Справа № 127/8934/13-ц Провадження № 22-ц/772/184/2015Головуючий в суді першої інстанції Федчишен С. А.
Категорія 27 Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Медвецького С.К., Чуприни В.О.,

при секретарі: Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2014 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в інтересах якого діє ОСОБА_6, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Вінницької міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2013 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 16.08.2007 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №VIV7GA00001568, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 30 000 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.08.2017 року. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань, 16.08.2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки №VIV7GA00001568, за яким остання надала в іпотеку нерухомість, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 73,20 кв. м., яка належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.

У зв'язку з тим, що боржник перестав виконувати свої зобов'язання за кредитним договором, станом на 05.03.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 59 313,35 доларів США, що еквівалентно 767 514,74 грн., з яких: 26 272,88 доларів США, що еквівалентно 339 971,06 грн. - заборгованість за кредитом; 15 265,67 доларів США, що еквівалентно 197 537,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 980 доларів США, що еквівалентно 25 621,20 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 12 940,56 доларів США, що еквівалентно 167 450,84 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору 31,29 доларів США, що еквівалентно 404,89 грн. - штраф (фіксована частина), 2 822,96 доларів США, що еквівалентно 36 529,10 грн. - штраф (процентна складова), а тому з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив звернути стягнення на квартиру загальною площею 73,20 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; встановити початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна; виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, малолітнього ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_3, які зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному підрозділі державної міграційної служби України; виселити ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в інтересах якого діє ОСОБА_6, які проживають в АДРЕСА_1, а також стягнути судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2014 року позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №VIV7GA00001568 від 16.08.2007 року в розмірі 59 313,35 доларів США, що еквівалентно 767 514,74 грн., з яких: 26 272,88 доларів США, що еквівалентно 339 971,06 грн. - заборгованість за кредитом, 15 265,67 доларів США, що еквівалентно 197 537,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 980 доларів США, що еквівалентно 25 621,20 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 12 940,56 доларів США, що еквівалентно 167 450,84 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи в розмірі 31,29 доларів США, що еквівалентно 404,89 грн. - штраф (фіксована частина), 2 822,96 доларів США, що еквівалентно 36 529,10грн. - штраф (процентна складова) звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 73,20 кв. м., шляхом продажу вказаного предмета іпотеки публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Встановлено початкову ціну для подальшої реалізації предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_2, малолітнього ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_3, які зареєстровані та проживають у АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному підрозділі державної міграційної служби України.

Виселено ОСОБА_5, ОСОБА_6, малолітнього ОСОБА_7 в інтересах якого діє ОСОБА_6, які проживають у квартирі АДРЕСА_1.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини, а також апеляційну скаргу підтримала представник ОСОБА_3.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вказавши на її безпідставність і законність та обґрунтованість рішення суду.

Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, при цьому надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Інші учасники розгляду справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що боржник належним чином не виконує взяті зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, для погашення якої та відповідно до умов укладених договорів, звернуто стягнення на предмет іпотеки із виселенням проживаючих в квартирі осіб.

Однак погодитись з таким висновком районного суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п. п. 3,4 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує та ухвалює нове рішення з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 16.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №VIV7GA00001568, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 30 000 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.08.2017 року.

Вимогами ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № IV7GA00001568 від 16.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 16.08.2007 було укладено договір іпотеки, за умовами якого остання надала в іпотеку нерухомість, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 73,20 кв. м., яка належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки складає 303 000грн..

Судом встановлено, що свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав та надав відповідачу кредитні кошти, однак боржник перестав виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту і згідно наданого розрахунку, станом на 05.03.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 59 313,35 доларів США, що еквівалентно 767 514,74 грн., з яких: 26 272,88 доларів США, що еквівалентно 339 971,06 грн. - заборгованість за кредитом; 15 265,67 доларів США, що еквівалентно 197 537,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 980 доларів США, що еквівалентно 25 621,20 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 12 940,56 доларів США, що еквівалентно 167 450,84 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору 31,29 доларів США, що еквівалентно 404,89 грн. - штраф (фіксована частина), 2 822,96 доларів США, що еквівалентно 36 529,10 грн. - штраф (процентна складова).

Звернувшись в суд з позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» заявлено вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки, при цьому вимога обґрунтована умовами укладеного іпотечного договору та положеннямич. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" і ст. 589 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право позивача на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачено і вимогами ст. 589 ЦК України.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зробив посилання на вищевказані норми закону, однак не врахував положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким передбачено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Судова колегія вважає, що положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» поширюються на правовідносини, що виникли між банком і ОСОБА_3 та ОСОБА_2, оскільки кредит надавався в іноземній валюті, а нерухоме майно, що є предметом іпотеки - єдине та постійне місце проживання позичальника, поручителя та їх малолітньої дитини, загальна площа квартири складає 73,20 кв.м. і у їх власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме належну ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, суперечить положенням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії якого заборонено примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, яке вважається предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку».

На підставі наведеного, судова колегія приходить до висновку, що рішеннясуду першої інстанції, яке не ґрунтується на вимогах закону, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, а також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з позивача на користь ОСОБА_2 має бути стягнуто понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1 827 грн..

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2014 року - скасувати.

В задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в інтересах якого діє ОСОБА_6, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Вінницької міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 827 грн..

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис/ В.О. Чуприна

З оригіналом вірно: