Справа № 758/2162/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Демченко Л. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6, 3-я особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про виселення без надання іншого житла та усунення перешкод у користуванні майном,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.10.2007 між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 001-2900/756-0302, а також укладено між позивачем та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 договір іпотеки, відповідно до умов якого зазначені особи передали в іпотеку позивачу квартиру АДРЕСА_1 в повне забезпечення виконання зобов'язань, що виникають з кредитного договору. Позивач зазначив, що в період дії кредитного договору боржник не дотрималась кредитних домовленостей. Також позивач вказав, що 07.10.2014 ним було зареєстровано право власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, позивач зазначив, що 19.11.2014 відповідачі отримали вимогу позивача щодо добровільного виселення з квартири протягом одного місяця з дня отримання такої вимоги, проте жодних дій для виселення з квартири не здійснили, доступу до квартири позивачу не надано. Позивач вказав на те, що з листопада 2014 по січень 2015 сторони проводили переговори щодо можливого продажу квартиру відповідачів, проте остаточної згоди досягнуто не було через брак коштів у відповідачів. Також позивач наголосив на тому, що 11.02.2015 представниками позивача був здійснений виїзд до квартири з метою встановлення факту виконання/невиконання відповідачами вимог про добровільне виселення, за результатами якого було складено акт про відсутність доступу до приміщення . Тому позивач і звернувся до суду та просив виселити без надання іншого житла ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, неповнолітню ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити перешкод ПАТ «Універсал Банк» у користуванні та розпорядженні своєю власністю, а саме квартирою № 60 за адресою: м. Київ, вул. Порика Василя, 9 а, в тому числі шляхом надання безперешкодного доступу до квартири.

Відповідач ОСОБА_2, не погоджуючись з позовом подав до суду заперечення на позовну заяву, в якій просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що в зазначеній квартирі проживає малолітня дитина, вважає, що вимоги позивача про виселення всіх осіб, в тому числі і малолітньої дитини, які проживають в квартирі, що є предметом іпотеки, є такими, що суперечать як міжнародному, так і національному законодавству, і не можуть бути задоволені судом. Також відповідачі зазначили, що особам, яких виселяють із жилого будинку, що є предметом іпотеки і придбаний не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, при звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку надається інше постійне житло.

В судовому засідання представник позивача позов підтримала з підстав зазначених вище та просила його задоволити. Також представник позивача просила не брати до уваги ст. 109 ЖК Української РСР, зазначила, що власник та члени його сім`ї втратили право власності, а позивач отримав право власності на спірну квартиру, а тому просила виселити відповідачів як власників. Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні у позові просив відмовити, оскільки зазначив, що нема де жити. Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_10 проти позову заперечував, мотивуючи тим, що в спірній квартирі проживає неповнолітня особа, яку не можна виселяти, позивач повинен надати інше житло для виселення.

Інші учасники судового засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи до суду не звертались, причин неявки суду не повідомили.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників судового засідання, які не з'явились, однак належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення сторін, що з'явились в судове засідання, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, предметом спору є квартира № 60 в буд. № 9 а по вул. Порика Василя в м. Києві.

30.10.2007 між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 001-2900/756-0302, відповідно до умов якого кредитор зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 187370 швейцарських франків, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі, в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором (а.с.а.с. 7-9).

Між позивачем та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки від 30.10.2007, згідно умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку наступне нерухоме майно: квартиру, що має три кімнати, загальною площею 78,00 кв.м., житловою площею 44,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Порика Василя, 9 а, кв.60 (а.с.а.с. 10-11).

Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києві від 24.03.2014, задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.а.с. 12-13).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.06.2014 за апеляційною скаргою ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_1 рішення Подільського районного суду м. Києва від 24.03.2014 - залишено без змін (а.с.а.с. 14-15).

З даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ПАТ «Універсал Банк» на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 24.03.2014, про що зроблено запис 07.10.2014 (а.с.16).

Згідно з даними довідки Ф-З, виданої КП «Виноградар» Подільського району м. Києва від 21.01.2015 за вих. № 77, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2 (а.с.17).

14.11.2014 юрисконсультом Управління по роботі з проблемною заборгованістю Департаменту ризиків ПАТ «Універсал Банк» Муравйовим О. було направлено вимогу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, в якій просили добровільно виселитись та виселити всіх мешканців з квартири АДРЕСА_1 протягом одного місяця від дати отримання даної вимоги. Як вбачається з даних зворотного поштового повідомлення, вимогу отримав ОСОБА_2 19.11.2014 (а.с. 18).

Представником ПАТ «Універсал Банк» Муравйовим О.О. 11.02.2015 було складено Акт про відсутність доступу до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник який має підстави передбачати можливість порушений свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

З зазначеного вбачається, що відповідачі втратили право користування вказаною квартирою, оскільки саме позивачу належить право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Також судом враховується те, що в судовому засіданні відповідачами не доведено факт відсутності іншого житла.

У зв'язку з тим, що відповідачі проживають в квартирі, яка на праві приватної власності належить позивачу, без законних підстав, чим чинять позивачу перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві, знайшли своє доведення, а тому підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 319, 321, 386, 391ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 213, 214, 218, 219 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6 не чинити перешкод Публічному акціонерному товариству «Універсал Банк» у користуванні і розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 в тому числі шляхом безперешкодного доступу до квартири.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька