УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Леванчука А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Сумської області від 11 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути додаткові витрати на утримання сина у розмірі 600 грн щомісячно на її користь до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що від шлюбу з відповідачем має сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який повністю знаходиться на її утриманні.

Зазначала, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2009 року визнано мирову угоду, відповідно до якої вона відмовилась від аліментів у зв'язку з передачею ОСОБА_5 права власності на 1/3 частини квартири по АДРЕСА_1 на ім'я сина ОСОБА_6

Також позивачка вказувала, що їх син займається танцями і вона щомісяця сплачує внески до школи, втім на даний час він постійно хворіє, а батько не приймає участі у додаткових витратах на його утримання, у зв'язку із чим позовні вимоги просила задовольнити.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 травня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 200 грн щомісяця, починаючи з 02 квітня 2015 року до досягнення сином повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 11 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За приписами ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 СК України).

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачкою наявності особливих обставин, які спричинили додаткові витрати на дитину, та відсутності належних доказів щодо розміру фактично зазнаних або передбачуваних витрат, як відповідно до ст. 185 СК України є підставами для стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

А.О. Леванчук

М.Є. Червинська