У Х В А Л А

30 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Гуменюка В.І.,Сеніна Ю.Л.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, ОСОБА_5 про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним; за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа - Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

встановила:

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 9 червня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4 звільнити земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1, від будівельних матеріалів та будівельного вагончика за власний рахунок.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду касаційної інстанції та прийняти нове судове рішення, посилаючись на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме пункту 12 Розділу Х Перехідних положень ЗК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, обґрунтованим є висновку про те, що ОСОБА_4 без відповідних правових підстав користується частиною земельною ділянки по АДРЕСА_2, що належить позивачу ОСОБА_6 на праві власності.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року суд виходив із того, що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий органом, який не мав на це законних повноважень, визнається недійсним. Посилання у судових рішеннях, які переглядаються, на те, що визнання державного акту на

право власності на земельну ділянку не передбачено законодавством, суперечить нормам закону.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від 14 листопада 2012 року суд виходив із того, що спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту, а тому на цю земельну ділянку визначені у статті 12 ЗК України повноваження Кулиничівської селищної ради не поширюються.

Надані для порівняння постанови Верховного Суду України не слугують прикладом невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, ОСОБА_5 про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним; за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа - Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

В.І. Гуменюк

Ю.Л. Сенін