ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3802/14
Провадження № 2/362/616/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

18 серпня 2015 року року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

при секретарі - Сілецькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", Публічне акціонерне товариство "Дельта банк", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сень-Силка Ірина Валеріївна про визнання договору іпотеки недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 12 серпня 2008 року було укладено іпотечний договір між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В., зареєстрованого в реєстрі за №5087, відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,120 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,120 га, кадастровий номер НОМЕР_2 що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Позивач стверджує, що спірний договір є недійсним, оскільки при його укладанні було допущено порушення, а саме нерухоме майно, що було передано в іпотеку, не належало ОСОБА_1 на праві власності, оскільки не було зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про застосування строків позовної давності.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду письмові пояснення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 12 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В., зареєстрованого в реєстрі за №5084, відповідно до умов якого ОСОБА_1 придбала земельну ділянку площею 0,120 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

12 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В., зареєстрованого в реєстрі за №5081, відповідно до умов якого ОСОБА_1 придбала земельну ділянку площею 0,120 га, кадастровий номер НОМЕР_2 що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

12 серпня 2008 року було укладено іпотечний договір між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В., зареєстрованого в реєстрі за №5087, відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,120 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,120 га, кадастровий номер НОМЕР_2 що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 575, окремим видом застави є іпотека - застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до вимог ст. 578 та ст. 6 Закону України «Про іпотеку», майно, що є у спільній власності, може бути передано в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників.

Частиною 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч.1-3, 5-6 ст. 203 ЦК України.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину.

Саме до цього зводиться правова позиція, що висловлена Верховним Судом України в постанові від 07 листопада 2011 року у справі №6-44цс11, і що згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суддів, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Закону України "Про іпотеку", предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи, що на момент укладання договору іпотеки, нерухоме майно, що було передано позивачем в іпотеку, не було зареєстроване у встановленому законом порядку, тобто нерухоме майно не належоло іпотекодавцю на праві власності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 203, 215, 575, 578 ЦК України , ст. 125 ЗК України, ст. 5 Закону України «Про іпотеку», ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212- 215, 218, 223, 224-230, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати недійсним іпотечний договір №1634-0201037/Zфквіп-08 від 12 серпня 2008 року укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В., зареєстрованого в реєстрі за №5087

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Ковбель