Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р.

Суворовський районний суд міста ОСОБА_1,в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

при секретарі - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одесі, цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Страхового Товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» - про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся до суду з позовними вимогами в яких зазначили, що 25.11.2013р. ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом марки Хюндай Тюксон, р/н НОМЕР_1, при виїзді з між квартального проїзду на проїзну частину, не переконався у безпеці, не надав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, після чого автомобіль Мазда продовжив рух і скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем марки Мерседес, р/н АВ 2786ВН, який належить на праві власності ОСОБА_3 Зазначаючи, що винуватцем у ДТП є відповідач по справі та вважаючи, що саме ним було завдано матеріальну та моральну шкоду, позивачі просять стягнути з Страхового Товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» (далі за текстом Страховик), в якій був застрахований автомобіль відповідача, завдану шкоду, а саме на користь ОСОБА_3 майнову шкоду завдану транспортному засобу у розмірі 35 185,20 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00гривень, на користь ОСОБА_2 у розмірі 38870,00 гривень, компенсацію витрат на лікування 1656,41 гривень, пеню за прострочення сплати страхового відшкодування у розмірі 15419,16 гривень, витрати на проведення експертного дослідження урозмірі 1074,86 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 4500,00 гривень. Додатково позивачі просять стягнути на їх користь з ОСОБА_4 завдану їм моральну шкоду у розмірі 20000,00 гривень на користь ОСОБА_2 та на користь ОСОБА_3 у розмірі 5000,00 гривень.

Представник позивачів ОСОБА_1 в судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 предявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди визнав в розмірі 1000,00 грн. та зазначив, що ОСОБА_4 було сплачено на користь ОСОБА_2 франшизу у розмірі 1000, 00гривнь, які він просить врахувати при ухваленні рішення суду.

Страховик не забезпечив участі свого представника у судовому засіданні. Згідно поштового повідомлення відповідач вибув з місцем свого знаходження. Відтак, згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що Страховик повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що25.11.2013р. приблизно о 09-30годині ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом марки Хюндай Тюксон, р/н НОМЕР_1, при виїзді з між квартального проїзду на проїзну частину, в районі будинку №10 по вулиці Марсельській у м. Одесі, не переконався у безпеці свого руху, не надав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, після чого автомобіль Мазда продовжив рух і скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем марки Мерседес, р/н НОМЕР_3, який належить на праві власності ОСОБА_3 У звязку з ДТП ОСОБА_2, крім матеріальної шкоди, отримала тілесні ушкодження, та в наступному понесла витрати на відновлення свого стану здоровя у вигляді придбаних ліків та проходження курсу масажу на загальну суму 1656,41 гривень.

Причиною дорожньо-транспортної пригодистало порушення п.10.2Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. з боку водія автомобіля марки «Хюндай Тюксон» - ОСОБА_4

З матеріалів справи убачається, що пошкоджений транспортний засіб марки Мазда 626, р/н НОМЕР_4, згідно представленої копії реєстраційного свідоцтва, належить на праві власності ОСОБА_2 Належність ОСОБА_3 на праві власності ТЗ марки Мерседес, р/н НОМЕР_3, також було підтверджено представленим свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

На час скоєння ДТП, згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АЕ/2186196), транспортний засіб марки «Хюндай Тюксон», р/н НОМЕР_5 був застрахований у Страховика. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого), зазначеним вище страховим договором встановлено в розмірі 50000 гривень, з визначенням франшизи у розмірі 1000,00 гривень. Отже, у виниклих між сторонами правовідносинах відповідальність за завдану матеріальну шкоду, у межах встановленого ліміту на кожного потерпілого повинен нести Страховик. З представленої копії розписки від 27.11.2013р. вбачається, що ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_4, через начальника Одеської філії Страховика, суму франшизи у розмірі 1000,00 гривень.

Висновком авто-товарознавчого дослідження №6842 від 09.01.2014р., була встановлена сума завданої матеріальної шкоди ТЗ марки Мазда 626, ВН1754СТу розмірі 38870,00гривень. За проведення вказаного дослідження ОСОБА_2 сплатила 1074,86 гривень. Розмір завданої матеріальної шкоди транспортному засобу марки Мерседес, р/н НОМЕР_3, згідно висновку експерта № 684Е-12/13 від 18.12.2013р., склав 34735,20 гривень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особі, відшкодовується виною особою. Тобто, обовязок відшкодування шкоди виникає у особи, якщо її дії є неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та при наявності вини особи, яка завдала шкоду.

Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Зважаючи на викладене, слід дійти висновку, що предявлені з боку ОСОБА_3 позовні вимоги в частині стягнення завданої матеріальної шкоди є обґрунтованими, проте підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з Страховика суми страхового відшкодування у розмірі 34185,20 гривень, за мінусом суми франшизи у розмірі 1000,00 гривень. Суд вважає, що з Страховика на користь ОСОБА_2 також слід стягнути завдану та документально підтверджену матеріальну шкоду транспортному засобу у розмірі 37870,00 гривень, за мінусом отриманої 1000,00 гривень фрнашизи, витрати понесені на оцінку завданої матеріальної шкоди у розмірі 1074,86 гривень, а також витрати понесені на лікування у розмірі 1074,86 гривень.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV, в редакції, що діяла на час дорожньо-транспортної пригоди, визначено, що для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. В заяві зазначаються відомості передбачені підпунктами «а» - «е» п.35.1. ст. 35 вказаного Закону.

Згідно п. 35.2. зазначеної вище статті, до заяви додаються довідки про дорожньо-транспортну пригоду, довідки відповідних закладів охорони здоров'я щодо тимчасової втрати працездатності або довідки спеціалізованих установ про встановлення стійкої втрати працездатності (інвалідності) у разі її виникнення, інші документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, завірені у встановленому порядку.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України № 1961-IV, після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Згідно п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

З метою отримання суми страхового відшкодування ОСОБА_2 звернулася до Страховика із заявою про визначення та виплату розміру страхового відшкодування. Проте , Страховик отримавши заяву не виплатив страхове відшкодування. В звязку з чим, повинен нести відповідальність за прострочення сплати в порядку та обсязі визначеного п. 36.5 ст. 36 Закону № 1961-IV, якою зокрема встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика ( МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. Таким чином сума пені, яка підлягає стягненню складає 15419,16гривень та стягується з Страховика за період зазначений позивачем, а саме: з 13.04. по 15.03.2014р. (2дні) при обліковій ставці НБУ 6,5%, у період з 16.04. по 12.11.2014р. за ставкою 12,5%, з 13.11. по 05.02.2015р. 14%, з 06.02. по 03.03.2015р. 19,50%, з 04.03.2015р. по 09.06.2015р. 30%.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичної особі неправомірними, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Виходячи з моральних страждань перенесених ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які виразилися в порушені звичайного устрою його життя, прикладення додаткових зусиль відносно відновлення транспортних засобівналежних їм на праві власності, з урахуванням часткового визнання позовних вимог в цій частині, враховуючи принцип виваженості, розумності та справедливості, суд вважає можливим частково задовольнити вимоги стягнувши з ОСОБА_4 на їх користь по 1500 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд пропорційно задоволеним позовним вимогам стягує з Страховика на користь ОСОБА_3 судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 341,85гривень - за завдану матеріальну шкоду та у розмірі 15,00 гривень - за завдану моральну шкоду з ОСОБА_4. З Страховика також слід стягнути на користь ОСОБА_2 судовій збір у розмірі 560,20 гривень за вимоги майнового характеру та з ОСОБА_4 судовій збір у розмірі 15,00 гривень за витрати немайнового характеру. Щодо стягнення з відповідачів на користь позивачів витрат понесених на правову допомогу, то в цій частині заявлені вимоги є безпідставні, так як з боку позивачів суду не представлено документів, які б підтверджували, що така допомога надавалася з боку адвоката або іншого фахівця у галузі права (ч.1. ст. 84 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 10,11,57,63,64,66,209,212-215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Страхового Товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на користь ОСОБА_3 у відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в розмірі 34 185,20 гривень, судові витрати в розмірі 341,85 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду в розмірі 1500 гривень, та судові витрати в розмірі 15,00 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Страхового Товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на користь ОСОБА_2 у відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в розмірі 40601,27 гривень, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 15419,16 гривень, судові витрати в розмірі 560,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду в розмірі 1500 гривень, та судові витрати в розмірі 15,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня оголошення рішення суду.

Суддя