якої є відповідач.

Донька ОСОБА_7, зарахована та навчається в Наварському університеті на факультеті міжнародних відносин, про що свідчить довідка від 20.05.2015 року (а.с.11).

Дитина потребує грошової допомоги для навчання та проживання.

Відповідач офіційно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. В судовому засіданні встановлено, що така допомога надається періодично.

В звязку з вищевикладеним, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав:

Обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків. Коли діти проживають з матір'ю, позов про стягнення аліментів пред'являється до батька. На дітей, які виховуються батьком, аліменти стягуються з їх матері.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне положення платника аліментів і дійшов до висновку про те, що відповідач має дохід у вигляді пенсійного забезпечення, і спроможний платити аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Відповідно до ст. 199 СК України, батьки зобовязанні утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними 23-річного віку, або до моменту закінчення навчання, якщо останні продовжують навчатися за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Вирішуючи питання чи є навчання дитини в навчальному закладі на платній основі обставинами, при яких батько має сплачувати аліменти, суд враховує положення ст. 53 Конституції України, якою визначено право на освіту, а також гарантії встановленні ст. ст. 28, 29 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року та ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року. Згідно вказаних гарантій держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема, забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів, в тому числі освіта дитини має бути спрямована на розвиток особи, талантів, розумових і фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі.

Таким чином, суд вважає, що здобуття вищої освіти, саме спрямоване на розвиток дитини.

Крім того, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги матеріальний стан дитини ОСОБА_7, яка навчається, а також стан здоров'я та матеріальне забезпечення відповідача - батька ОСОБА_2, який на час розгляду справи в суді є пенсіонером, на утриманні має неповнолітнього сина та являється інвалідом третьої групи, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.30), копією епікризу (а.с.52,53).

В звязку з даними обставинами, суд вважає, що ОСОБА_2, має можливість виплачувати аліменти на утримання дочки, яка навчається і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, але в меншому розмірі чим просить позивач - в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, оцінюючи представленні представником позивача докази, суд не приймає до уваги довідку видану виконкомом Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району від 02.07.2015 року за № 2240 про те, що ОСОБА_7 знаходиться на утриманні матері (а.с.12). Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_7 разом з матірю проживають в державі Іспанії, де і навчається донька. Тому, посадові особи сільської ради, надавши таку довідку вказали недостовірні відомості, які їм не можуть бути відомі. За таких обставин такий доказ є не допустимим.

Відповідно до ст. 367 п. 1 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

За п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави, в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 53 Конституції України, ст. ст. 28, 29 Конвенції «Про права дитини», ст.199, 182, 185 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 8, 10, 15, 18, 57-60, 64, 81, 88, 209-203, 367 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 ира Петровича, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, податковий номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду, з 14.07.2015 року і до закінчення навчання, 31.05.2019 року, але не більше як досягнення останньою двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Відповідно до ст. 367 п. 1 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 14.12.2015 року

Суддя: