АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2628/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Саламон О.Б.
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Семенюк Т.А., Шиманського В.Й .

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача основний борг у сумі 35250,00 грн.,3000 грн. моральної шкоди та вирішити питання судового збору.

В мотивування вимог посилався на те, що відповідач не виконує умов договору оренди автомобіля, не сплачуючи орендної плати та продовжуючи ним користуватися, чим спричинив моральну шкоду.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року - в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки не відповідають обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Вказує на те, що згідно довіреності від 10 березня 2013 року він мав право на передачу автомобіля «Дасія» в оренду відповідачу ОСОБА_2 на умовах володіння та користування, а тому договір оренди є законним.

Крім того, за невиконання грошового зобов'язання ЦК України передбачено відповідальність у вигляді пені, сплати суми боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції, трьох процентів річних від простроченої суми, а також встановлена можливість нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами, які теж підлягають стягненню з ОСОБА_2

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Відповідач до суду не з'явився, але був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, а тому колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила розглядати справу за відсутності належним чином повідомленого відповідача.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з його недоведеності та необґрунтованості.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі довіреності від 10 березня 2013 року уповноважений розпоряджатися автомобілем НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3 з правом зняття транспортного засобу з обліку (а.с.3).

03 травня 2013 року між сторонами по справі було укладено договір оренди автотранспортного засобу з правом викупу, відповідно до умов якого, позивач здав автомобіль «Дасія» в оренду, а відповідач прийняв в оренду на умовах володіння і користування з послідуючим викупом, при цьому зобов'язався сплачувати орендну плату в розмірі 1000 грн. щотижнево, починаючи з дати підписання договору 03 травня 2013 року до 03 травня 2014 року, визначивши ціну автомобіля в розмірі 48 000 грн. (а.с.6-8)

Між тим, автомобіль не був знятий з реєстраційного обліку в органах ДАІ, на праві власності за ОСОБА_1 не зареєстрований. На ім'я позивача була видана довіреність на право користування та розпорядження автомобілем, що, на його думку, є підтвердженням переходу до нього права власності на автомобіль.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 ст.334 ЦК України встановлено, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, встановлено єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачу реєстраційних документів і номерних знаків.

У даному Порядку міститься вичерпний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів.

Договір купівлі - продажу підлягає обов'язковій державній реєстрації та право власності на автомобіль виникає у набувача з моменту реєстрації транспортного засобу в органах ДАІ.

Згідно ст. 761 ЦК України право передання майна у найм (оренду) має власник речі або особа, якій належать майнові права.

У відповідності до чинного законодавства, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі та у разі його укладання за участі фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню, (ст. 799 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення. Частиною 1 ст. 220 ЦПК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Наразі, як убачається з матеріалів справи, після видачі довіреності на ім»я позивача, останній не вчинив дій, спрямованих на набуття ним права власності на спірний автомобіль, не перереєстрував автомобіль в установлений чинним законодавством строк в органах ДАІ. Довіреністю позивача було уповноважено лише розпоряджатися спірним автомобілем, у тому числі зняти останній з обліку в органах ДАІ. Отже, не будучи власником автомобіля та діючи від власного імені, позивач не мав повноважень на укладення договору оренди, тому такий договір є нікчемним.

Вірним є висновок суду про те, що лист з відмітками сум, що відображають часткове виконання договору оренди не є належним доказами по справі, оскільки не містить інформації щодо предмету доказування і не може бути прийнятим судом як належний доказ у розумінні ст. ст. 57-59 ЦПК України.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.218, 303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді