Дата документу 29.07.2015
Справа № 334/5015/15-ц
Провадження № 2/334/2326/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі : головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Коміссар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання порядку користування приватним житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням,

В с т а н о в и в :

Позивачі звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання порядку користування приватним житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Позивачам, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на праві власності належить відповідно по 1/3 та 1/6 частини квартири АДРЕСА_1, тобто разом їм належить ? (1/3 + 1/6) частина вищезазначеної квартири, що підтверджується заповітом ОСОБА_4 від 31 січня 2001 року, заповітом ОСОБА_5 від 12 жовтня 2009 року, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2010 року, рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2011 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 26 квітня 2013 року.

Інша половина (1/2 частина) квартири належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 (1/3 частина на підставі свідоцтва про право власності від 16 лютого 1994 року через приватизацію житла, 1/16 частина на підставі заповіту ОСОБА_5 від 12 жовтня 2009 року).

Вищезазначена квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 62,8 кв.м., жилою площею 48,8 кв.м., що складається з: кімнати 1 площею 17, 8 кв.м., кімнати 2 площею 14,0 кв.м., кімнати 3 площею 17,0 кв.м., кухні площею 5,5 кв.м., вбиральні (сполученої) площею 0,9 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., коридору площею 5,1 кв.м., комори площею 0,3 кв.м.

Між позивачами та відповідачем виникли непорозуміння з приводу самовільного заняття останнім квартири, яка знаходиться в спільному володінні сторін. ОСОБА_3 самостійно встановлено нові замки на двері, чим відповідач чинить перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням позивачами.

Відповідач відмовляється добровільно поділити квартиру або продати її з розподілом отриманої суми, і тим самим перешкоджає позивачам встановити відповідний порядок користування жилим приміщенням та вільно володіти, розпоряджатися ним.

З наведених підстав позивачі просять:

1.Встановити порядок користування квартирою №23 в будинку №18 по вул. Зестафонській в м. Запоріжжя, виділивши:

1.1в користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жилу кімнату 3, площею 17,0 кв.м.;

1.2в користування ОСОБА_3 кімнату 1, площею 17,8 кв.м. та кімнату 2, площею 14, 0 кв.м.;

1.3підсобні приміщення - коридор, кухню, ванну, вбиральню та комору залишити у спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

2.Зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні виділеною ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жилою кімнатою 3 площею 17,0 кв.м. та підсобними приміщеннями квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання зявилася,надала суду пояснення, аналогічні викладеним в позові. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечив причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать три рекомендовані повідомлення про відправлення з поміткою про неможливість вручення поштових відправлень, які були направлені в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за останньою відомою адресою проживання відповідача. Вказане, в силу положень абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України є підтвердженням належного повідомлення особи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на праві власності належить відповідно по 1/3 та 1/6 частини квартири АДРЕСА_1, тобто разом їм належить ? (1/3 + 1/6) частина вищезазначеної квартири, що підтверджується заповітом ОСОБА_4 від 31 січня 2001 року, заповітом ОСОБА_5 від 12 жовтня 2009 року, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2010 року, рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2011 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 26 квітня 2013 року. (а.с.10-12,16). ОСОБА_3 належить на праві власності інша половина (1/2 частина) квартири (1/3 частина на підставі свідоцтва про право власності від 16 лютого 1994 року через приватизацію житла, 1/16 частина на підставі заповіту ОСОБА_5 від 12 жовтня 2009 року) (а.с.11)

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2010 року продовжено строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 за заповітом ОСОБА_5 Кудайберді, померлого 06.04.2001 року, на 1/3 частини квартири АДРЕСА_4, визнано за ОСОБА_7 право власності за заповітом ОСОБА_5 Кудайберді, померлого 06.04.2001 року, на 1/3 частини квартири АДРЕСА_4, доручено ОП ЗМБТІ зареєструвати за ОСОБА_1 право власності за заповітом ОСОБА_5 Кудайберді, померлого 06.04.2001 року, на 1/3 частини квартири АДРЕСА_4. (а.с.13)

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2011 року рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2010 року в частині продовження строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 за заповітом ОСОБА_5 Кудайберді, померлого 06.04.2001 року, на 1/3 частини квартири АДРЕСА_4, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення: «у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 в частині продовження строку на прийняття спадщини згідно із заповітом відмовити». (а.с.14-15)

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2010 року визнано за ОСОБА_8 право власності за заповітом ОСОБА_5, померлої 10.01.2010 року, на 1/6 частини квартири АДРЕСА_4. (а.с.17)

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2010 року за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про продовження строку на прийняття спадщини згідно із заповітом та визнання права власності - задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2010 року скасовано в частині визнання за ОСОБА_8 право власності за заповітом ОСОБА_5, померлої 10.01.2010 року, на 1/6 частини квартири АДРЕСА_4 та в цій частині ухвалено нове рішення: « позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання права власності за заповітом ОСОБА_5, померлої 10.01.2010 року, на 1/6 частини квартири АДРЕСА_5 залишити без задоволення». (а.с.18-19)

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.155 ЖК Української РСРжилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд - ч. 1 ст. 319 ЦК України.

Право власності, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1, 2 ст. 358 ЦК України Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

У відповідності зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивачів.

На підставі викладеного і керуючись ст. 10-11, 58-61, 208, 212-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання порядку користування приватним житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Встановити порядок користування квартирою №23 в будинку №18 по вул. Зестафонській в м. Запоріжжя, виділивши:

1.в користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жилу кімнату 3, площею 17,0 кв.м.;

2.в користування ОСОБА_3 кімнату 1, площею 17,8 кв.м. та кімнату 2, площею 14, 0 кв.м.;

3.підсобні приміщення - коридор, кухню, ванну, вбиральню та комору залишити у спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні виділеною ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жилою кімнатою 3 площею 17,0 кв.м. та підсобними приміщеннями квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ісаков Д. О.