У х в а л а

іменем україни

07 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої транспортним засобом,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 09 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, який уточнила в процесі розгляду справи, та остаточно просила стягнути на її користь матеріальні збитки, а саме: з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «Страхова група «ТАС») вартість відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 16 534 грн 58 коп., а з ОСОБА_4 втрату товарної вартості автомобіля в сумі 10 424 грн 78 коп., оплату послуг експерта 450 грн та моральну шкоду - 1 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що 26 вересня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю її автомобіля «FORD KUGA», державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіля ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4

Позивачка вказала, що внаслідок ДТП її автомобіль отримав ушкодження, вартість яких згідно з висновком автотоварознавчої експертизи від 05 грудня 2014 року № 157/14 складає 43 221 грн 36 коп.

Зазначила, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 застрахована ПрАТ «Страхова група «ТАС», яке частково відшкодувало їй шкоду в сумі 16 262 грн.

Проте страхова компанія не відшкодувала їй решту заподіяної шкоди в сумі 16 534 грн 58 коп., а ОСОБА_4 відмовився сплатити суму втрати товарної власності автомобіля та моральну шкоду.

Посилаючись на вищевказані обставини, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки за втрату товарної вартості автомобіля «FORD KUGA» НОМЕР_1 в сумі 10 267 грн, оплату послуг експерта в сумі 450 грн, та моральну шкоду в сумі 500 грн, а всього 11 217 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки за пошкодження автомобіля по договору страхування цивільно-правової відповідальності в сумі 10 261 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 09 квітня 2015 року апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова група «ТАС» задоволено, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2015 року змінено, в задоволенні позову в частині стягнення з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 матеріальних збитків за пошкодження автомобіля по договору страхування цивільно-правової відповідальності в сумі 10 261 грн та в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 450 грн витрат на проведення експертизи відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_3 матеріальних збитків за втрату товарної вартості автомобіля в сумі 10 267 грн, і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з наявності підстав для покладення на страховика обов'язку зі сплати позивачці суми матеріальних збитків за пошкодження автомобіля; врахувавши автотоварознавчу експертизу від 05 грудня 2014 року № 157/14, дійшов висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_6 матеріальних збитків за втрату товарної вартості пошкодженого автомобіля в сумі, визначеній експертом, а також завданої ДТП моральної шкоди.

Апеляційний суд, відмовляючи у стягненні матеріальної шкоди із ПрАТ «Страхова група «ТАС», виходив з того, що позивачка за власною ініціативою звернулась до страховика, вказавши суму заподіяної шкоди, яка була узгоджена між сторонами та виплачена страховиком; погодившись з висновком місцевого суду про стягнення з ОСОБА_4 матеріальних збитків у вигляді втрати товарної вартості автомобіля «FORD KUGA», апеляційний суд виходив з того, що характер пошкоджень автомобіля позивачки передбачає необхідність фарбування при заміні деталей і вузлів.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення матеріальних збитків за втрату товарної вартості ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права.

В іншій частині рішення судів першої та апеляційної інстанцій не оскаржуються, а тому в силу вимог ст. 335 ЦПК України, не переглядається.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 26 вересня 2014 року о 19 год. 25 хв, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2, рухаючись по вул. Київський Шлях в м. Борисполі Київської області, порушив вимоги п.п. 2.3. «б», 13.1 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем марки «FORD KUGA», державний номерний знак НОМЕР_1, що рухався в попутному напрямку під керуванням ОСОБА_5 та належав ОСОБА_3, в результаті чого транспортні засоби сторін зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 8).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на час скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС» за полісом АС/3312330 від 11 жовтня 2013 року, згідно з яким сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн, франшиза - 0 грн (а. с. 63).

Згідно з висновком автотоварознавчої експертизи від 05 грудня 2014 року № 157/14 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «FORD KUGA», державний номерний знак НОМЕР_1, складає 43 221 грн 36 коп., із яких 32 796 грн 58 коп. - вартість відновлювального ремонту автомобіля, а 10 424 грн 78 коп. - величина втрати товарної вартості автомобіля (а. с. 12-14).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Пунктом 32.7 статті 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) встановлено, що шкоду, пов'язану з втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відповідно до пункту 8.6.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюється як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема, згідно з підпунктом "е" цього пункту величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується у разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо).

Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, що впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, стекол, шин, тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статті 1194 ЦК України, пункту 32.7 статті 32 Закону, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти таких висновків. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями 1166, 1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 04 червня 2014 року № 6-49цс14, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

З огляду на викладене колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, та на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), виходили із того, що характер пошкоджень автомобіля передбачає необхідність фарбування при заміні деталей і вузлів, у зв'язку із чим дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з винної у скоєнні ДТП особи матеріальних збитків за втрату товарної вартості у сумі, визначеній експертом у його висновку від 05 грудня 2014 року.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій в оскаржуваній частині були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо їх оцінки.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 09 квітня 2015 року в частині вирішення позову про стягнення з ОСОБА_4 матеріальних збитків за втрату товарної вартості автомобіля залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана