Провадження № 2/127/8510/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а саме позивачем:

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Вказана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем:

-не зазначено ціну позову та вартість майна на момент звернення до суду. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна, яка відповідно до вимог чинного законодавства визначається виходячи з ринкової вартості спірного майна;

-не зазначено доказів щодо виникнення спору з відповідачем з приводу невизнання ним права власності позивача на частину спадкового майна, оскільки відповідно до розяснень, які містяться в п. 3.1. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

Також позивачем не чітко викладено зміст позовних вимог щодо розміру часток у спірному нерухомому майні, оскільки позивачем не визначено частку кожного із спадкоємців на спірне майно.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, дану заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків до 05 січня 2016 року, але не більше п'яти днів з моменту отримання копії ухвали, про що повідомити позивача.

У разі невиконання вказаних недоліків, дана заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: