У х в а л а

іменем україни

21 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану її представником ОСОБА_3, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимого щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анцифєрова Алла Миколаївна, товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Лалламі», про визнання недійсним договору довічного утримання, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимого щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анцифєрова Алла Миколаївна, товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Лалламі», про визнання договору оренди недійсним,

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року, у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року у частині вирішення позову ОСОБА_2, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з недоведеності позивачем укладення договору довічного утримання на вкрай невигідних для ОСОБА_2 умовах.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої й апеляційної інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою її представником ОСОБА_3, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимого щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анцифєрова Алла Миколаївна, товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Лалламі», про визнання недійсним договору довічного утримання, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимого щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анцифєрова Алла Миколаївна, товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Лалламі», про визнання договору оренди недійсним відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.О.Карпенко