УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Кадєтової О.В.,Карпенко С.О.,
Мостової Г.І.,Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 травня 2013 року між ним та ОСОБА_7 укладено договір позики, відповідно до умов якого він позичив ОСОБА_7 26 000,00 доларів США (що було еквівалентом 208 000,00 грн) на 1 рік до 27 травня 2014 року. Позика була цільовою для придбання трикімнатної квартири АДРЕСА_1 і повинна була погашатись щомісячними рівними частками згідно із графіком, який є додатком до договору. За користування позикою відповідач зобов'язувався сплачувати проценти на рівні облікової ставки НБУ на момент повернення. За несвоєчасне виконання або невиконання договору позичальник повинен був сплатити штраф в розмірі 20 % від суми невиконаного або несвоєчасно виконаного зобов'язання, а також пеню в розмірі 0,5 % від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення.

Позивач зазначав, що ОСОБА_7 повернув лише 3 600,00 доларів США, а оскільки зазначений договір позики було укладено в інтересах сім'ї, з урахуванням уточнень просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором позики у розмірі 352 800,00 грн, заборгованість зі сплати процентів у розмірі 75 028,25 грн, штраф у розмірі 70 560,00 грн, пеню у розмірі 298 116,00 грн, а також 50 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 352 800,00 грн заборгованості за договором позики, 75 028,25 грн процентів за користування позикою та 298 116,00 грн пені, а всього стягнуто 725 944,25 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у солідарному стягненні з відповідача ОСОБА_8 та стягненні штрафу і судового збору, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики у розмірі 352 800,00 грн, проценти за користування коштами у розмірі 75 028,25 грн, штраф у розмірі 70 560,00 грн, пеню у розмірі 298 116,00 грн, а всього стягнуто заборгованість на суму 796 504,25 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 порушує питання про скасування судового рішення апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідальність за невиконання договору позики повинен нести відповідач ОСОБА_7

Скасовуючи рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд керувався положеннями ст. 65 СК України, ст. ст. 625, 1049 ЦК України та, встановивши, що відповідачі є подружжям, а договір позики, укладений ОСОБА_7 в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, обґрунтовано вважав, що у такому випадку відповідачі повинні нести солідарний обов'язок з повернення указаних коштів.

З матеріалів справи вбачається, що 27 травня 2013 року було укладено письмовий договір позики, згідно з п. 1.1 якого ОСОБА_7 позичив у ОСОБА_626 000,00 доларів США, які повинен був повернути у гривневому еквіваленті за офіційним валютним курсом НБУ не пізніше ніж через рік, тобто до 27 травня 2014 року для придбання квартири АДРЕСА_1, відповідно до п.1.1-1.2 даного договору.

На підставі п. 2.4 договору позику належало повертати щомісячними платежами по 2 170,00 доларів США.

Відповідно до п. 1.3 договору позики за користування грошовими коштами позичальник зобов'язаний сплачувати суму процентів річних в розмірі облікової ставки НБУ на день повернення позики.

У відповідності з п. 3.3 договору за невиконання або несвоєчасне виконання умов договору відповідач ОСОБА_7 зобов'язаний сплатити позивачу штраф в розмірі 20 % від суми невиконаного або несвоєчасно виконаного зобов'язання.

За це ж на підставі п. 3.4 договору ОСОБА_7 повинен сплатити ОСОБА_6 пеню в розмірі 0,5 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

29 травня 2013 року ОСОБА_7 придбав за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 за 128 000,00 грн.

Відповідно до відомостей про реєстрацію, відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстровані у даній квартирі з 07 серпня 2013 року.

Відповідач ОСОБА_8, у своїй позовній заяві про поділ спільного майна подружжя від 03 червня 2014 року, яка подана до суду, визнає дану квартиру спільною власністю подружжя.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Згідно із ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і одержане за договором використано на її потреби.

Статтею 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Формами неустойки є штраф і пеня.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленими договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суди апеляційної інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, і оцінивши наявні у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості, оскільки встановлені по справі обставини свідчать про отримання та використання ОСОБА_7 коштів за договором позики в інтересах сім'ї, а договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко Г.І. Мостова
М.І. Наумчук