ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/711/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ДРАГА О.А.

сторін:

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до РЕСПУБЛІКАНСЬКОГО ВИЩОГО УЧИЛИЩА ФІЗИЧНОЇ КУЛЬТУРИ , третя особа: Виконуючий обов"язки директора Республіканського вищого училища фізичної культури Семенюшко Олексія Івановича про поновлення на роботі та стягнення заборгованості заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Республіканського вищого училища фізичної культури, залучивши в якості третьої особи виконуючого обов"язки директора Республіканського вищого училища фізичної культури Семенюшко Олексія Івановича про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу , уточнивши свої позовні вимоги просить суд захистити його права - поновити на роботі на посаді вчителя футболу Республіканського вищого училища фізичної культури, стягнути з Республіканського вищого училища фізичної культури на його користь 11 431 гривень 79 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за оин місяць.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності НАЕ 521640 від 15.10.2014 року ( а.с.55) позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах.

Представник відповідача та третьої особи ОСОБА_4., який діє на підставі довіреності № 4 від 09.10. 2014 року ( а.с.59) позовні вимоги не визнав , просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, вказавши, що вимоги є безпідставними, оскільки сторонами було укладено трудову угоду у формі контракту за заявою позивача про прийняття на посаду вчителя з футболу з 01.09.2013р. по 31.08.2014р., разом з тим, згідно акту від 16.06. 2014 року, позивач в цей день більш як за два місяці був попереджений про наступне звільнення у зв"язку з закінченням строку дії контракту, оскільки даний контракт не буде пролонговано на наступний навчальний рік і відповідно термін його дії закінчується 31 серпня 2014 року, отже відповідач в останній день дії контракту, оформив трудову книжку позивача та провів з ним повний розрахунок шляхом перерахування відповідних сум на банківську картку позивача, що підтверджується записом у трудовій книжці позивача. Оскільки позивач не з"являвся за отриманням трудової книжки, відповідачем відправлено лист 02.09. 2014 року на його адресу за № 348 про необхідність з"явитися до училища за отриманням трудової книжки та повного розрахунку. Таким чином відповідач виконав вимоги діючого законодавства про працю і порушень КЗпП України не вбачає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_6; ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані сторонами письмові докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом установлено, що 30.08.2013р. позивач ОСОБА_2 звернувся до директора Республіканського вищого училища фізичної культури ОСОБА_8 з заявою про прийняття його на посаду вчителя з футболу за контрактом з 01.09.2013р. по 31.08.2014р. (а.с. 42).

ОСОБА_2 був прийнятий на роботу на посаду вчителя з футболу, згідно наказу № 250-к від 02.09. 2013 року ( а.с.43), про що укладено Контракт № 25/13 з директором Республіканського вищого училища фізичної культури від 02 вересня 2013 року (а.с. 32-34;).

ОСОБА_2 , вчителя з футболу РВУ ФК, звільнено у зв'язку із закінченням строку дії контракту з 31 серпня 2014 року на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України, що підтверджується наказом № 415-к від 29 серпня 2014 року (а.с. 7; 26).

Згідно акту від 16.06. 2014 року, в цей день більш як за два місяці позивач ОСОБА_2 був попереджений про наступне звільнення у зв"язку з закінченням строку дії контракту, що підтверджується повідомленням від 11.06. 2014 року ( а.с.35) та актом від 16.06. 2014 року ( а.с.36).

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6та ОСОБА_7 пояснили суду, що 16.06. 2014 року ОСОБА_2 бачили в приміщенні Республіканського вищого училища фізичної культури, з його слів знають, що він підписував у директора заяву на відпустку за власний рахунок, при оголошенні повідомлення щодо не продовження з останнім контракту вони не були пристуні і їм про це нічого не відомо.

Судом також встановлено, що стосовно звернення з скаргами батьків та тренерів відділення футболу РВУ ФК від 20.06. 2014 року щодо негативних наслідків реструктиризації роботи училища та не продовження трудових відносин з вчителями з футболу та вихователями до Міністра освіти і науки України, комітет з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України розглянувши скарги , в особі голови Комітету з фізичного виховання та спорту своїм листом за № 568 від 30.07. 2014 року ( а.с. 37-38) проінформував, що за результатами здійснення аналізу ситуації по удосконаленню системи роботи закладу адміністрацією РВУФК бли виявлені недоліки в роботі деяких відділень та підрозділів, у т.ч. відділенні футболу. В усіх підрозділах були проведені наради та збори, на яких представники адміністрації РВУФК висловили свої пропозиції та вимоги щодо оптимізації штатного розкладу та системи роботи в них.

В зв"язку з тим, що в РВУФК існує контрактна система трудових взаємовідносин, деякі контракти з працівниками були перглянуті і відповідно до умов контрактів та чинного законодавства вчителі з видів спорту були вчасно попереджені, про не бажання адміністрації продовжувати з ними співпрацю.

Разом з тим, як вбачається з вищенаведеної інформації, РВУФК має договір про співпрацю з ФК "Динамо" Київ щодо надання методичної та фінансової допомоги відділенню футболу, у зв"язку з цим керівництво закладу радилося з представником клубу щодо оптимізації кількісного та якісного складу відділення, позиція клубу та закладу співпали, відповідно до якої, листом за № 493 від 28.07. 2014 року ( а.с.41) за підписом генерального директора ФК "Динамо" Київ Р.Чохонелідзе, довели до відома керівництво РВУФК, що футбольний клуб "Динамо" не рекомендує продовжувати контракти з тренерами на 2014 - 2015 року навчальний рік, до списку якого і занесений позивач ОСОБА_2 у зв"язку з невиконання ним спортивних задач.

Відповідно до п. 3 ст. 55 Закону України "Про освіту", педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом.

Наказом № 250-к від 02.09.2013р. ( а.с. 43) ОСОБА_2 , прийняли на посаду вчителя з футболу та з ОСОБА_2 був укладений контракт № 25/13 від 02.09. 2013 року на період з 02.09.2013р. до 31.08.2012р. ( а.с. 32-34).

Згідно п. 7.1 Контракту зазначено, що цей контракт є строковим і припиняється із закінченням його строку.

Відповідно до п.7.2, контракт вважається пролонгованим на наступний навчальний рік. Якщо сторони не заявлять про інше за 2 місяці до закінчення його строку в письмовій формі. Контракт не може переходити в договір на невизначений строк відповідно до п.2 ст.36, ст. 39-1 КЗпП України

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 засвідчив свою згоду з умовами контракту № 25 / 13 від 02.09.2013 року та з умовами щодо визначення строку його дії до 31.08.2014 року, згідно акту від 16.06. 2014 року ( а.с. 65) в цей день більш як за два місяці був попереджений про наступне звільнення у зв"язку з закінченням строку дії контракту, а також додатково повідомлений рекомендованим листом від 11.06 2014 року направлений ОСОБА_2 згідно відбитку поштового відділення 20.06. 2014 року ( а.с. 27; 66-67).

Разом з тим, Республіканське вище училище фізичної культури віповідно до діючого законодавства України, в останній день дії контракту оформило трудову книжку ОСОБА_2 та провело з ним повний розрахунок шляхом перерахування відповідних сум на банківську картку позивача, що підтверджується записом у трудовій книжці ОСОБА_2 та іншими документами, вказаний факт не спростовується і самим позивачем.

Про те, у зв"язку з неявкою позивача за отриманням трудової книжки, відповідачем 02.09. 2014 року за адресою позивача направило лист за № 348 про необхідність з"явитися до училища за отриманням трудової книжки та повного розрахунку, що підтверджується поштовим описом цінного листа ( а.с.30; 69).

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

Як правило, особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Порядок поновлення на роботі передбачено ст. 235 КЗпП України, так, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Отже, ОСОБА_2 було звільнено на законних підставах відповідно до умов контракту, з наказом останній ознайомлений 29.08. 2014 року , представлені суду докази свідчать про те, що трудові права позивача не були порушені, а тому підстави для його поновлення на роботі на посаді вчителя у Республіканському вищому училищі фізичної культури відсутні.

Згідно зі ст. 21 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 15 ЦК України, ст. ст. 36, 231-236 КЗпП України, ст. ст. 1, 7, 13, 21-24 Закону України "Про оплату праці", постановою Пленуму Верховного Суду України №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 року, постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до РЕСПУБЛІКАНСЬКОГО ВИЩОГО УЧИЛИЩА ФІЗИЧНОЇ КУЛЬТУРИ , третя особа: Виконуючий обов"язки директора Республіканського вищого училища фізичної культури Семенюшко Олексія Івановича про поновлення на роботі та стягнення заборгованості заробітної плати за час вимушеного прогулу , відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 06 березня 2015 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

Як правило, особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, представлені суду докази свідчать про те, що трудові права позивача не були порушені, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні