Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/9205/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

15.12.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушина В.В.,

при секретарі Сокиран І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 01 травня 2014 року ОСОБА_2 отримав від нього в борг грошові кошти у розмірі 133 300,00 грн, що еквівалентно 6 200,00 дол. США. Відповідач власноруч написав розписку, відповідно до якої зобов'язався повернути кошти до 01 грудня 2014 року. З моменту отримання відповідачем даних коштів, свого зобовязання ОСОБА_2М не виконав. На сьогоднішній день гроші йому не повернуті. Відповідно до курсу НБУ з розрахунку за 1 дол. США 22,021461 грн., сума позики еквівалентна 136 533 грн. 05 коп. Відповідно до ст. 625 ЦК України, інфляційні збитки від неповернутої суми складають 61 342,11 грн. та за 233 днів прострочення виконання зобов»язання 3 % річних становлять у розмірі 2 614,70 грн. Окрім того, у відповідності до ст. 536 ЦК України нарахував проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 21 175,71 грн. Загальна сума заборгованості складає 221 665, 57 грн. Тому просив стягнути з ОСОБА_2 борг у сумі 221 665, 57 грн та судові витрати.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

При розгляді справи судом встановлено, що 01 травня 2014 року ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 отримав у борг грошові кошти у розмірі 6 200 дол. США.

Отримані в борг кошти ОСОБА_2 зобовязувався повернути до 01 грудня 2014 року, що підтверджується власноручно написаною розпискою про отримання позики.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається

Ст. 526 КЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Порушення зобовязання у розумінні ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

При розгляді справи судом встановлено. що позивач виконав свої договірні зобов'язання перед ОСОБА_2 у повному обсязі, передавши останньому грошові кошти в сумі, визначеній договорами позики.

Однак, у встановлений договором строк, ОСОБА_2 не повернув позивачу борг, тим самим порушивши умови надання позики.

В спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачем суду не надано.

За нормою ч. ч. 1, 2 ст. 533 Цивільного кодексу України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Як роз'яснив Верховний суд України у постанові від 18 грудня 2009 року № 14 згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Відповідно до курсу НБУ з розрахунку за 1 дол. США 22,021461 грн., сума позики 6 200,00 дол. США еквівалентна 136 533 грн. 05 коп. Отже, за договором позики з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути основну суму боргу у розмірі 136 533,05 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно п. 4 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів із зобов'язань, що виникають із договорів та інших правочинів» вбачається, що відповідно до частини першої статті 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Разом з тим згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів як плати за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання. Аналіз правових норм, зокрема статей 536, 549, частини другої статті 625 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що проценти та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до офіційних даних НБУ з 02 грудня 2014 року по 05 лютого 2015 року діяла облікова ставка 14,00 %, з 06 лютого по 03 березня 2015 року 19,5%, з 04 березня 2015 року по 22 липня 2015 року 30,00%. Тому з 02 грудня 2014 року по 05 лютого 2015 року розмір процентів за користування чужими грошовими коштами складає 3 456, 34 грн, з 06 лютого по 03 березня 2015 року 1 896,50 грн, з 04 березня 2015 року по 22 липня 2015 року 15 822,87 грн. А всього 21 175, 71 грн.

Таким чином розмір процентів за користування чужими грошовими коштами за час прострочення склав 21175,71 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Окрім того, згідно розписки від 01 травня 2014 року ОСОБА_2 взяв на себе зобовязання у разі прострочення повернення позики сплатити суму на користь ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

З огляду на те, що ОСОБА_2 за розпискою повинен був повернути гроші в строк до 01 грудня 2014 року, то з цього часу він вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої законом. Період прострочення з 02.12.2014 року по 22.07.2015 року нараховує 233 календарні дні.

Три відсотки річних за період прострочення зобов`язання 233 дні з суми 136 533,05 грн становить 2 614, 70 грн, що підлягає стягненню з відповідача.

Індекс інфляції - це показник динаміки загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення, а ціни в Україні встановлені в гривні, а тому ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюється лише на випадки виконання грошового зобов`язання, вираженого у гривні.

За період прострочення з грудня 2014 року по червень 2015 року загальний індекс інфляції становить 144,928%. Таким чином, сума боргу з урахуванням індексу інфляції становить 197 875, 16 грн, інфляці йні збитки 61 342, 11 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оцінюючи подані докази в сукупності суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують укладення договору позики та неналежне виконання відповідачем умов договору. Тому позовні вимоги про стягнення суми боргу, трьох процентів річних, інфляційних збитків та процентів за користування чужими грошовими коштами у загальному розмірі 221 665,57 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 2216,16 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0.426508478 від 25 серпня 2015 року про сплату позивачем судового збору.

Керуючись ст.ст. 1046, 1047, 526,536, 610, 625, 1048 ЦК України та ст.ст.88, 208, 213-215, 294 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (12 квітня I960 року народження, паспортні дані: CM 469846 виданий ЦСВМ Києво-Святошинського РВ України в Київській області 26 березня 2002 року, місце проживання: 08140, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (Ідентифікаційний (податковий) номер: НОМЕР_1, паспортні дані: СК 890946, виданий Центральним СВМ ГУМВСУкраїни в Київськїй області15.09.1998року) суму заборгованості в розмірі 221665. 57 (двісті двадцять одну тисячу шістсот шістдесят п'ять гривень 57 копійок

Стягнути з ОСОБА_4 (12 квітня I960 року народження, паспортні дані: CM 469846 виданий ЦСВМ Києво-Святошинського РВ України в Київській області 26 березня 2002 року, місце проживання: 08140, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (Ідентифікаційний (податковий) номер: НОМЕР_1, паспортні дані: СК 890946, виданий Центральним СВМ ГУМВСУкраїни в Київськїй області15.09.1998року) сплачений судовий збір 2216 грн. 66коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя: В.В. Нікушин