Справа №2-6341/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва,

у складі: головуючого - судді - Оксюти Т.Г.,

при секретарі - Горупа В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайз Коін» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсною довіреності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсною довіреності.

Справа неодноразово, а саме: 21.10.2015 року, 05.11.2015 року, 20.11.2015 року, 04.12.2015 року та 25.12.2015 року призначалася до розгляду, позивач належним чином та у встановлені нормами ЦПК України строки, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Так, провадження у справі було відкрито 04.09.2015 року та справу призначено до розгляду.

У судове засідання 21.10.2015 року, позивач не з'явився, про причини неявки суду не повідомив (а.с. 61, 74).

В судовому засіданні 05.11.2015 року представником позивача було надано пояснення по суті заявлених позовних вимог та по справі оголошено перерву (а.с. 97-98).

В судовому засіданні 20.11.2015 року судом оголошено перерву (а.с. 121).

У наступні судові засідання, а саме 04.12.2015 року та 25.12.2015 року представники позивача не з'явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надали заяви в яких просили відкласти розгляд справи (а.с. 134, 136, 146).

Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими не лише при з'ясуванні обставин справи по суті, а й, як у даному випадку, при поданні клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтованими наявністю інших судових засідань, в яких має бути присутня представник позивача.

Суд вважає дані клопотання необґрунтованими і такими, що можуть призвести до штучного затягування розгляду справи, в умовах існуючих процесуальних строків її розгляду.

Отже, суд вичерпав наявні у нього можливості забезпечити явку представника позивача в судове засідання.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, своїх представників не направили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 3 ЦПК України, яка відтворює конституційне положення про право на судовий захист, у випадках, передбачених законом, до суду можуть звертатися особи, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи або державних чи суспільних інтересів.

Статтею 157 ЦПК України встановлено, що суд має розглянути справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі - одного місяця.

За змістом ч.3 ст.169 ЦПК України та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України позовна заява залишається судом без розгляду за таких умов у сукупності: належного повідомлення позивача про час і місце проведення судового розгляду; позивач повторно не з'явився в судове засідання; від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом міститься також у статті 13 ЦК України.

Відповідно до ч.6 ст.13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Будучи ініціатором даного судового провадження, маючи інформацію про дату час та місце судового засідання, позивач в судові засідання не з'являється.

За правилами ч.3 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Повторна поспіль неявка позивача та його представників у судові засідання 04.12.2015 року та 25.12.2015 року без поважних причин є підставою для залишення позову без розгляду, враховуючи норми ст. 157 ЦПК України та незалежно від причин повторної неявки.

Окремо слід зазначити, що згідно ч. 2 ст.207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач, не з'являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами, а тому суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 3, 27-30, 157, 169, 197, 207, 209, 210, 293 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайз Коін» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання недійсною довіреності.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня наступного після її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя