Провадження № 2/127/7655/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18.12.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві зазначено, що відповідно до укладеного договору №VI08F710472245 від 28.08.2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6829,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Згідно зі ст. ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 25.09.2015 року має заборгованість 12232,37 грн., яка складається з наступного: 6829,70 грн. заборгованість за кредитом, 7,73 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 4336,26 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500 грн. штраф (фіксована частина), 558,68 грн. штраф (процентна складова), що і стало підставою звернення до суду з цим позовом.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до укладеного договору №VI08F710472245 від 28.08.2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6829,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно з Умовами.

Згідно зі ст. ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 25.09.2015 року має заборгованість 12232,37 грн., яка складається з наступного: 6829,70 грн. заборгованість за кредитом, 7,73 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 4336,26 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500 грн. штраф (фіксована частина), 558,68 грн. штраф (процентна складова).

Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Кредитним договором передбачена відповідальність за порушення зобовязання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобовязання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Тобто вимога банку про стягнення з відповідача пені та штрафів є взагалі неправомірною, оскільки стягуючи пеню висувати вимогу про стягнення штрафів банк не має права.

Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 р. у справі №6-2003цс15 згідно зі ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З огляду на викладене суд відмовляє в стягненні з відпоівідача штрафів відповідно до пункту 2.4.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500 грн. штраф (фіксована частина), 558,68 грн. штраф (процентна складова).

Згідно з ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, оскільки відповідачем було отримано в ЗАТ КБ «ПриватБанк» кошти на підставі кредитного договору. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконав, що підтверджується наданими позивачем доказами. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 549, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № VI08F710472245 від 28.08.2013 року в розмірі 11173,69 грн., яка складається з наступного: 6829,70 грн. заборгованість за кредитом, 7,73 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 4336,26 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та у відшкодування витрат зі сплати судового збору 1108,38 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Відповідач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду.

Суддя