справа №489/5073/15-ц
номер провадження 2/489/2421/15
Рішення Іменем України

17 серпня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, з дня звернення з позовом до суду. Одночасно просила стягнути з відповідача аліменти за минулий час, починаючи з 28.06.2012 по день подачі позову.

В обґрунтування вимог вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні.

Шлюбні стосунки з відповідачем припинено з 2010 року, після чого він матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідач вимоги визнала в частині щомісячного стягнення аліментів на дитину в розмірі ? частки з моменту звернення позивача до суду. В іншій частині просила відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2000, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП №038623.

Від спільного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії 1-ФП №028979, актовий запис № 1584), яка проживає разом з матірю.

Із пояснень позивача встановлено, що з 2010 року вона з відповідачем проживає окремо і з цього часу відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Він є інвалідом з дитинства та отримує пенсію, а тому має можливість сплачувати аліменти. Інших осіб на своєму утриманні не має.

Представник відповідача пояснила, що відповідач не відмовляється від дитини. На теперішній час відбуває покарання в місцях позбавлення волі та є непрацездатним так як є інвалідом дитинства ІІ групи, не має заробітку. Проти стягнення аліментів за минулий час заперечувала, з посиланням на стан здоровя відповідача та відсутність матеріальної можливості сплатити таку заборгованість.

Згідно із статтею 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 наведеного Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до частини другої статті 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно статті 191 вказаного Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Частиною першою статті 182 СК України та розясненнями, що містяться в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За наведених вище обставин та враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, на своєму утриманні інших осіб не має та має дохід у вигляді пенсії, вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

За положеннями частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши про це докази відповідно до вимог статей 57 - 60 ЦПК України.

Між тим, представник позивача не надала суду належних і допустимих доказів в підтвердження того, що вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача в більшому розмірі, а останні ухилився від цього.

У звязку із цим, відсутні підстави для стягнення аліментів за минулий час, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Суд розяснює, що відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Також, згідно з частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Так як обидві сторони звільненні від справи судового збору, витрати на його оплату підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись статтями 10, 11, 14, 60-62, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (іден.код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення нею повноліття, починаючи з 30.07.2015.

У іншій частині вимог відмовити.

Відповідно до статті 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на дитину в межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В. Коваленко

Повний текст рішення

підписано 18.08.2015.