Справа № 408/1816/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретарі Торбі Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 Єлізавети Василівни, третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідачки, в якому, посилаючись на те, що остання будучи поручителем за належне виконання своїх зобовязань третьою особою перед банком за кредитним договором № 010/47-00/106 від 18.09.08 р., вказуючи на те, що третя особа порушила умови договору, та, у такому разі, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, просить суд стягнути з ОСОБА_2 прострочену заборгованість на загальну суму 384592,41 грн., яка складається із заборгованості по кредиту 309500,70 грн. та заборгованості за відсотками 75091,71 грн..

До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він позов підтримав, у випадку неявки до суду відповідачки був не проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідачка та третя особа в судове засідання не зявились, хоча про час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином через ЗМІ, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за їх відсутності у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобовязань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобовязання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону.

Судом встановлено, що 18 вересня 2008 року між позивачем та третьою особою було укладено кредитний договір № 010/47-00/106, згідно якого третя особа отримала кредит в сумі кредитного ліміту в розмірі 841500,00 грн. для придбання автотранспорту зі сплатою відсотків за користування кредитом 22,25 % річних, з кінцевим терміном його повернення 17 вересня 2015 року.

Відповідно до умов укладеного договору третя особа зобовязувалась повертати кредит щомісячними ануїтетними (однаковими) платежами згідно графіку, а саме щомісячними рівними внесками по 19844,00 грн..

Із розрахунку заборгованості вбачається, що третя особа після отримання кредиту неналежним чином, але виконувала обовязки по кредитному договору до липня 2014 року, після чого перестала погашати кредит та відсотки за його використання, внаслідок чого станом на 06 травня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 384592,41 грн., яка складається із заборгованості по кредиту 309500,70 грн. та заборгованості за відсотками 75091,71 грн..

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачається, що у разі порушення позичальником умов кредитного договору, де встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець вправі вимагати дострокового повернення позики, що залишилася зі сплатою процентів, а також вимагати розірвання цього договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Договором поруки № 010/47-00/106 від 18.09.08 р., укладеним між позивачем та відповідачкою ОСОБА_3, підтверджується, що остання на добровільних засадах зобовязувалась перед позивачем в повному обсязі відповідати по зобовязанням третьої особи, які виникають кредитного договору.

З наведеного виходить, що позивач в даному випадку має право вимагати повернення кредиту як від третьої особи та відповідачки разом, так від кожного з них окремо.

У своєму позові позивач вказує, що позбавлений можливості врегулювати спір у позасудовому порядку, оскільки на території проживання відповідачки та третьої особи проводиться АТО, з ними відсутній поштовий звязок.

Таким чином, враховуючи, що судом встановлений факт порушення своїх зобовязань по поверненню кредиту і сплаті відсотків за його використання третьою особою, відповідачка добровільно взяла на себе обовязок у такому випадку відповідати за порушення третьою особою умов кредитного договору, тому у суду не виникає сумнівів в доведеності предявленого позову, отже з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором на вказану вище суму.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України у разі задоволення позову в цілому судові витрати, понесені позивачем, слід стягнути з відповідачки.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 Єлізавети Василівни на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним № 010/47-00/106 від 18.09.08 р. в загальній сумі 384592,41 грн., судовий збір в сумі 3654,00 грн. та витрати позивача, повязані із публікацією у пресі обяви про виклик відповідачки та третьої особи в сумі 420 грн., а всього 388288,41 грн..

Заява про перегляд заочного рішення відповідачкою ОСОБА_2 може бути подана до Біловодського районного суду протягом 10-ти днів з дня одержання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: