Справа № 534/2478/15-ц
Провадження № 2/534/1042/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого суді ОСОБА_1

при секретарі Васютченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Комсомольська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 універсальної товарної біржі, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, реєстраційна служба ОСОБА_3 міського управління юстиції в Полтавській області, ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання договору дійсним,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 універсальної товарної біржі, ОСОБА_4 про визнання дійсним договору міни квартири № 9, що знаходиться в будинку № 20 по вул. Добровольського м. Комсомольська Полтавської області, посвідченого 23 березня 1999 року ОСОБА_3 універсальною товарною біржею за № 99.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12 вересня 2014 року померла ОСОБА_6, яка на день смерті проживала і була зареєстрована в зазначеній квартирі. За життя ОСОБА_6 придбала цю квартиру на своє ім»я за договором міни з ОСОБА_5, зареєстрованим ОСОБА_3 універсальною товарною біржею 23 березня 1999 року за № 99 та в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації 29 березня 1999 року в книзі № 3 під реєстраційним № 215.

25 жовтня 2007 року ОСОБА_6 склала заповіт в ОСОБА_3 державній нотаріальній конторі за реєстраційним № 1-1726 на все належне їй майно їй, ОСОБА_2, та ОСОБА_7, який заявою від 25.02.2015 року у встановлений законом строк відмовився від своєї частки спадкового майна по зазначеному заповіту на її користь.

ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 19.10.2015 року на її звернення з питання спадкування за заповітом квартири № 9, що знаходиться в будинку № 20 по вул. Добровольського м. Комсомольська Полтавської області, було роз»яснено, що договір купівлі-продажу квартири укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У разі недодержання сторонами договору вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договор є нікчемним. Для оформлення спадщини на зазначену квартиру їй необхідно звернутися до суду для визнання договору дійсним.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася. Надала суду заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність, позов підтримала повністю. Просила залучити в якості співвідповідача по справі ОСОБА_5.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 листопада 2015 року по справі залучений в якості співвідповідача ОСОБА_5.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з»явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, позов визнав повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 універсальної товарної біржі в судове засідання не з»явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Державної реєстраційної служби ОСОБА_3 міського управління юстиції в Полтавській області в судове засідання не з»явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився. Про час і місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Надіслали до суду заяву, в якій просили розглянути справу без участі їх представника.

Дослідивши надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог докази, суд, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 12 вересня 2014 року померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. Згідно довідки КЖЕП № 2 м. Комсомольська ОСОБА_6 проживала та була зареєстрована на день смерті АДРЕСА_1.

25 жовтня 2007 року ОСОБА_6 склала заповіт, який був зареєстрований в ОСОБА_3 державній нотаріальній конторі за реєстраційним № 1-1726, яким вона на випадок її смерті зробила таке розпорядження, що все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день її смерті та все те, на що вона за законом матиме право, заповіла в рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_7, який заявою від 25.02.2015 року у встановлений законом строк відмовився від своєї частки спадкового майна по цьому заповіту на користь ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина за заповітом на квартиру АДРЕСА_2, яка належала їй на підставі договору міни, зареєстрованого ОСОБА_3 універсальною товарною біржею в реєстраційному журналі під № 99 від 23 березня 1999 року та в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації 29 березня 1999 року в книзі № 3 під реєстраційним № 215.

Згідно технічного паспорту, складеного КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» зазначена квартира належить на праві власності померлій ОСОБА_6 згідно договору міни від 23.03.1999 року

У встановлений законом строк позивач ОСОБА_2 звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори як спадкоємець за заповітом.

Згідно даних спадкової справи спадщину після померлої 12.09.2014 року ОСОБА_6 прийняла ОСОБА_2 Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_7 відмовився від прийняття належної йому частки в спадщині на користь ОСОБА_2

Згідно листа ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 19.10.2015 року позивачеві було роз»яснено, що у відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ст.227 ЦК УРСР).

У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Враховуючи викладене вона може звернутися до суду для визнання вищезазначеного договору дійсним.

Відповідно до ч.1ст.241 ЦК УРСР (1963 року) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше.

Згідно ч. 2 ст. 241 ЦК УРСР (1963 року) кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.

Відповідно до ст.242 ЦК УРСР (1963 року) до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає із змісту відносин сторін.

У відповідності до ст. 227 ЦК УРСР (1963 року) договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Згідно ч.2 ст.47 ЦК України (1963 року), який діяв на час укладання угоди, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ст.224 ЦК України (1963 року) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.

Судом встановлено, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було досягнуто згоди з усіх істотних умов, що підтверджується змістом договору міни, зареєстрованого ОСОБА_3 універсальною товарною біржею від 23.03.1999 року, в якому зазначено предмети міни, їх характеристика, порядок передачі предметів міни сторонам. Аналіз змісту договору міни квартир свідчить, що сторони при його укладені домовилися щодо усіх істотних умов: як по предмету, так і по його подальшому виконанню. Волевиявлення сторін щодо зазначених умов зафіксовано у тексті письмового правочину та підтверджено їх власноручними підписами. Сторони виконали повністю умови договору, прийняли вказані в договорі квартири та користувалися ними.

Внаслідок укладання угоди ОСОБА_6 перейшла у власність квартира АДРЕСА_3, а ОСОБА_5 перейшла у власність квартира АДРЕСА_4.

Сторони вважали, що укладений договір є законним, оскільки згідно ст. 15 Закону України від 10.12.1991 року «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, нотаріальному посвідченню не підлягають. З матеріалів справи встановлено, що 12 вересня 2014 року сторона угоди - ОСОБА_6 померла, спадщину прийняла ОСОБА_2 - позивач по справі. Зі змісту договору міни від 23 березня 1999 року встановлено, що будь-яких протизаконних умов він не містить.

Судом встановлено, що будь-які перешкоди для нотаріального посвідчення договору на час його укладення були відсутні. Договір не був посвідчений нотаріально, в зв'язку із неправильним тлумаченням на той час ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якого угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, що не виключало дотримання при його укладенні вимог ст. 227 ЦК УРСР ( 1963 року), а також через ухилення ОСОБА_5 за станом здоров»я від нотаріального посвідчення угоди.

Суд вважає, що є достатні підстави для задоволення позову ОСОБА_2 та визнання зазначеного договору міни дійсним.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.47,224,227,241,242 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), ст.15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1222, 1258, 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 213 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Договір міни квартири № 9 в житловому будинку №20 по вул. Добровольського в м. Комсомольську Полтавської області на квартиру №15 в житловому будинку №10 по вул. Молодіжній в м. Комсомольську Полтавської області, укладений ОСОБА_8, яка діяла від імені ОСОБА_5, з однієї сторони, і ОСОБА_4, який діяв від імені ОСОБА_6, з іншої сторони, посвідчений 23 березня 1999 року ОСОБА_3 універсальною товарною біржею та зареєстрований в реєстраційному журналі під № 99 від 23 березня 1999 року визнати дійсним.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом :

Суддя І.М. Таранкова