Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2015 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Культенко Н.В.

за участю представника позивача ОСОБА_2 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за несплату аліментів,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на ті обставини, що згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2008 року відповідач зобовязаний сплачувати на її користь аліменти на утримання їх спільної доньки ОСОБА_4, однак до своїх обовязків ставився несумлінно, внаслідок чого станом на 22 квітня 2015 року у нього виник борг по сплаті аліментів у розмірі 11699 грн. 99 коп. Донька постійно хворіє, потребує витрат на лікування, однак відповідач не зважаючи на це не своєчасно та не у повному обсязі сплачував аліменти. У звязку з тим, що відповідач мав офіційні та неофіційні доходи, майно, належне йому на праві власності, позивачка вважає, що у його діях наявна вина щодо виникнення заборгованості по аліментах, а тому просить стягнути з нього неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 15909 грн. станом на 01 червня 2015 року, навівши відповідний розрахунок.

У судове засідання позивачка не зявилася, направивши свого представника

У судовому засіданні представник позивача, з урахуванням заперечень відповідача, зменшила розмір позовних вимог, уточнивши розрахунок неустойки, у відповідності до правової позиції Верховного Суду України від 01 липня 2015 року та просить стягнути з відповідача 3726 грн. 68 коп.

Відповідач у судове засідання не зявився, направивши свого представника.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що у діях його довірителя не має вини, оскільки він добровільно сплачував аліменти у тому розмірі, у якому у нього була можливість, від сплати аліментів злісно не ухилявся, обовязок повідомляти про наявність боргу боржникові лежить на органах ДВС, про борг йому стало відомо від державного виконавця лише у квітні 2015 року, точний розрахунок йому було надано лише 22 квітня 2015 року, після чого на початку червня 2015 року борг по сплаті аліментів ним було повністю погашено. Крім того, просить звернути увагу на той факт, що окрім неповнолітньої доньки ОСОБА_4 на його утриманні знаходиться ще двоє неповнолітніх дітей від інших жінок та мати, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник третьої особи державний виконавець у судовому засіданні пояснив, що у матеріалах виконавчого провадження не міститься викликів відповідача до ДВС. Заборгованість на час розгляду справи погашена відповідачем. Про місце своєї роботи та самостійне погашення аліментів відповідач повідомив лише у квітні 2015 року.

Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2008 року вирішено стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 20 жовтня 2008 року і до повноліття дитини.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2009 року було відкрито виконавче провадження, про що повідомлено сторони по справі.

Як встановлено у судовому засіданні відповідач сплачував аліменти у добровільному порядку, у тому розмірі, який вважав за можливе із власних доходів.

Відповідно до ч.5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про зміну місця проживання чи перебування, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Ні про місце роботи, яке не одноразово мінялося у відповідача, ні про самостійне виконання судового рішення відповідач, як боржник, органи ДВС не повідомляв.

Саме тому, розрахунки надані представником ДВС відповідачеві різнилися між собою, адже нарахування суми боргу відбувалося без відомостей про місце роботи відповідача за час сплати аліментів.

Тому посилання представника відповідача на той факт, що відповідач не міг знати про суму боргу через неповідомлення його про борг органами ДВС, від сплати аліментів злісно не ухилявся, а тому його вина відсутня і неустойка не повинна нараховуватися, суд вважає необґрунтованими з вищенаведених підстав, оскільки відповідач ухилився від виконання обовязків покладених на нього згідно з положеннями ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, згідно аналізу розрахунку боргу по сплаті аліментів від 22 квітня 2015 року боржником сплачувалися аліменти у розмірі, що не відповідав ? розміру його доходів.

Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що обовязок повідомляти про борг по аліментах покладено на державного виконавця і, як встановлено з досліджених у судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження, виклики відповідача до органів ДВС не здійснювалися та про розмір боргу до квітня 2015 року боржник не повідомлявся. Тому, суд вважає за неможливе нарахування неустойки відповідачеві за той період, де щомісячна сплата аліментів не відповідала саме ? розміру його доходів.

Однак суд зауважує, що рішення суду є обовязковим для виконання усіма громадянами, на усій території України. Якщо відповідач не міг без державного виконавця визначити ? від доходів, через періодичне безробіття, то мінімальний розмір аліментів, який визначено судовим рішенням, і який не залежить від його доходів, відповідач міг обрахувати і дотримуватися такого мінімального розміру при сплаті аліментів. Так, судовим рішенням визначено, що розмір аліментів не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Інформація про такий прожитковий мінімум є загальнодоступною, зокрема з преси, мережі Інтернет, соціальних служб - для усіх бажаючих. Тому суд вважає, що посилання представника відповідача про відсутність вини відповідача, через те, що він не міг сам обрахувати мінімальний розмір аліментів не відповідає дійсності, адже при бажанні відповідача віднайти дану інформацію труднощів не виникає. Однак, його пасивна позиція з даного питання свідчить про небажання належним чином сплачувати аліменти.

Відповідно до ч. 1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як встановлено з досліджених матеріалів справи донька сторін по справі ОСОБА_4 проходить періодичне лікування, через хворобу. Тому несвоєчасна сплата аліментів та не у повному обсязі не сприяє нормальному розвитку та лікуванню дитини. Не знання закону не звільняє відповідача від відповідальності та не є підставою для невиконання судового рішення та позбавлення дитини права на встановлений державою мінімальний розмір утримання.

Судом наведено розрахунок мінімального розміру аліментів необхідного до сплати відповідачем, згідно судового рішення.

Місяць, рікОСОБА_5Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку (ЗУ «Про державний бюджет» на відповідний рік30% прожиткового мінімумуСума сплачених аліментів
05.096701210,3200
07.096701210,3200
08.096701210,30
09.096701210,30
10.096701210,3200
11.096776232,8200
12.096776232,8200
02.107901270,3200
03.107901270,30
05.107917275,10
08.107921276,30
11.107941282,30
12.107957287,10
01.118977293,10
01.,6300
02.,6300
12.5,80
01.5,80
03.5,80
04.5,80
06.5,80
07.5,8400
08.5,8500
09.5,8400
10.5,8400
11.5,8400
12.5,8400
01.5,80
02.5,80
03.5,80
04.5,80
05.5,80

Згідно розрахунку щодо дотримання відповідачем мінімального розміру сплати аліментів, а саме 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, користуючись тим періодом, за який представник позивача просить нарахувати неустойку у заяві про зменшення позовних вимог, відповідач сплачував необхідний мінімум лише за період з липня 2014 року по грудень 2014 року. За таких обставин суд вважає, що в указаний період вина відповідача щодо несплати аліментів у встановленому судовим рішенням розмірі відсутня, а тому неустойку за указаний період необхідно виключити із розрахунку.

Загалом, відповідно до постанови ВСУ від 01 липня 2015 року № 6-94 цс 15, правова позиція щодо нарахування неустойки за несвоєчасну сплату аліментів полягає у тому, що пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів.

Отже, розрахунок неустойки за несвоєчасну сплату аліментів згідно указаної Постанови ВСУ має бути таким:

Місяць, рікСума заборгованості по аліментах (згідно розрахунку ДВС)Пеня 1%Кількість днів місяця у якому виникла заборгованістьСума неустойки
05.09127,451,273139,37
07.09181,251,813156,11
08.09381,253,8131118,11
09.09381,253,8130114,3
10.09181,251,813156,11
11.09181,251,813054,3
12.09181,251,813156,11
02.102632,632873,64
03.104634,6331143,53
05.104634,6331143,53
08.104634,6331143,53
11.104634,6330138,90
12.104634,6331143,53
01.11501,255,0131155,38
01.12363,543,6331112,53
02.12385,803,853157,35
01.12.13385,803,8531119,35
01.01.14185,801,8531119,35
01.03.14385,803,8531119,35
01.04.14385,803,8530115,6
01.06.14385,803,8530115,6
01.01.15686,256,8631212,66
01.02.15686,256,8628192,08
01.03.15686,256,8631212,66
01.04.15686,256,8630205,8
01.05.15686,256,8631212,66
3231,44

Посилання сторони відповідача на те, що окрім доньки ОСОБА_5 на його утриманні знаходиться ще двоє неповнолітніх дітей та мати, дитина-війни не є підставою для несплати аліментів та не нарахування неустойки, а є правом відповідача на звернення до суду з відповідним позовом про зміну розміру стягуваних аліментів на доньку ОСОБА_5, чого відповідачем зроблено не було. Крім того, те, що діти знаходяться на його утриманні не підтверджено належними доказами. Зокрема, підпис від імені ОСОБА_6 у листі про те, що відповідач надає допомогу їх спільній доньці Валерії, не засвідчено належним чином. Доказів про те, що мати знаходиться на утриманні сина також не надано.

За таких обставин суд вважає, за можливе частково задоволити позов, у відповідності до наведених судом розрахунків, з виключенням періоду, де відповідачем дотримувався мінімального розміру сплати аліментів на доньку ОСОБА_5, встановлений судовим рішенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 213, 215 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за несплату аліментів задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 3231 грн. 44 коп. пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Суддя: ОСОБА_1