Справа пр. №2/756/5154/15
У Х В А Л А

18 серпня 2015 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Великохацька В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ЖЕД-504 про поділ житлового приміщення в натурі та поділ особового рахунку, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ЖЕД-504 про поділ житлового приміщення в натурі та поділ особового рахунку.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

П.13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17.10.2014 року передбачено, що якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Оскільки позивачем заявляються дві вимоги немайнового характеру, то судовий збір відповідно має сплачуватись, виходячи зі ставок судового збору, які встановлені ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.

П.2) ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01.11.2011 року, передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

ОСОБА_1 хоч і додає до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру у розмірі 243,60 грн., однак, виходячи з вищезазначеного, судовий збір сплачений нею не в повному обсязі. Таким чином, позивачеві слід надати докази сплати судового збору окремо за кожну з вимог немайнового характеру або загальною сумою за всі такі вимоги, враховуючи ставки судового збору, встановлені Законом України Про судовий збір.

Згідно з п.п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Проте позивачем вимоги, передбачені вказаними законодавчими нормами, не виконані, зокрема, немає чіткого викладу обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, не зазначено доказів на підтвердження кожної обставини, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зокрема, п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) Про судову практику у справах за позовами захист права приватної власності передбачено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Однак, ОСОБА_1 вимоги, передбачені вказаними законодавчими нормами, не виконані, зокрема, в матеріалах позовної заяви відсутнє посилання на норми законодавства, які передбачають порядок виділення в користування ізольованих кімнат у квартирі №268 в будинку №14-Б на пр. Героїв Сталінграду в м. Києві.

Окрім цього, позивач просить суд встановити порядок користування квартирою №268 в будинку №14-Б по пр. Героїв Сталінграду в м. Києві шляхом виділення їй в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, а саме кімнату площею 16,60 кв.м, відповідачу ОСОБА_2 кімнату площею 10,90 кв.м з прилеглим до неї балконом, а інші приміщення (зокрема, кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор) надати сторонам у загальне користування, проте в матеріалах справи відсутні посилання на докази на підтвердження того, що в даному випадку можливо виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. Також не зазначено площу інших приміщень (кухня, ванна кімната, вбиральня, коридор), які позивач просить суд залишити у загальному користуванні.

Також в матеріалах справи відсутнє посилання на докази на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 не надає згоду на визначення запропонованого позивачем порядку користування квартирою.

Слід звернути увагу і на те, що позивач у своїй позовній заяві вказує наступне: Таким чином нами, співвласниками, було досягнуто згоди про подальший порядок користування спільним майном квартирою наступним чином: у користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передати приміщення ізольованої житлової кімнати та повязаного з нею балкону; приміщення ізольованої кімнати, що не має балкону, надати у користування ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Однак, незрозуміло, хто такі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки дані особи не вказані в якості осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, позивач просить суд зобовязати ЖЕД-504 встановити порядок користування квартирою №268 в будинку №14-Б на пр. Героїв Сталінграду в м. Києві та здійснити поділ особового рахунку, визнавши власниками особових рахунків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах, проте в матеріалах справи відсутнє посилання на довідку форми 3, яка містить інформацію щодо осіб, місце проживання яких зареєстроване за вищевказаною адресою.

Також слід зазначити, що позивач вказує в якості відповідача у справі ЖЕД-504, яка не є юридичною особою, а отже не може бути стороною у справі. Таким чином, ОСОБА_1 слід визначитися з колом осіб, які беруть участь у справі (зокрема, зазначити належного відповідача замість ЖЕД-504).

Крім того, додані до матеріалів позовної заяви копії свідоцтва про право власності на житло та копії технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності, є нечитабельними, що позбавляє можливості візуально сприймати інформацію, викладену в них, тому позивачеві слід подати копії вищевказаних документів належної якості.

Ч.1 ст.121 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст.119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинна подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст.ст.119,120 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового приміщення в натурі та поділ особового рахунку залишити без руху та надати позивачеві строк на усунення недоліків у термін до 28.08.2015 року, але не пізніше пяти днів з дня отримання нею даної ухвали.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у визначений строк не будуть виправлені, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Великохацька