Справа № 153/1209/15-ц Провадження № 22-ц/772/3500/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Нікушина В.П.,

суддів Денишенко Т.О., Зайцева А.Ю.,

за участю секретаря Маркевич Я.С.,

за участю представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 09 листопада 2015 року, ухвалене по даній справі,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_5 на її користь коштів в сумі 200 доларів США.

Позовні вимоги мотивовані тим, що маючи на меті придбати належний на праві власності ОСОБА_5 житловий будинок, що знаходиться в с. Пороги, Ямпільської району, за домовленістю в присутності свідків ОСОБА_4 передала ОСОБА_5 1000 доларів США, що було засвідчено розпискою, якою також визначено строк сплати решти обумовленої суми.

В подальшому між ними виник спір з приводу ціни домоволодіння. В звязку з цим вони відмовились від наміру вчиняти договір купівлі-продажу. ОСОБА_6 на початку квітня 2015 року повернув їй 800 доларів США, а решту 200 доларів відмовився повертати, що спонукало її звернутися до суду про стягнення з нього цих коштів.

Рішенням суду першої інстанції позов задоволено, з яким не погодився ОСОБА_5 і оскаржив його в апеляційному порядку.

В своїй апеляційній скарзі він просить рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 09 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, а також вирішити питання про стягнення із позивача на його користь судових витрат, понесених за подачу апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_5 посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження доводів апеляційної скарги наведені обставини про те, що суд першої інстанції порушив вимоги процесуального законодавства щодо обовязку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, на переконання відповідача, за відсутності переконливих доказів, прийшов до помилкового висновку про те, що між ним та позивачкою існували договірні правовідносини з ознаками договору купівлі-продажу.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, представників сторін перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах вимог апеляційної скарги, прийшла до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки вони не відповідають встановленим по справі обставинам і суперечать вимогам частини 1-ї ст. 60 ЦПК України, яка покладає обовязок на відповідача довести ті обставини на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мали місце договірні відносини з ознаками договору купівлі-продажу будинку в с. Пороги Ямпільського району Вінницької області. На виконання досягнутих домовленостей ОСОБА_4 2 липня 2014 року ОСОБА_5 були передані за попереднім договором 1000 доларів США, а решту 5200 доларів мали б бути передані у 2015 році. Оскільки в подальшому між ними виник спір з приводу оцінки будинку вони відмовились від наміру укладати договір купівлі-продажу. ОСОБА_5 повернув ОСОБА_4 800 доларів США, відмовившись повернути решту отриманих ним коштів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення з відповідача на її користь решти коштів, отриманих ним в якості авансу.

З висновками суду погоджується і колегія суддів.

Існування між сторонами по справі договірних відносин та факт передачі ОСОБА_4 1000 доларів США ОСОБА_5 підтверджується розпискою (а. с. 5).

Про те, що ці кошти передавались ОСОБА_5 в якості плати за будинок, який ОСОБА_4І мала намір в нього купити, підтвердив і свідок ОСОБА_7, який посвідчував своїм підписом розписку про передачу коштів.

Позивачкою надані письмові докази того, що ОСОБА_5 через його дружину було повернуто їй 800 доларів США.

Наведені обставини вказують на те, що між сторонами по справі мав місце попередній договір, за яким позивачкою були передані ОСОБА_5 кошти з метою подальшого укладення договору купівлі-продажу будинку.

Відповідно до ч. 3 ст. 635 ЦК України зобовязання, встановлені попереднім договором припиняються, якщо основний договір не укладений протягом строку, встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін на направить другій стороні пропозицію про його укладення.

За приписами частини 1-ї ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума. Яка сплачується боржником кредитору в рахунок платежів, які виникли із договірних зобовязань. А оскільки, договір купівлі-продажу між сторонами не був укладений, тому передані позивачкою відповідачу кошти не є в даному випадку завдатком. А тому, наслідки, передбачені ч. 1 ст. 571 ЦК України для позивачки не наступають і її вимога про повернення сплачених нею коштів є цілком обґрунтованою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України відповідач зобовязаний підтвердити обставини, якими він спростовує вимоги позивача.

ОСОБА_5, заперечуючи існування між ним та позивачкою буд-яких договірних відносин, не спромігся навести на підтвердження цих заперечень жодних доказів.

В ході апеляційного розгляду представник відповідача визнав, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мали місце договірні відносини, але вони повязані з наймом житла, проте ці доводи суперечать фактичним обставинам справи. Зміст наявної розписки про передачу позивачкою коштів відповідачу та пояснення того ж свідка ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 спростовують ці твердження.

Ставлячи під сумнів законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення ОСОБА_5 посилається в апеляційній скарзі, що він розписку про отримання ним від позивачки коштів в сумі 1000 доларів США не писав, проте такі обставини ним або ж його представником в суді першої інстанції не наводились, питання про перевірку цих обставин шляхом проведення експертизи також не ставилось.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню з підстав наведених у апеляційній скарзі відповідача.

А тому, за наведених обставин, керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 09 листопада 2015 року, ухвалене по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: