Справа №303/4097/15-ц
Номер рядка стат. звіту - 4
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді Камінського С.Е.

при секретарі Федорці В.В.

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог Державна реєстраційна служба Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, ТОВ «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про скасування державної реєстрації та визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог Державна реєстраційна служба Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, ТОВ «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про скасування державної реєстрації та визнання договору недійсним, в якому просить скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на домоволодіння у с. В.Лучки, вул. Мічуріна, 27 Мукачівського району, реєстраційний номер 6200409, яка проведена на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду № 2-165/09/ від 23.10.2009 року, визнати недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння від 31.10.2011 року у с. В.Лучки, вул. Мічуріна, 27 Мукачівського району, який укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 застосувавши умови двосторонньої реституції, скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на домоволодіння у с. В.Лучки, вул. Мічуріна, 27 Мукачівського району, реєстраційний номер 6200409, яка проведена на підставі договору купівлі-продажу від 31.10.2011 року.

Позов мотивує тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23.10.2009 року у цивільній справі № 2-165/09 позов ОСОБА_5 було задоволено та останню зобовязано виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/3 частини будинковолодіння, що знаходиться у с. В ОСОБА_6, вул. Мічуріна, Мукачівського району, Закарпатської області у розмірі 79 188,30 гривень. 15.02.2012 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2009 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 28 квітня 2010 року скасовані, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Кінцеве рішення у зазначеній справі було прийняте 18.07.2012 року відмовою ОСОБА_5 від позовних вимог, через те що ОСОБА_7 вже не володіла правом власності на спірний будинок через відчуження такого третій особі. На підставі незаконного

стр. 2 із 5

рішення суду від 23.10.2009 року ОСОБА_8 було зареєстровано право власності на її частку спірного будинку, а саме посвідчено за нею 1/3 частки у власності на будинок та остання на підставі незаконного рішення суду отримала право власності щодо всього домоволодіння. В подальшому 31.10.2011 року на підставі договору купівлі-продажу останньою було відчужено ціле домоволодіння ОСОБА_4 за 214953 грн., у тому числі 1/3 частку, що належала їй на праві власності і вибула її володіння на підставі незаконного рішення суду поза її волею. Після цього, ОСОБА_4 з використанням вказаного договору купівлі-продажу зареєстровано право власності на 1/1 домоволодіння. Враховуючи наведене рішення, на підставі якого ОСОБА_5 отримала власність 1/3 спірного нерухомого майна, що є предметом оскаржуваного договору, на сьогоднішній день є скасованим, правові підстави, відповідно до яких відповідач набув право відчужувати спірний обєкт нерухомості і її частку власності, відпала та інші, що б надавали право ОСОБА_5 розпорядитися спірним майном були відсутні на час його відчуження та на даний час відсутні також. За таких умов у разі скасування незаконного судового рішення позбавляє її права власності на 1/3 домоволодіння її право власності підлягає відновленню з моменту видачі свідоцтва про право власності на цю частку 25.06.2007 року, дія якого припинена на підставі незаконного рішення суду. Після скасування незаконного рішення суду вона звернулася з позовом про витребування її власності з чужого незаконного володіння. Рішення суду від 18.06.2013 року позов задоволено частково, витребувано 1/3 будинку у с.В.Лучки, вул. Мічуріна та відмовлено у переведені права покупця і одночасно задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про призначення грошової компенсації вартості 1/3 будинку. Рішенням апеляційного суду від 24.07.2013 року її позов задоволено частково, а саме - витребувано у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1/3 частину домоволодіння у с.В.Лучки, вул. Мічуріна 27, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Також відмовлено у задоволенні зустрічного позову, тобто судом апеляційної інстанції задоволено її віндикаційний позов. У судовому засіданні та під час судового розгляду спору її право власності на 1/3 домоволодіння було визнане ОСОБА_5, якою спірний будинок був відчужений проти її волі набувачу ОСОБА_4, який власність на частину домоволодіння не заперечував та який просив суд присудити компенсацію 1/3 частки у грошовому розмірі. При цьому, судом правильно було враховано, що своєю часткою вона (позивач) володіє на підставі свідоцтва від 25.06.2007 року № 1659 та таке право у неї виникло на підставі рішення суду від 03.08.2005 року та заповіту від 09.10.2003 року, а тому майно протиправно проти її волі вибуло з її (позивача) володіння.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з мотивів наведених у позові, просила його задоволити.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити.

Представник відповідачів ОСОБА_3 позов не визнала, у його задоволенні просила відмовити. Пояснила, що право позивача ОСОБА_1 і без рішення суду, яке вона просить ухвалити, захищене, їй належить на праві власності 1/3 частина цього домоволодіння

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна з сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом належними доказами встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були співвласниками домоволодіння № 27 по вул. Мічуріна в с.Великі Лучки Мукачівського району, а саме ОСОБА_1 належало 1/3 частина вказаного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.06.2007 року, а ОСОБА_5 належало 2/3 частини домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.04.2007 року.

Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23.10.2009 року,

стр. 3 із 5

залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 28.04.2010 року, за ОСОБА_9 визнано право власності на ціле будинковолодіння № 27 по вул. Мічуріна, в с. В.Лучки та зобовязано її виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/3 частини будинковолодіння у розмірі 79188,30 гривень.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.02.2012 року вказане рішення Мукачівського міськрайонного суду та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області скасовані, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, де в подальшому провадження у справі закрито у звязку з відмовою ОСОБА_5 від позову, про що постановлено ухвалу від 18.07.2012 року.

Проте, 31.10.2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу будинковолодіння № 27, що знаходиться на вул. Мічуріна в с.Великі Лучки, Мукачівського району, згідно якого власником вищевказаного будинковолодіння став ОСОБА_4

Таким чином встановлено, що державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на 1/3 частку домоволодіння у с.В.Лучки, вул. Мічуріна, 27 Мукачівського району, реєстраційний номер 6200409, було проведено на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23.10.2009 року, яке на час проведення державної реєстрації було чинним, однак в подальшому 15.02.2012 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказане рішення було скасовано.

Договір купівлі-продажу домоволодіння в с.В.Лучки, вул. Мічуріна, 27 Мукачівського району від 31.10.2011 року, був укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі державної реєстрації даного домоволодіння, у тому числі його 1/3 частки, що належала ОСОБА_5 Вказана державна реєстрація на час укладення даної угоди була дійсною.

Державна реєстрація права власності ОСОБА_4 на домоволодіння у с.В.Лучки, вул. Мічуріна, 27 Мукачівського району, реєстраційний номер 6200409, була проведена на підставі договору купівлі-продажу від 31.10.2011 року, у тому числі 1/3 частки, який на час його укладення був дійсним.

У звязку із скасуванням рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23.10.2009 року недійсними також необхідно визнати правочини, які були вчинені на підставі цього рішення суду, а саме державну реєстрацію права власності та договір купівлі-продажу.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються відповідними нормами Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: визнання правочину недійсним, припинення правовідношення.

Згідно частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до положення встановленого ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний

стр. 4 із 5

правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У відповідності до п.10 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», реституція як спосіб захисту цивільного права (ч.1 ст. 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У звязку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути предявлена тільки стороні недійсного правочину.

Згідно ч.1 ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник вправі вільно розпоряджатись своєю власністю.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною 1 статті 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 236 ЦК України встановлено, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

З врахуванням всіх наведених вище обставин, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задоволити частково, а саме : скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на домоволодіння у с. В.Лучки, вул. Мічуріна, 27 Мукачівського району, яка проведена на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23.10.2009 року ; визнати недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння від 31.10.2011 року у с. В.Лучки, вул. Мічуріна, 27 Мукачівського району, який укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 застосувавши умови двосторонньої реституції у частині 1/3 частки, яка набута ОСОБА_5 на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23.10.2009 року та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на домоволодіння у с. В.Лучки, вул. Мічуріна, 27 Мукачівського району, реєстраційний номер 6200409, яка проведена на підставі договору купівлі-продажу від 31.10.2011 року у частині 1/3 частки, яка набута ОСОБА_5 на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23.10.2009 року. У решті позовних вимог - у частині скасування вказаних правочинів щодо 2/3 частки вказаного будинковолодіння, які належали на праві власності ОСОБА_5, а в подальшому ОСОБА_4 необхідно відмовити, оскільки дані відповідачі мають ці частки у власності на законних підставах.

З додержанням вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати (сплачений судовий збір) слід

стр. 5 із 5

стягнути з відповідачів у користь позивача.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 203, 215, 216, 228, 358 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 88, 209, 215-218 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог Державна реєстраційна служба Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, ТОВ «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про скасування державної реєстрації та визнання договору недійсним задоволити частково.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на домоволодіння у с. В.Лучки, вул. Мічуріна, 27 Мукачівського району, реєстраційний номер 6200409, яка проведена на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23.10.2009 року.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння від 31.10.2011 року у с. В.Лучки, вул. Мічуріна, 27 Мукачівського району, який укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 застосувавши умови двосторонньої реституції у частині 1/3 частки, яка набута ОСОБА_5 на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23.10.2009 року.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на домоволодіння у с. В.Лучки, вул. Мічуріна, 27 Мукачівського району, реєстраційний номер 6200409, яка проведена на підставі договору купівлі-продажу від 31.10.2011 року у частині 1/3 частки, яка набута ОСОБА_5 на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23.10.2009 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІДН НОМЕР_1, мешканця ОСОБА_6, вул. Мічуріна, 1 Мукачівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІДН НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати (сплачений судовий збір) в розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІДН НОМЕР_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІДН НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати (сплачений судовий збір) в розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий С.Е. Камінський