Провадження № 2/161/3552/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

з участю секретаря Шандерик В.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

23.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання договору поруки припиненим. Зазначає, що між банком та третьою особою ОСОБА_4 25 липня 2007 року було укладено кредитний договір № 3162, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 198000 дол.США, із сплатою за користування кредитними коштами -12,5 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. У забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, між ним та банком було укладено 25.07.2007 року договір поруки. Вказує, що в провадженні суду перебуває цивільна справа про солідарне стягнення з позичальника, та з нього заборгованості. Будь-яких повідомлень щодо неналежного виконання заборгованості він не отримував. Позичальник прострочила виконання зобовязання у 2010 року, а відповідач звернувся до суду із вимогами про стягнення заборгованості на протязі 6-ти місяців від дня настання строку виконання зобовязань, а тому порука припинилася в порядку ч. 4 ст. 559 ЦК України. Просить визнати припиненим договір поруки № 3421 від 25.07.2007 року, укладений між ним, банком та позичальником, судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо заявлених вимог заперечив із врахуванням письмових заперечень, просив у їх задоволенні відмовити.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, хоча повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, пояснень по суті заявлених вимог не надала.

Всебічно, повно та обєктивно дослідивши подані суду докази у їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги підставні та їх слід задовольнити із врахуванням наступного.

Судом встановлено, що 25.07.2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Державний ощадний банк України», найменування якого змінено на ПАТ «Держаний ощадний банк України» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №3162, за умовами якого останній мали бути надані кошти в розмірі 198000 доларів США під 12,5% річних з кінцевим терміном повернення 24.07.2014 року (а.с. 7-8).

З метою забезпечення виконання зобовязань відповідачем ОСОБА_4 за кредитним договором, був укладений договір поруки між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1, ОСОБА_4, № 3421 від 25.07.2007 року (а.с. 6).

В той же час, п. 3.4. вищевказаного кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобовязань за цим договором або невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або майновим поручителем будь-яких зобовязань за іпотечним договором. Виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення суми кредиту належних до сплати процентів, та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги (а.с.7).

Згідно з п. 1.1. договору поруки, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне погашення боржником зобовязання за кредитним договором № 3162 від 25 липня 2007 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

Пунктами 3.1., 3.2. договору визначено, що поручитель відповідає по зобовязаннях за вищевказаним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Солідарні боржники залишаються зобовязаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобовязання по кредитному договору не будуть виконані повністю (а.с.6).

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Так, за умовами договору, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання (п. 4.1.), якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязання по кредитного договору не предявить вимогу до поручителя (п.4.2.). у випадку заміни боржника іншою особою, якщо поручитель не виявив згоди відповідати за нового боржника (п.4.3.), у разі заміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується його відповідальність (а.с.6 зворот).

Із матеріалів справи вбачається, що договором поруки не визначено строк, після якого порука припиняється, оскільки умовами договору поруки встановлено, що останній діє до припинення забезпеченого нею зобовязання, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязання по кредитного договору не предявить вимогу до поручителя.

У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 3.4. кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 17.11.2010 року вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й повязаних із ним платежів.

Таким чином, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати, однак із вимогами про солідарне стягнення заборгованості звернувся лише 31.01.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що договір поруки між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 № 3421 від 25.07.2007 року слід визнати припиненим в порядку ч. 4 ст. 559 ЦК України, а позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 251, 251, 553, 554, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки № 3421 від 25.07.2007 року, укладений між ОСОБА_5, ОСОБА_4, Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України».

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного судуОСОБА_6