Справа № 628/557/15-ц
Провадження № 2/628/408/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 р. Куп»янський міськрайонний суд Харківської області

У складі: головуючого судді Коваленко О. А.,

при секретарі Горбашовій І.М.

З участю: представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_3, яка діє і в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4, до ОСОБА_5 та територіальної громади в особі виконкому Курилівської сільської ради Куп»янського району Харківської області, 3-я особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Куп»янської районної державної адміністрації, про встановлення факту сумісного проживання чоловіка та жінки без шлюбу, про визнання права на майно, придбане за час сумісного проживання, про поділ спадщини, визнання права на спадщину за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та територіальної громади в особі виконкому Курилівської сільської ради Куп»янського району Харківської області, 3-я особа: служба у справах дітей Куп»янської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання права особистої приватної власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель в порядку спадкування за законом першої черги після смерті батька, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 р. позивачка ОСОБА_3, яка діє і в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4, звернулася до суду до відповідачів ОСОБА_5 та Курилівської сільської ради Куп»янського району з зазначеним позовом, вказавши наступне.

З 28 серпня 2002 р. вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_6, від якого є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням суду від 06 серпня 2007 р. шлюб між ними було розірвано, а у вересні 2007 р. розлучення зареєстроване у відділі РАЦС. Проте розірвання шлюбу було формальне, вони проживали спільно однією сім»єю, і повторно зареєстрували шлюб 05 серпня 2008 р.

22 червня 2014 р. ОСОБА_6 помер.

Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді легкового автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т 13110, 2006 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, який був придбаний 06 листопада 2007 р. за сумісні гроші, та житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Курилівка, вул. Лугова, буд. № 18 Куп»янського району, який вони купили з чоловіком в період шлюбу в травні 2013 р.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є вона, їхній малолітній син ОСОБА_7 та дочка від першого шлюбу ОСОБА_5, відповідачка по справі.

Проте, коли вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на половинну частку вказаного автомобіля, так як на час його купівлі шлюб між нею та чоловіком був розірваний. Також нотаріус відмовив і у видачі їй та малолітньому синові свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки були втрачені оригінали правовстановлювальних документів на цей будинок.

За таких обставин вона вимушена звернутися до суду з позовом, який згодом уточнила, та просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, як за пережилою дружиною; визнати за нею та за малолітнім сином право власності по 1/6 частині за кожним на цей будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6; встановити факт сумісного проживання в період з 11 вересня 2007 р. по 05 серпня 2008 р. ОСОБА_6 з нею як чоловіка та жінки без шлюбу; визнати автомобіль ЗАЗ-DAEWOO Т 13110, 2006 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 спільним сумісним майном; визнати за нею право власності на 1/2 частину цього автомобіля в порядку поділу спільного сумісного майна та визнати за нею і малолітнім сином право власності по 1/6 частині за кожним на зазначений автомобіль в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_5 позов визнала частково та звернулася до суду із зустрічним позовом, де просить суд визнати за нею право власності на 1/6 частину вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_6, а також просить визнати за нею право власності на 1/3 частину, а не на 1/6, спадкового автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, посилаючись на те, що автомобіль був придбаний батьком за життя в період, коли шлюб між ним та позивачкою ОСОБА_3 був розірваний. Вважає, що позивачка не надала доказів того, що в період з 11 вересня 2007 р. по 05 серпня 2008 р. вона проживала сумісно з ОСОБА_6 без шлюбу, а тому немає підстав для визнання спірного автомобіля спільним сумісним майном подружжя та визнавати за позивачкою право власності на 1/2 частину цього автомобіля.

Щодо зустрічного позову, ОСОБА_3 визнала ці вимоги частково, заперечень проти визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/6 частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом першої черги після смерті її батька немає. Однак просить суд визнати за ОСОБА_5 право власності на спірний автомобіль тільки в 1/6 частині.

Представник відповідача Курилівської сільської ради Куп»янського району Харківської області у судове засідання не з»явився по заяві про розгляд справи без їхньої участі, у вирішенні спору покладаються на розсуд суду.

Представник 3-ї особи - служби у справах дітей Куп»янської районної державної адміністрації в прийнятті рішення також покладався на розсуд суду, з урахуванням інтересів малолітньої дитини.

Суд, заслухавши сторони, їх представників, представника 3-ї особи, допитавши свідків та дослідивши надані докази і матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_8) перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 з 28 серпня 2002 р., який був розірваний за рішенням суду 06 серпня 2007 р., а 11 вересня 2007 р. розірвання шлюбу зареєстроване у відділі РАЦС. (а. с. 10, 130).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).

Повторно позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 05 серпня 2008 р. (а. с. 12).

22 червня 2014 р. ОСОБА_6 помер (а. с. 8).

На день смерті він постійно проживав за адресою: Харківська область, Куп»янський район, с. Курилівка, вул. Лугова, буд. № 1 (а. с. 34).

Після смерті ОСОБА_6 залишилось наступне майно: легковий автомобіль ЗАЗ-DAEWOO Т 13110, 2006 року випуску, № двигуна 9762, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АХС 065337, виданого ВРЕР № 10 ГУМВС України в Харківській області 07 листопада 2007 р., та житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область, Куп»янський район, с. Курилівка, вул. Лугова, буд. № 18 (а. с. 19, 24, 25-30).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є дружина померлого ОСОБА_3, малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_5 (а. с. 80, 81).

Всі спадкоємці прийняли спадщину. Дружина та донька подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а малолітній син прийняв спадщину у відповідності до ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Курилівка, вул. Лугова, буд. № 18 Куп»янського району, був придбаний за життя ОСОБА_6 в період шлюбу з позивачкою ОСОБА_3, що підтверджується договорами купівлі-продажу частки житлового будинку, посвідченими приватним нотаріусом Куп»янського районного нотаріального округу ОСОБА_9 відповідно 27 травня 2013 р. за р. № 695 та 29 травня 2013 р. за р. № 717 ( а. с. 187-190).

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Така ж норма закріплена і в ч. 3 ст. 368 ЦК України.

За ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Тобто позивачка має право на 1/2 частину цього будинку з надвірними будівлями як пережила дружина.

Виходячи з рівності частин спадкоємців згідно із ст. 1261 ЦК України, дружина померлого, малолітній син та донька мають право кожен на 1/6 частину даного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель.

Проте видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям померлого ОСОБА_6 нотаріус не мав можливості, оскільки були втрачені правовстановлювальні документи на спадковий будинок (а. с. 177).

Таким чином, що в цій частині позовні вимоги як ОСОБА_3, так і ОСОБА_5 підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивачки ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання чоловіка та жінки без шлюбу, про визнання права на майно, придбане за час сумісного проживання, - легковий автомобіль та про його поділ, суд зазначає наступне.

Вищевказаний легковий автомобіль був придбаний ОСОБА_6 на аукціоні товарної біржі по біржовій угоді 11-942 від 06 листопада 2007 р., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Проте за повідомленням центру надання послуг, пов»язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Куп»янського, Шевченківського та Дворічанського районів підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Харківській області від 24 листопада 2014 р., підстава для реєстрації вищевказаного автомобіля біржова угода була знищена у зв»язку з закінченням терміну зберігання (а. с. 23, 24).

Державним нотаріусом було відмовлено позивачці ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право власності на половинну частку вказаного автомобіля з тих підстав, що автомобіль був придбаний спадкодавцем в період, коли він не перебував в зареєстрованому шлюбі (а. с. 6-7).

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 пояснила, що розірвання шлюбу з чоловіком відбулося формально, оскільки їй необхідно було змінити прізвище, вони не припиняли сімейних стосунків та проживали разом із дитиною в с. Курилівка по вул. Луговій, буд. № 1. Вони мали 2 автомобіля «Москвич» і «Самара», які були продані та куплено новий - ЗАЗ-DAEWOO. Так як вони продовжували проживати однією сім»єю, вона не пред»являла до виконання і виконавчий лист про стягнення з чоловіка аліментів.

Допитані судом свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 підтвердили факт сумісного проживання позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 протягом 2007-2008 рр. Крім цього пояснили, що їм відомо про те, що у подружжя був старий автомобіль, а потім вони його продали і купили новий, яким користувалися спільно.

Свідок ОСОБА_13 у суді пояснила, що давно знає позивачку та її сім»ю. Вона з чоловіком і спільною дитиною проживали ІНФОРМАЦІЯ_2. Про те, що вони розривали шлюб, їй не було відомо. Також знає, що позивачка з чоловіком разом купили новий автомобіль, яким користувалася їх сім»я.

Свідок ОСОБА_14, син позивачки, також підтвердив, що його мати з ОСОБА_6 перебувала у шлюбі з 2002 р., мають спільного сина. Про те, що мати розривала шлюб, він нічого не знає, оскільки вони завжди жили разом за адресою: с. Курилівка, вул. Лугова, буд. № 1, за спільні кошти придбали легковий автомобіль ЗАЗ-DAEWOO.

Свідок ОСОБА_15, родич померлого, суду пояснив, що станом на листопад 2007 р. він проживав в квартирі у свого діда ОСОБА_16 АДРЕСА_1»янськ-Вузловий. На цей період він бачив, що в квартирі знаходились речі ОСОБА_6. Зі слів діда йому було відомо, що той розійшовся з дружиною.

Однак суд критично ставиться до цих показань з наступних підстав.

Із наданого в ході судового розгляду копії рішення Куп»янського міськрайонного суду від 10 липня 2008 р., яке набрало законної сили 21 липня 2008 р., ухваленому в цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_6 В»ячеслава Юрійовича про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вбачається, що останній був визнаний таким, що втратив право користування квартирою, яка розташована в смт. Куп»янськ-Вузловий, АДРЕСА_2. Судом було встановлено, що ОСОБА_15 з 2006 р. в даній квартирі не проживав без поважних причин, не користувався житловою площею, не приймав участь у витратах за комунальні послуги, не мав ніяких особистих речей, фактично проживав за іншою адресою. Даний позов він визнав та ніяких заперечень не мав.

З показань свідка ОСОБА_17 слідує, що в період з жовтня 2008 р. до 25 листопада 2013 р. вона проживала з позивачкою ОСОБА_3 та її чоловіком ОСОБА_6 по сусідству в с. Курилівка по вул. Луговій, № 3. Їй відомо, що вони жили негарно, сварилися, деякий час ОСОБА_6 проживав окремо у своїх батьків в смт. Куп»янськ-Вузловий, та сам купляв автомобіль. Однак подробиць його придбання свідок пояснити не змогла.

Довідкою Курилівської сільської ради Куп»янського району від 13 лютого 2015 р. за № 139/02-21 підтверджується, що з 03 вересня 2004 р. ОСОБА_6, ОСОБА_3, їхній неповнолітній син були зареєстровані за однією адресою: с. Курилівка, вул. Лугова, буд. № 1 Куп»янського району.

Із досліджених судом матеріалів цивільної справи № 2-1741/ 2007 р. за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину вбачається, що її позовні вимоги були задоволені. Проте матеріали справи не містять даних про те, що виконавчий лист було пред»явлено до виконання, що проводились утримання аліментів з заробітної плати боржника, немає постанови державного виконавця про відкриття провадження. Крім цього, за даними ВДВС Куп»янського МРЮ у Харківській області від 14 серпня 2015 р. за № 13349/02-31 станом на 13 серпня 2015 р. виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 аліментів у ВДВС не перебував (а. с. 178).

Таким чином, враховуючи досліджені докази, суд вважає встановленим факт сумісного проживання ОСОБА_6 та позивачки як чоловіка та жінки без шлюбу в період з 11 вересня 2007 р. по 05 серпня 2008 р.

Як визначено у ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою, або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що придбаний спірний автомобіль є спільним сумісним майном подружжя , а тому позивачка ОСОБА_3 має право на половинну частку цього автомобіля.

Виходячи з рівності часток спадкоємців згідно із ст. 1261 ЦК України, дружина померлого, малолітній син та донька мають право кожен на 1/6 частину зазначеного легкового автомобіля.

За таких обставин суд не вбачає підстав щодо задоволення вимог ОСОБА_5 про визнання за нею права власності на 1/3 частину спадкового автомобіля в порядку спадкування за законом першої черги після смерті батька, а вважає на необхідне за ОСОБА_3, її малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5 визнати право власності на автомобіль по 1/6 частині за кожним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 355-357, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 60, 70, 74 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 у відповідності із ст. 60 СК України, як пережилою дружиною, право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: с. Курилівка, вул. Лугова, № 18 Куп»янського району Харківської області, загальною площею 56,0 кв. метрів, житловою площею 27,4 кв. метрів, який складається з одного дерев»яного, обкладеного цеглою житлового будинку, літ. «А», з надвірними будівлями та спорудами: сарай літ. «Б», погріб літ. «б», літня кухня літ. «В», гараж літ. «Г», убиральня літ. «Д», літній душ літ. «Е», сарай літ. «Ж», колодязь № 1, огорожа № 3-5, який розташований на земельній ділянці, що знаходиться в комунальній власності Курилівської сільської ради Куп»янського району Харківської області.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності по 1/6 частині за кожним, на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: с. Курилівка, вул. Лугова, № 18 Куп»янського району Харківської області, загальною площею 56,0 кв. метрів, житловою площею 27,4 кв. метрів, який складається з одного дерев»яного, обкладеного цеглою житлового будинку, літ. «А», з надвірними будівлями та спорудами: сарай літ. «Б», погріб літ. «б», літня кухня літ. «В», гараж літ. «Г», убиральня літ. «Д», літній душ літ. «Е», сарай літ. «Ж», колодязь № 1, огорожа № 3-5, який розташований на земельній ділянці, що знаходиться в комунальній власності Курилівської сільської ради Куп»янського району Харківської області, в порядку спадкування за законом першої черги після смерті ОСОБА_6, померлого 22 червня 2014 р.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_6, який помер 22 червня 2014 р., та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без шлюбу в період з 11 вересня 2007 р. по 05 серпня 2008 р.

Визнати легковий автомобіль ЗАЗ-DAEWOO Т 13110, 2006 року випуску, № двигуна 9762, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АХС 065337, виданого ВРЕР № 10 ГУМВС України в Харківській області 07 листопада 2007 р., спільним сумісним майном подружжя.

Визнати за ОСОБА_3 у відповідності із ст. 74 СК України, право власності на 1/2 частину легкового автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т 13110, 2006 року випуску, № двигуна 9762, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АХС 065337, виданого ВРЕР № 10 ГУМВС України в Харківській області 07 листопада 2007 р.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності по 1/6 частині за кожним, на легковий автомобіль ЗАЗ-DAEWOO Т 13110, 2006 року випуску, № двигуна 9762, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АХС 065337, виданого ВРЕР № 10 ГУМВС України в Харківській області 07 листопада 2007 р., в порядку спадкування за законом першої черги після смерті ОСОБА_6, померлого 22 червня 2014 р.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 право особистої приватної власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: с. Курилівка, вул. Лугова, № 18 Куп»янського району Харківської області, загальною площею 56,0 кв. метрів, житловою площею 27,4 кв. метрів, який складається з одного дерев»яного, обкладеного цеглою житлового будинку, літ. «А», з надвірними будівлями та спорудами: сарай літ. «Б», погріб літ. «б», літня кухня літ. «В», гараж літ. «Г», убиральня літ. «Д», літній душ літ. «Е», сарай літ. «Ж», колодязь № 1, огорожа № 3-5, який розташований на земельній ділянці, що знаходиться в комунальній власності Курилівської сільської ради Куп»янського району Харківської області, в порядку спадкування за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_6, померлого 22 червня 2014 р.

Визнати за ОСОБА_5 право особистої приватної власності на 1/6 частину легкового автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т 13110, 2006 року випуску, № двигуна 9762, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АХС 065337, виданого ВРЕР № 10 ГУМВС України в Харківській області 07 листопада 2007 р., в порядку спадкування за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_6, померлого 22 червня 2014 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Куп»янський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Коваленко О.А.