справа №489/3405/15-ц
номер провадження 2/489/1829/15
18 серпня 2015 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.
секретаря Коденко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
У травні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом після уточнення якого просив стягнути з відповідача заборгованості в розмірі 2899,97 Євро.
У обґрунтування позову вказано, що 13.04.2006 між сторонами у формі письмової заяви укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 13,68 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом.
Грошові зобовязання станом на 12.05.2015 відповідач не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 8924,38 Євро, яка частково стягнута заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2010. У звязку із цим, заборгованість на вказану дату складає 2899,96 Євро.
Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про розгляд справи за своєї відсутності та письмових заперечень проти позову до суду не надав.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 13.04.2006 між сторонами у формі письмової заяви укладено договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000,00 Євро, зі сплатою 1,14 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.
Надаючи згоду на отримання кредиту відповідач одночасно погодився із умовами заяви, що заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), Правилами користування платіжною карткою (далі - Правила) та Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг (далі - кредитний договір).
За розрахунком позивача, станом на 12.05.2015 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 8924,38 Євро, яка підлягає зменшенню на заборгованість стягнуту заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2010.
За розрахунком позивача, станом на 13.05.2015 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 8924,38 Євро, яка складається із 2951,67 Євро заборгованості за кредитом, 5372,71 Євро - по процентам, 600,00 грн. пені та комісії.
Вказана заборгованість підлягає зменшенню на 6183,12 Євро, стягнуту заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2010, яка складається із 3431,13 Євро заборгованості по кредиту, 2410,91 Євро процентів, 48,98 Євро штрафу (фіксована складова) та 292,10 Євро штрафу (процентна складова).
Різниця складає 2741,26 Євро (8924,38 6183,12), яка підлягає стягненню з урахуванням 21,65 Євро штрафу (фіксована частина) та 137,06 Євро (процентна складова).
У звязку із цим, загальна сума стягнення становить 2899,96 Євро.
Між тим з вимогами банку суд не погоджується з огляду на наступне.
За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Підстави припинення зобов'язання передбачені статтями 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, зокрема стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У абзацах першому, другому пункту 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601 , 604-609 ЦК України . Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України , оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526 , 599 ЦК України.
Таким чином, оскільки ухвалено судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки тощо поза строком дії кредитного договору законом не передбачено, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.
Вимог щодо стягнення з відповідача передбачених статтею 625 ЦК України сум позивачем не було заявлено.
Крім того, як вбачається із заочного рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 15.11.2010 вимоги банку в частині стягнення заборгованості по тілу кредит задоволені в повному обсязі та стягнуто з відповідача 3431,13 Євро.
Із розрахунку позивача та уточнень до позову видно, що заборгованість відповідача по кредиту складає 2961,67 Євро та є незмінною з 20.06.2006. Отже, заочним рішенням стягнута заборгованість по кредиту в сумі, що перевищує фактичну заборгованість.
Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 - 214, 224, 225, 228 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерціний банк «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Суддя І.В.Коваленко