Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2015 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

при секретарі Василевській А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивачка вказала, що від спільного проживання з відповідачем в них народилася одна дитина - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є студенткою Уманського державного педагогічного університету ім. П. Тичини. На даний час вони з відповідачем разом не проживають i останній відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини. А тому, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 16.07.2015 року i до закінчення нею навчання.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі.

Відповідач по справі ОСОБА_2 позов визнали повністю, не заперечували проти його задоволення, просили справу розглядати без їх участі, про що зазначили в письмовій заяві до суду.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, відповідач являється батьком повнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання повнолітньої дитини.

Згідно довідки Луко-КП «Барське Будинкоуправління» від 29.06.2015 року № 573 повнолітня дитина перебуває на утриманні матері.

Згідно довідки Уманського державного педагогічного університету ім. П. Тичини № 1531 від 24.06.2015 року ОСОБА_3 навчається на 1 курсі в Уманському державному педагогічному університеті ім. П. Тичини за денною формою навчання факультету соціальної та психологічної освіти за державним замовленням з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року.

Пунктом 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у звязку з навчанням полягає у необхідності його харчування в учбовому закладі, придбання необхідної літератури, канцелярських предметів, тощо.

Ненадання відповідачем в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд враховує те, що відповідач позов визнав повністю, про що подав до суду письмову заяву, а тому вважає, що стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, є законною вимогою позивача.

Стягнення слід проводити з дня звернення до суду і до закінчення дитиною навчання, тобто до 30.06.2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 60, 212, 213 ЦПК України та ст.ст. 180, 182, 183, 184, 199, 200 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки Вінницької області м. Бар, вул. Володарського, 21/3, аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.07.2015 року i до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243 гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: