Справа № 472/1135/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2015 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

при секретарі Тарєлкіной Н.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третьої особи, які не заявлють самостійних вимог Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивовано тим, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Гагаріна, 25. В зазначеному будинку крім позивачки зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2, яка є рідною сестрою позивачки та ОСОБА_3, яка є двоюрідною сестрою чоловіка позивачки.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вже довгий час не проживають за даною адресою, оскільки добровільно змінили постійне місце проживання виїхавши до Російської Федерації. На сьогоднішній день відповідачі не мають можливості самостійно знятися з місця проживання.

Реєстрація відповідачів порушує права позивача як власниці житлового будинку розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, в зв'язку з чим вона просить суд визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали повністю та з підстав зазначених у позові просила позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, через засоби масової інформації. Про причини своєї неявки відповідачі суду не повідомили.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю з наступних причин.

В судовому засіднні встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого в смт Веселинове Миколаївської області по вул. Гагаріна. 25. Право власності ОСОБА_1 на житловий будинок підтверджено договором дарування від 18 червня 1996 року, який посвідчено державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори, виконуючою обов`язки Веселинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4.

18 лютого 1997 року Веселинівською філією Миколаївського МБТІ за реєстраційним № 915 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вище зазначений житловий будинок.

В зазначеному будинку крім позивачки зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідачка ОСОБА_2 є рідною сестрою позивачки та проживала в будинку позивачки до 2006 року. В 2006 році ОСОБА_2 добровільно змінила своє місце проживання, виїхавши до м. Москви та отримала громадянство Російської Федерації. З реєстрації вона знялась, однак в будинковій книзі відповідної відмітки зроблено не було.

В свою чергу відповідач ОСОБА_3 є двоюрідною сестрою чоловіка позивачки. Для отримання паспорту їй необхідно було зареєструвати своє місце проживання. В зв`язку з тим, що у її матері ОСОБА_5, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 були відсутні документи на будинок, позивачка в 2005 році зареєструвала її у власному будинку за адресою: смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Гагаріна, 25. Однак відповідачка жодного дня не проживала за вказаною адресою, та в подальшому виїхала до Російської Федерації.

На сьогоднішній день позивачка, як власниця житлового будинку має намір розпорядитися своїм майном на власний розсуд, однак реєстрація відповідачів у її будинку перешкоджає їй у цьому. Для вирішення даного питання позивачка звернулась до Веселинівського районного сектору управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, однак їй в цьому було відмовлено в зв`язку з відсутністю особистої заяви відповідачів та рекомендовано звернутися до суду. В зв'язку з чим ОСОБА_1 звернулась до суду та просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Суд вважає, що реєстрація відповідачів у зазначеному житловому будинку перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України, передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Згідно зі 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. ст. 71 та 72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців, без поважних на те причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи може здійснюватись на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є членом родини позивача ОСОБА_1 та не проживає у будинку, розташованому в смт. Веселинове Миколаївської області по вул. Гагаріна, 25, без поважних на те причин, понад один рік. В свою чергу відповідачка ОСОБА_3 не є членом родини позивачки та не проживає у зазначеному житловому будинку понад шість місяців, без поважних на те причин.

Крім того даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

З огляду на вище викладене, для усунення перешкод у здійсненні позивачем свого права користування та розпоряджання своїм житловим будинком, суд вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Миколаївська область, Веселинівський район, смт. Веселинове, вул. Гагаріна, 25.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_8