ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3013/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді - Панаід І.В.,

при секретарі Шиковій К.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Чугуївського міського суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування свого позову позивач зазначав, що 13.09.2010 р. помер ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з: приватизованих земельних ділянок розміром 5, 8504 га, кадастрові номери: :02:000:0135; :02:000:0134, що розташовані на території Моспанівської сільської ради, КСП «Україна».

Позивач є спадкоємцем четвертої черги, оскльки на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем однією сімєю більш ніж пять років.

Після смерті ОСОБА_4 позивач звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно позивачу було відмовлено, та порекомендовано звернутись до суду для встановлення факту проживання позивача разом зі спадкодавцем однією сімєю більш ніж пять років до часу відкриття спадщини.

Позивач, в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити.

Відповідачі, в судове засідання також не з'явились, подавши через канцелярію суду заяви про визнання позовних вимог позивача та слухання справи без їх участі.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними у справі доказами.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

13.09.2010 р. помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 281638 виданим 15.09.2010 р. Мосьпанівською сільською радою Чугуївського району Харківської області.(а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з: приватизованих земельних ділянок розміром 5, 8504 га, кадастрові номери: :02:000:0135; :02:000:0134, що розташовані на території Моспанівської сільської ради, КСП «Україна».

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є відповідачі по справі: дружина спадкодавця ОСОБА_2 та його син ОСОБА_3

У встановлений законом термін відповідачі з заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 до нотаріальної контори не звертались, на момент смерті спадкодавця з ним не проживали, а отже фактично спадщину не прийняли.

Позивач по справі ОСОБА_1 спадщину прийняв фактично, оскільки на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем однією сімєю більш ніж пять років.

Вони вели спільний побут, користувалися речами один одного, меблями, посудом, які там знаходились, доглядали за житловим будинком, частково робили ремонт, вони спільно сплачували за комунальні послуги, купляли речі та майно для сумісного користування, мали спільне дозвілля, несли спільні витрати.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 Цивільного кодексу України право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є їхнє проживання однією сім'єю зі спадкодавцем. Згідно до ст. 3 СК України сім'ю становлять особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права і обов'язки.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем.

Таким чином, Позивач разом зі спадкодавцем були однією сім'єю, проживали разом, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Після звернення до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно Позивачу було відмовлено через необхідність встановлення факту проживання Позивача разом зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини та визнання позивача спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 13.09.2015 р., в судовому порядку.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.

Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», Рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 1223, 1223, 1258, 1261, 1264, 1268, 1269, 1270, 1297, 1298 Цивільного кодексу України ст.ст. 10, 60, 130, 169, 174, 209, 213-215, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі спадкодавцем ОСОБА_4, померлим 13 вересня 2010 року, однією сімєю за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, с. Мосьпанове, вул. Молодіжна, буд. 51 в період з 2004 року по день його смерті 13 вересня 2010 року.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 13 вересня 2010 року в с. Мосьпанове Чугуївського району Харківської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку, площею 5, 8504 га, кадастровий номер: :02:000:0135, розташовану на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, КСП «Україна», призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 022849, виданого 11 вересня 2002 року на підставі розпорядження голови Чугуївської райдержадміністрації від 01 серпня 2002 року № 167 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 13 вересня 2010 р.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку, площею 5, 8504 га, кадастровий номер: :02:000:0134, розташовану на території Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, КСП «Україна», призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 022850, виданого 11 вересня 2002 року на підставі розпорядження голови Чугуївської райдержадміністрації від 01 серпня 2002 року № 167 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 13 вересня 2010 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -