Справа № 454/3381/14 Головуючий у 1 інстанції: Пахут С.О.
Провадження № 22-ц/783/2334/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді: Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника апелянта ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 5 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення боргу, -

встановила:

ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 5 січня 2015 року частково задоволено заяву ОСОБА_2, забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти на суму співмірну із заявленими позивачем вимогами, а саме - 240 000 грн. належні:

- ОСОБА_6, ідентифікаційний НОМЕР_1;

- ОСОБА_4, ідентифікаційний НОМЕР_2;

- ОСОБА_7, ідентифікаційний НОМЕР_3.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_4, просить її скасувати, посилаючись на те, що така ухвала є незаконною, винесеною з грубим порушенням норм процесуального права, судом, при винесенні даної ухвали не наведено дійсної підстави обрання заходу забезпечення позову, а також оскаржувана ухвала не містить жодної мотивації про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - представника апелянта ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали та обставини справи, законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, у зазначеній постанові (пункти 4, 10) Пленум Верховного Суду України, роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Як вбачається з виділених матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення боргу.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно або грошові кошти на суму співмірну із заявленими позивачем вимогами, а саме - 240 000 грн., належні ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, суд не звернув уваги, що у матеріалах справи відсутні будь - які докази того, що існує спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а відтак невжиття заходів забезпечення позову не може утруднити чи зробити неможливим в майбутньому виконання рішення суду щодо ОСОБА_4

Відтак, з урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали про забезпечення позову в частині ОСОБА_4, а в решті ухвалу залишити без змін.

Відповідно до положень ч. 1 п. 2 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п. 3 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, п. 5 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 5 січня 2015 року в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти ОСОБА_4, скасувати.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Левик Я.А.