г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1993/15-ц
Номер провадження 2/213/793/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Макарової Т.Ю.

при секретарі Толстіковій А.В.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2

Про стягнення гонорару та штрафу за договором про надання правової допомоги

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який уточнив 18.12.2015 року (зменшив позовні вимоги), та просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_2 недоплачену суму гонорару за договором про надання правової допомоги в сумі 600 грн.; штраф за прострочення сплати гонорару в сумі 3000 грн. , витрати на правову допомогу в сумі 2923,20 грн. та сплачений позивачем судовий збір в сумі 243,60 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, та просить в задоволенні позову відмовити, оскільки кошти за надання правової допомоги в розмірі 2400 грн. позивачу сплачено ще в серпні 2015 року. Будь-яку квитанцію про сплату гонорару ОСОБА_3 надавати відмовився. Крім того, позивач не повернув йому оригінали документів, щодо встановлення йому ступеню втрати професійної працездатності, які він надавав ОСОБА_3 для складання позовної заяви. Через це він прострочив проходження чергового переогляду, який повинен був пройти до 01.11.2015 року, та на цей час не отримує регресні виплати. Просить врахувати, що ОСОБА_3 склав позовну заяву про стягнення з ПАТ «ПівдГЗК» моральної шкоди в розмірі 100000грн., але позовні вимоги задоволено тільки на суму 6000 грн. Пояснив також, що ПАТ «ПівдГЗК» пропонував йому добровільно виплатити 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди, але ОСОБА_3 пообіцяв, що через суд вони стягнуть значно більшу суму, тому від пропозиції ПАТ «ПівдГЗК» він відмовився. А позовні вимоги ОСОБА_3 буде задоволено, з перерахованої йому суми на відшкодування моральної шкоди, йому нічого не залишиться.

Позивач ОСОБА_3 про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, але до суду не з,явився, доручив представництво своїх інтересів в суді своєму представникові за договором - адвокату ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_1 на початку судового розгляду первісні позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що позивач ОСОБА_3 з 2011 року надає юридичну (правову) допомогу на підставі диплома НОМЕР_2 Національного університету «Одеська юридична академія», згідно якому він отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію юрист. Позивач ОСОБА_3 - є фізичною особою-підприємцем, яка надає юридичні послуги.

В 2014 році до позивача звернувся ОСОБА_2 з проханням надати правову допомогу з питання щодо стягнення моральної шкоди внаслідок трудового каліцтва з ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», після чого між позивачем ОСОБА_3.( Юристом) та відповідачем ОСОБА_2 (Клієнтом) був укладений договір про надання правової допомоги. 16.12.2014 року ОСОБА_2 було надано нотаріально посвідчену довіреність позивачу на представництво його інтересів в суді. Після чого Юристом була подана позовна заява до Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу про відшкодування моральної шкоди працівнику у разі ушкодження здоров,я до ПАТ «ПівдГЗК» (спр.№213/101/15-ц, провадження №2/213/309/15).

Інгулецьким районним судом за юридичною допомогою ОСОБА_3 було стягнуто з ПАТ «ПівдГЗК» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 8000 грн. Апеляційним судом Дніпропетровської області розмір моральної шкоди зменшено з 8000 грн. до 6000 грн.

Згідно договору про правову допомогу , а саме п.3.1 за надання Юристом юридичної допомоги Клієнтові, останній сплачує Юристу оплату за надання такої юридичної допомоги у вигляді гонорару у розмірі 50% від стягнутої суми, що становить 3000 грн, але відповідач не сплачує гонорар, на зв,язок не виходить.

Відповідно до п.5.2 договору у випадку прострочення сплати гонорару Клієнт сплачує Юристу штраф в розмірі 100% від суми заборгованості на момент її погашення, отже сума штрафу дорівнює 3000 грн.

В ході судового розгляду представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги зменшив. Визнавши, що гонорар у сумі 2400 грн. позивачеві було повернуто. Тому він просить стягнути з відповідача залишок невиплаченого гонорару в сумі 600 грн. Крім того просить стягнути з відповідача штраф в сумі 3000грн. ( 100% суми гонорару), а також витрати ОСОБА_3 на правову допомогу, яку надавав йому представник в розмірі 2923,20 грн., з розрахунку 486,20 грн. (40 % мін. Заробітної плати) х 6 годин, які він затратив на підготовку позовної заяви, участь в судових засіданнях.

Вищезазначені суми, а також витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн., представник позивача ОСОБА_1 і просить стягнути з відповідача ОСОБА_2

Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини, та відповідні їм правовідносини.

Випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ №074234 від 18.05.2011 року підтверджується, що позивач ОСОБА_3 - є фізичною особою-підприємцем, яка надає юридичні послуги /а.с.13/. ОСОБА_3 має вищу юридичну освіту за спеціальністю «Правознавство» кваліфікацією «юрист» /а.с.3/.

В 2014 році ОСОБА_2 звернувся до позивача з проханням надати правову допомогу з питання щодо стягнення моральної шкоди з ПАТ «ПівдГЗК».

16.12.2014 року ОСОБА_2 було надано нотаріально посвідчену довіреність позивачу (Юристу) на представництво його інтересів в суді, а 16.01.2014 року ОСОБА_3 (Юрист) з однієї сторони та ОСОБА_2 (Клієнт) з другої сторони, було укладено договір про надання правової допомоги з питання щодо стягнення моральної шкоди внаслідок трудового каліцтва з ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат».

За умовами договору, Юрист зобов,язався надавати Клієнтові юридичну допомогу: представництво інтересів та захист прав в судових органах, та йому надається необмежене право підписувати від імені Клієнта всі заяви, листи клопотання, скарги та інші документи, інформувати Клієнта про хід виконання доручення і своєчасно відповідати на запити Клієнта. Після чого, позивачем (Юристом) була подана позовна заява до Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від імені ОСОБА_2 до ПАТ «ПівдГЗК» про відшкодування моральної шкоди працівнику у разі ушкодження здоров,я (спр.№213/101/15-ц, провадження №2/213/309/15). Оскільки ОСОБА_3 представляв інтереси ОСОБА_2 в суді на підставі довіреності, то вимоги щодо компенсації витрат за надання правової допомоги за договором в суді не заявлялись, та ці вимоги не компенсувалися.

Договором про правову допомогу, а саме п.3.1 встановлено, що за надання Юристом юридичної допомоги Клієнтові, останній сплачує Юристу оплату за надання такої юридичної допомоги у вигляді гонорару у розмірі 50% від стягнутої суми, а отже гонорар ОСОБА_3 склав 3000 грн.

Пунктом 5.2 вищезазначеного договору визначено, що у випадку прострочення сплати гонорару Клієнт сплачує Юристу штраф в розмірі 100% від суми заборгованості на момент її погашення.

Згідно рішенню Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 18.03.2015 року за юридичною допомогою ОСОБА_3, який представляв інтереси ОСОБА_2 за довіреністю, було стягнуто з ПАТ «ПівдГЗК» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 8000 грн. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.04.2015 року розмір моральної шкоди зменшено з 8000 грн. до 6000 грн./а.с.9/.

06.05.2015 року представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 в суді був отриманий виконавчий лист, який він в подальшому надав до Інгулецького відділу ДВС Криворізького МУЮ.

Як встановлено в судовому засіданні наприкінці липня 2015 року відповідач ОСОБА_2 отримав суму 6000 грн. на відшкодування моральної шкоди від ПАТ «ПівдГЗК».

Також, в судовому засіданні встановлено, та не оспорюється сторонами, що в серпні 2015 року позивач ОСОБА_3 отримав від батька відповідача ОСОБА_2, в рахунок сплати гонорару 2400,00 грн., таким чином залишок несплаченої суми гонорару складає 600,00 грн.

Таким чином, позивач ОСОБА_3 умови договору виконав у повному обсязі, але відповідач порушуючи умови договору (п. 3.1) відмовився сплачувати гонорар у повному обсязі, та його заборгованість на день розгляду страви складає 600,00 грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогами добровільно вирішити вказане питання, але відповідач сплачувати гонорар у повному обсязі відмовився.

Оскільки на момент розгляду заяви залишок заборгованості за договором складає 600 грн., на думку суду штраф за невиконання умов договору, також дорівнює 600,00 грн., що на думку суду не суперечить п.5.2 договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки вищезазначений договір про надання правової допомоги від 16.01.2014 року підписаний сторонами, що свідчить про те, що сторони ознайомилися з договором та погодилися з його умовами/а.с.8/, договір є обов'язковим для обох сторін, а одностороння відмова від виконання договору недопустима.

Таким чином суд вважає, що змінені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає задоволенню вимоги щодо стягнення невиплаченої суми гонорару, та штрафу в сумі, що дорівнює залишку гонорару.

Що стосується позовних вимог щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд враховує, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу , у судовому засіданні…

40% мінімальної заробітної плати складають 487,20 грн. Судом встановлено, що згідно журналів судових засідань, а також з врахуванням часу складання позовної заяви ( 2 год.), загальний час, який витрачений представником ОСОБА_1 на надання правової допомоги дорівнює приблизно 5 годинам. Розмір витрат на правову допомогу становить 2436 грн. ( 487,20 грн. х 6).

Слід зазначити, що представником позивача надані докази, які підтверджують витрати позивача на правову допомогу( це договір на надання правової допомоги, документи, які підтверджують, що представник є адвокатом, акт прийому наданих послуг, та квитанція(чек) про оплату правових послуг /а.с.14-16, 52/.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача слідує стягнути на користь позивача на відшкодування суми сплаченого позивачем судового збору - 243,60 грн.

На підставі вищезазначеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 626-629 ЦК України, ст.ст. 88, 215-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Змінені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення гонорару та штрафу за договором про надання правової допомоги, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 недоплачену суму гонорару за договором про надання правової допомоги в розмірі 600 (шістсот) гривень, штраф в розмірі 600 (шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 на відшкодування сплаченого судового збору 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не подано, або якщо апеляційну скаргу подано, то після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя Т.Ю. Макарова