Провадження №2/761/5062/2015
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
31 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Малинникова О.Ф.

при секретарі Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

в с т а н о в и в :
У квітні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів і додаткових витрат на дитину.

Позивач зазначила, що з 07 грудня 2003 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, розірваному за рішенням суду 19 листопада 2012 року. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З травня 2013 року сторони припинили ведення спільного господарства і відповідач змінив місце фактичного проживання. Дитина залишилася проживати з позивачем, на повному утриманні останньої, що підтверджується довідкою (форма-3), окремими чеками на придбання одягу та взуття. З травня 2013 року відповідач систематично ухиляється від утримання дитини, відмовляється нести додаткові витрати на її утримання. Згоди про способи виконання обов`язку відповідача уримувати дитину між сторонами не досягнуто.

Позивач неодноразово зверталася до відповідача із проханням надати кошти на утримання доньки, проте відповідач відмовляв у наданні утримання, мотивуючи це тим, що не має коштів. Позивачу відомо про те, що це не відповідало дійсності, оскільки відповідач отримує пенсію, і, окрім того, у період з серпня 2013 року по грудень 2014 року був офіційно працевлаштований та декілька разів змінював місце роботи. Окрім прямої відмови від надання утримання, відповідач також вчиняв інші дії спрямовані на повне чи часткове ухилення від сплати утримання: приховував дійсний розмір свого заробітку (доходу), що свідчить про намір відповідача ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Відповідач також ухиляється від виховання дитини: не підтримує зв`язок з класним керівником, не відвідує батьківські збори, не цікавиться донькою, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 150 СКУ, відповідно до яких, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 179, 181, 191 Сімейного кодексу України та статей 3, 15, 118 і 19 Цивільного процесуального кодексу України, позивач просила:

1.Стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків щомісячного доходу відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. 2. Стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків понесених додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1613 грн., 25 коп. 3. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років щомісячно за минулий період з травня 2013 року по березень 2015 року: 8713,80 грн. (за травень-листопад 2013 року - 2541 грн.; за грудень 2013 року - 385,80 грн.; за січень-грудень 2014 року - 4629,60 грн.; січень-березень 2015 року - 1157,40 грн.) 4. Судові витрати покласти на відповідача.

За заявою позивача про залишення без розгляду позовних вимог у частині стягнення додаткових витрат на дитину враховуючи, що за ч.1 ст. 185 СК України про участь батьків у додаткових витратах на дитину той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Ухвалою суду від 02 липня 2015 року залишено без розгляду позовні вимоги у частині стягнення додаткових витрат на дитину.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, з підстав, викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач та його представник заперечили проти позовних вимог та зазначили, що з 07 грудня 2003 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, розірваному за рішенням суду 19 листопада 2012 року. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка проживає та зареєстрована з їх дочкою ОСОБА_3 , в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 . З червня 2013 року по квітень 2015 року разом з позивачкою не проживали припинили ведення спільного господарства, відповідач змінив місце фактичного проживання. З квітня 2015 року знову проживають разом, але ведуть окреме господарство.

Весь час проживання з позивачкою оплату за комунальні послуги кв. АДРЕСА_1 оплачується щомісячно відповідачем, та по сто гривень кожний місяць він надає позивачці на утримання дитини ОСОБА_3 . Більше допомагати грошима не має можливості так, як з червня 2015 працює в військовій частині двірником та отримує в місяць 1200 грн. Також отримує пенсію в Шевченківському пенсійному фонді за віком. Більше доходів не має.

Суд, заслухавши пояснення позивача його представника, заперечення відповідача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків щомісячного доходу відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини позивачка посилалась на те, що у відповідності до ст. ст. 180, ч. 3 ст. 183 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину є рішення суду про стягнення коштів на утримання дитини (аліменти), які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, в додаткових письмових поясненнях позивачка зазначає ще такі обставини, що окрім малолітньої ОСОБА_3 вона утримує також повнолітню доньку відповідача ОСОБА_4 , яка є студенткою 5-го курсу медичного факультету № 1 Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія», старша донька навчається за рахунок коштів фізичних осіб. Для забезпечення її навчання позивачкою укладені кредитні договори, за якими позивачка щомісяця сплачує у середньому 1500 грн. (відповідно до умов укладених кредитних договорів). Окрім того, ОСОБА_4 навчається у м. Полтава та проживає у гуртожитку, сплата за який щомісяця протягом 2015 року складає 330,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, наданих позивачем бухгалтерських документів, а саме: відповідно до довідки наданою суду № 313/2-136 від 21.07.15 року за поточний рік позивачка отримала 321 58,22 грн. заробітної плати. Тобто її заробіток за місяць складає у середньому приблизно 5359,70 грн.. При цьому, у лютому, квітні та травні позивачці надавалися оплачувані відпустки у зв`язку з чим показники заробітної плати дещо не відповідають звичайному стану речей (окрім заробітної плати у дохід цих місяців зараховано також і суму виплат, наданих у зв`язку з відпусткою).

Тому суд бере до уваги рахунок отримуваного доходу наданий позивачкою щодо забезпечую існування її та неповнолітньої дочки ОСОБА_3 та з врахуванням додаткового утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 відповідача. Що підтверджується доданими письмовими доказами позивачем, а саме: довідкою № 313/2-136 від 21.07.2015 року, виданою Головним управлінням регіональної статистики, Довідка №22 від 21.07.2015 року, видана Головним управлінням регіональної статистики та довідкою №124 від 10.07.2015 року, виданою Вищим державним навчальним закладом України «Українська медична стоматологічна академія».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 p. № 80-VIII прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає 1218 грн., а на дитину віком від 6 до 18 років - 1286 грн. (стаття 7). Таким чином, забезпечуючи лише мінімум достатній для забезпечення соціальних і культурних потреб особистості, позивачка витрачає 1218 грн. + 1218 грн. + 1286 грн. = 3722 грн., а зважаючи на описані вище необхідні витрати для забезпечення права старшої доньки на навчання, загальні витрати на місяць складають у середньому 3722 грн. + 330,50 грн. + 1500 грн. = 5552,50 грн. З цих коштів 80,86% складають витрати на утримання її дітей.

Щодо наданих заперечень відповідача суд бере до уваги те, що він відповідно до його пояснень та відомостей в трудовій книжці працював в 2013 -2015 роках різноробочім та з його слів отримував зарплату 1200 грн. в місяць. З червня 2015 працює в військовій частині двірником та отримує в місяць 1200 грн. При цьому сплачує постійно комунальні послуги біля 2000 грн. за квартиру, в якій проживає та користується нею позивачка з неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 . Суд бере до уваги, що відповідач також отримує пенсію за віком з його слів 1800 грн. щомісячно. Тобто в місяць його дохід складає 1200 грн., + 1800 грн., та оплата за комунальні послуги за квартиру кв. АДРЕСА_1 , враховуючі надані відповідачем квитанції в середньому за місяць складає - 555 грн. залишок = 2 500 грн.

Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні обов`язки щодо дитини Частина 2 ст.141 Сімейного кодексу України визначає, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до роз`яснень ПВСУ Постанова від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів. Суд вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження" ( 606-14 ), а також у статтях 194 - 197, 274 СК ( 2947-14 ).
Таким чином, ухиляння відповідача від виконання обов`язку утримання дитини є порушенням вищезазначених норм. Тому суд вважає, що враховуючи вище наведені розрахунки надані суду сторонами з їх доходів достатньо стягнути аліменти з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини відсотків щомісячного доходу відповідача.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їх дочки ОСОБА_3 , у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років щомісячно за минулий період з травня 2013 року по березень 2015 року, суд вважає за можливе задовольнити та стягнути з відповідача аліменти за минулий період в сумі 8713 (вісім тисяч сімсот тринадцять) грн., 80 коп.

У відповідності до ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Позивачем надано до суду достатньо доказів, що вона останні три роки зверталась до відповідача за фінансовою допомогою на утримання малолітньої дитини, але як встановлено судом з пояснень відповідача в місяць надавав на утримання дитини своєї дочки 100 150 грн.

В сою чергу позивачка щодо повнолітньої дочки відповідача в відповідності ст. 185 СК України де зазначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами надає свою допомогу та увагу.

Судом також встановлено, що відповідач не приймав участі в утриманні дитини, догляді за нею, оплаті лікування та оздоровлення дитини в період з травня 2013 року по березень 2015 року.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на дитину, проживаючу разом із матір`ю, позивачкою, приймаючи до уваги визначені ст. 182 СК України обставини та зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів за минулий період необхідно задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання

ОСОБА_3 , у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років щомісячно за минулий період з травня 2013 року по березень 2015 року аліменти в сумі 8713 (вісім тисяч сімсот тринадцять) грн., 80 коп., та суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) 60 коп.

За таких обставин, на підставі статей: ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі в розмірі ? частини з усіх видів заробітної плати щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, починаючи з 14.04.2015 року і до повноліття дитини ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років щомісячно за минулий період з травня 2013 року по березень 2015 року аліменти в сумі 8713 (вісім тисяч сімсот тринадцять) грн., 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 , суму сплаченого судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційному суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя: Малинников О.Ф.