Ухвала

іменем україни

7 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна»), третіх осіб: приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - Комінтернівський ВДВС ХМУЮ), в якому просив визнати виконавчий напис від 30 квітня 2014 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. на підставі договору іпотеки від 08 квітня 2008 року, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_6 отримав кредит в сумі 98 000,00 дол. США зі сплатою 5,99 % річних строком до 10 квітня 2023 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 08 квітня 2008 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «ОТП Банк» укладено іпотечний договір. У подальшому право вимоги за договором іпотеки придбано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за договором про відступлення права вимоги від 01 липня 2010 року. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надіслало ОСОБА_4 письмову вимогу від 17 грудня 2013 року про погашення заборгованості за кредитним договором. Загальна сума заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором станом на 17 грудня 2013 року становила 101 301,16 дол. США, з яких: 99 949,51 дол. США - заборгованість за тілом кредиту; 1 351,65 дол. США - заборгованість по відсоткам.

30 квітня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис про стягнення предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості. При цьому нотаріус, вчиняючи виконавчий напис не звернув увагу, що відповідно до листа-вимоги заборгованість за кредитним договором становила 101 301,16 дол. США. У зазначеній вище письмовій вимозі боржник не повідомлявся, що при вчиненні виконавчого напису сума заборгованості може бути збільшена з урахуванням процентів та штрафних санкцій. Відповідач, надаючи нотаріусу розрахунок, вказав зовсім іншу суму заборгованості, а саме 109 532,71 дол. США, що перевищує суму, яка вказана у письмовій вимозі.

Отже, на думку позивача, нотаріус вчинив виконавчий напис не отримавши документи, що підтверджують безспірність заборгованості.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано виконавчий напис від 30 квітня 2014 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. таким, що не підлягає виконанню. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2015 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2015 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано виконавчий напис від 30 квітня 2014 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. таким, що не підлягає виконанню з інших підстав. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить скасувати оскаржувані судові рішення, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи своє рішення про задоволення позову суд апеляційної інстанції на підставі статей 88, 89 Закону України «Про нотаріат» вірно виходив з того, що нотаріус вчинив виконавчий напис на суму, яка не була безспірною, та як не відповідала сумі заборгованості за кредитним договором, яка вказана у письмовій вимозі.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 217) на момент вчинення виконавчого напису 30 квітня 2014 року в Комінтернівському районному суді м. Харкова розглядався спір про стягнення заборгованості з ОСОБА_6 за вказаним кредитним договором в сумі 101 855,65 дол. заборгованості за кредитом, заборгованість за відсотками в розмірі 7677,06 дол. США та 319556,56 грн. пені, що свідчить про наявність спору між сторонами.

Отже, апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що подані нотаріусу документи та наявні в матеріалах справи інші докази не підтверджують безспірності заборгованості відповідача перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

За таких обставин доводи наведені в касаційній скарзі є необґрунтованими та висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, судове рішення апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська