АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2688/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівЮвшина В. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа: виконавчий комітет Черкаської міської ради про поділ спільного майна, припинення спільної часткової власності, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_7 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про поділ спільного майна, припинення спільної часткової власності.

Свої вимоги мотивував тим, що йому на підставі договору дарування частини житлового будинку від 27.11.2013 року, що посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. і зареєстрований в реєстрі за № 12713 належить 75/100 частини будинку № 48 з відповідною частиною надвірних споруд по АДРЕСА_1.

Іншим співвласником домоволодіння є ОСОБА_6, якій на підставі договору купівлі-продажу від 24.01.1991 року, що посвідчений старшим державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Фіщук В.Я. і зареєстрований в реєстрі за № 2-306 належить 25/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1.

Частини будинку, що належать позивачеві та відповідачеві є окремими житловими приміщеннями зі самостійними входами, що відповідають вимогам стосовно комфортності, що пред'являються до житлових приміщень і можуть бути поділені у окремі об'єкти нерухомості.

У реєстрі прав власності на нерухоме майно, житлове приміщення позивача зареєстроване як 75/100 будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про

реєстрацію права власності у ОСОБА_7 у приватній власності знаходиться 75/100 земельної ділянки загальною площею 0.0087 га. кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

У ОСОБА_6 у власності знаходиться 25/100 земельної ділянки загальною площею 0.0087 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Позивач бажає провести виділ своєї частки майна, що є у спільній частковій власності. Відповідач відмовляється йти до нотаріуса щоб укласти договір про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності по причині зайнятості.

Уточнивши свої позовні вимоги, просив виділити в натурі 75/100 частини земельної ділянки площею 0.0087 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_7; визнати за ним право власності на виділену в натурі частину земельної ділянки площею 0,0087 га. кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; припинити право спільної часткової власності на виділену в натурі частину земельної ділянку площею 0,0087 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2015 року позов ОСОБА_7 задоволено.

Ухвалено виділити ОСОБА_7 в натурі частину земельної ділянки площею 12.3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка позначена жовтим кольором па плані додатку 4 висновку експерта №1/15 судової земельно-технічної експертизи від 15.05.2015 року та має форму багатокутника у межах: 4,20-4,93-2,27-3,26-1.92-2,49-3.36 (лінія, до проходить по зовнішній поверхні стіни прибудови літ. «а») - 0.75. (додаток №4 висновку експерта №1/15 судової земельно-технічної експертизи від 15.05.2015 року).

У спільній частковій власність ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишити земельну ділянку площею 74.7 кв.м., яка позначена зеленим кольором на плані додатку 4 висновку експерта №1/15 судової земельно - технічної експертизи від 15.05.2015 року (додаток №4 висновку експерта №1/15 судової земельно-технічної експертизи від 15.05.2015 року є невід'ємною частиною рішення).

У цьому числі, умовна частина площі даної ділянки, що належить ОСОБА_7 складає 52,95 кв.м., умовна частина площі даної ділянки, що належить ОСОБА_6 складає 21,5 кв.м.

Межу поділу спірної земельної ділянки прокласти по лінії, яка позначена на плані додатку 4 червоним кольором з проставленими розмірами.

Частини земельних ділянок, які пропонується виділити у власність співвласників, не повинні розділятися огорожами, які затемнюють вікна.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 12,3 кв.м., яка знаходиться за пресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на земельну ділянку площею 12,3 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_7 за власні кошти переставити хвіртку, що позначена у технічному паспорті на домоволодіння АДРЕСА_1 під літ. «№1» у місце, вказане ОСОБА_6 протягом 10 календарних днів з дня такого звернення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, які призвели до постановлення незаконного рішення, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. ОСОБА_6 вказує на те, що експерт ОСОБА_10 не мав права проводити експертизу, оскільки він раніше уже спілкувався із ОСОБА_7. Також вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки зобов»язав ОСОБА_7 в 10-денний строк перенести хвіртку, так як протягом цього часу вона буде позбавлена можливості проходу на власне подвір»я. Вважає, що вона в результаті виділення частини спільної земельної ділянки ОСОБА_7 позбавлена можливості користуватися підземними комунікаціями, які прокладені до її прибудови «а1» від вигрібної ями. Мінімальний протипожежний проїзд в домоволодіння має складати 3,5 м, а запропонований експертом є меншим, що на її думку є порушенням протипожежних норм ДБН 360-92.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 27.11.2013 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 було укладено договір дарування частини житлового будинку, згідно якого останній прийняв в дар від ОСОБА_11 75/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за АДРЕСА_1.

14.03.2014 року було укладено договір дарування частини земельної ділянки, за яким ОСОБА_11 безоплатно передав у власність, а ОСОБА_7 прийняв в дар 75/100 частини земельної ділянки загальною площею 0,0087 га., кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована по АДРЕСА_1.

Договором від 24.01.1991 року ОСОБА_6 купила у ОСОБА_14, яка діяла в інтересах ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ? частину будинку з належною частиною надвірних споруд в АДРЕСА_1.

З вищевикладеного вбачається, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7 - 75/100 частин та ОСОБА_6 - 25/100 частин.

Земельна ділянка площею 0.0087 га. кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована по АДРЕСА_1 знаходиться у спільній частковій власності співвласників домоволодіння ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Цільове призначення земельної ділянки вказано, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Право приватної власності ОСОБА_7 на 75/100 частий земельної ділянки підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.03.2014 року № 19012319.

25% земельної ділянки площею 87 кв.м. належить ОСОБА_6, па праві спільної часткової власності.

15.05.2015 року згідно висновку експерта № 1/15 судової земельно - технічної експертизи експертом було запропоновано варіанти поділу земельної ділянки.

Відповідно до якого, ОСОБА_7 слід виділити частину земельної ділянки площею 12.3 кв.м.. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка позначена жовтим кольором на плані додатку 4 висновку експерта №1/15 судової земельно-технічної експертизи від 15.05.2015 року та має форму багатокутника.

У спільній частковій власності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишити земельну ділянку площею 74.7 кв.м.. яка позначена зеленим кольором на плані додатку 4 висновку експерта №1/15 судової земельно-технічної експертизи від 15.05. 2015 року (додаток №4 висновку експерта №1/15 судової земельно-технічної експертизи від 15 травня 2015 року є невід'ємною частиною рішення).

У цьому числі - умовна частина площі даної ділянки, що належить ОСОБА_7 складає 52,95 кв.м., умовна частина площі даної ділянки, що належить ОСОБА_6, складає 21,5 кв.м.

Межу поділу спірної земельної ділянки прокласти по лінії, яка позначена на плані додатку червоним кольором з проставленими розмірами.

Частини земельних ділянок, які пропонується виділити у власність співвласників, не повинні розділятися огорожами, які затемнюють вікна.

Ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свою майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 356 ЦКУ України власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється, Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовами учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з»ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір»я тощо.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позову є таким що відповідає вимогам закону, а при обранні судом саме другого варіанту розподілу запропонованого експертом, судом було прийнято до уваги, що при такому варіанті виділу кожна із сторін матиме змогу обслуговувати свою частину будинку та господарських споруд.

В ході дачі пояснень судовій колегії, ОСОБА_6 вказала, що на земельній ділянці площею 12,3 кв. м, яка виділяється у власність ОСОБА_7, належних їй будівель або зелених насаджень не має, дана земельна ділянка з належною їй частиною будинку також не граничить.

Колегія суддів не може прийняти до уваги твердження ОСОБА_6 про те, що по даній справі має місце порушення вимог процесуального законодавства щодо особи експерта, який на її думку не міг проводити експертизу, оскільки із пояснень експерта вбачається, що він дійсно на звернення ОСОБА_7 проводив експертне дослідження щодо виділу в натурі належної йому частини будинку, особистих стосунків з останнім не мав і не має, з ним не спілкувався, а ухвалою суду про проведення експертизи по даній справі судом був попереджений про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів також не може прийняти до уваги твердження апелянта про порушення експертом та судом норм ДБН 360-92 щодо ширини проїзду на подвір»я, оскільки відповідно до пояснень допитаного в якості експерта в судовому засіданні ОСОБА_10 вбачається, що у Державних будівельних нормах ДБН 360-92 «Містобудування. Планування ї забудова міських і сільських поселень» відсутні нормативи по визначенню ширини проїздів та пішохідних проходів по території земельних ділянок індивідуальних забудовників. Вказаними нормами визначається ширина проїздів на території району садибної забудови та внутрішньо квартальних проїздів. Ширина проїзду на території земельної ділянки індивідуальної забудови встановлюється з урахуванням безпеки проїзду автотранспорту (без руйнування споруд, будинку, зелених насаджень), в залежності від плану забудови з урахуванням вимог пожежної безпеки, санітарних норм мінімальна ширина проходу повинна відповідати руху однієї людини - 0,75 м., на підтвердження вищевказаного експерт надав лист Державного комітету України з будівництва та архітектури від 04.02.2004 року № 1/23-108. Твердження ОСОБА_6 в цій частині також спростовуються листом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області № 1551/01-09 від 07.12.2015 року

Твердження апелянта про те, що в результаті виділення частини земельної ділянки спільного користування у власність ОСОБА_7 порушуються її права в тій частині, що частина підземних комунікацій прокладених від вигрібної ями до її прибудови «а1» будуть перебувати на земельній ділянці, яка виділяється у власність позивача і дана обставина експертом при проведенні експертизи не була врахована, також спростовуються матеріалами справи, а саме з Додатків 2, 3 та 4 до висновку експерта № 1/15 /а.с.с 104 -106/ вбачається, що підземні комунікації від прибудови «а1» та «А1-1» проходять по земельній ділянці, яка залишається в спільному користуванні співвласників, що позначено на планах /а.с. 104-106/ пунктирною лінією від вказаних прибудов до вигрібної ями.

Колегія суддів також не може прийняти до уваги твердження апелянта про те, що суд першої інстанції вирішуючи питання про перенесення хвіртки вийшов за межі позовних вимог, оскільки відповідно до роз»яснень викладених в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» суд при ухваленні рішення з»ясовує і враховує крім іншого також можливість проходу з вулиці на подвір»я., що було також підтверджено експертом в ході дачі пояснень в судомову засідання як в суді першої інстанції, так і в ході розгляду справи апеляційним судом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення по справі, з'ясував і врахував можливість нормального користування будинком обох співвласників і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, розташування плодово - ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я. А також, врахував вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

З огляду на викладене, судова палата вважає, що судове рішення є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального прав, які призвели, або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа: виконавчий комітет Черкаської міської ради про поділ спільного майна, припинення спільної часткової власності - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :