Справа №591/2206/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Мальована-Когер В. В.
Номер провадження 22-ц/788/1526/15 Суддя-доповідач - Бойко В. Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Гагіна М. В. , Семеній Л. І.

за участю секретаря судового засідання -

Назарової О.М.,

розглянувши апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми про визнання незаконною бездіяльність та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми ( далі - відділення ) та свої уточнені вимоги мотивував тим, що відповідно до повідомлення про профзахворювання ( форма П-3 ) за №386 від 14.10.2009 року НДІ ГП та ПЗ ХНМУ, а також акту розслідування хронічного профзахворювання ( форма П-4 ) №90, затвердженого головним державним санітарним лікарем м. Суми 14.01.2010 року, йому 14.10.2009 року встановлені професійні захворювання. За наслідками обстеження, спеціалізована МСЕК 23.10.2010 року первинно визначила позивачу ступінь втрати професійної працездатності у 65% та 3-тю групу інвалідності внаслідок профзахворювання.

На підставі цих документів, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення страхових виплат у зв»язку з профзахворюваннями, однак постановою відповідача від 15.03.2010 року, позивачу припинені страхові виплати з 05.11.2009 року з посиланням на п. 3) ч. 1 ст. 38 Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності » №1105-XIV від 23.09.1999 року ( в редакції, що була чинною на дату винесення постанови; далі - Закон №1105-XIV ). Відповідач не сплачує йому щомісячну страхову виплату у розмірі 15% втраченого заробітку у зв'язку з професійним захворюванням - «Хронічна рецедивуюча попереково-крижова радікулопатія з правостороннім кореневим синдромом L5-S1, спонділоартроз в сегменті L3-L4-L5 функціональна нестабільність на рівні L5-S1, стеноз позвоночного каналу L4-L5-S1 з вираженим м'язево-тонічним і алогічним синдромами і стійкими порушеннями опорно-кінетичної функції позвоночника і нижніх кінцівок. Захворювання професійне ( від фізичного перенапруження, перебування у вимушеній робочій позі і частих наклонів; далі - спірний діагноз )». Просив суд визнати незаконною зазначену бездіяльність відповідача, стягнути з останнього на свою користь страхову виплату втраченого заробітку за період з 23.02.2010 року по 31.05.2015 року, в розмірі 34841 грн.09 коп.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2015 року 2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на думку апелянта, суд не взяв до уваги ту обставину, що існує постанова Зарічного районного суду м. Суми від 30.05.2012 року, яка набрала законної сили, та якою було відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог в частині призначенні та виплати страхових виплат по спірному діагнозу. Суд, при розгляді вказаної справи встановив, що НДІ ГП та ПЗ ХНМУ, наслідок отримання від Сумською міською СЕС недостовірної інформації щодо умов праці ОСОБА_4, склав повідомлення за формою П-3 про зв»язок захворювання позивача по спірному діагнозу з умовами праці у ПАТ « Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе « ( далі - ПАТ ).

Враховуючи вказані обставини, апелянт просить рішення суду скасувати, а у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача, який проти задоволення скарги заперечує, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи №2-а-6/12 провадження № 2-а/1805/6/2012 Зарічного районного суду м. Суми та матеріали цивільної справи №1806/2-2374/2011 Ковпаківського районного суду м. Суми, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що факт професійного захворювання стосовно позивача було розслідувано, складено акт розслідування за встановленою формою. З урахуванням того, що відповідачем припинено виплати ОСОБА_4 по спірному діагнозу, суд прийшов до висновку, що права позивача порушені та підлягають захисту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та як встановлено судом першої інстанції, відділення у жовтні 2009 року отримало повідомлення про професійне захворювання за формою П-3, видане Науково-дослідним інститутом гігієни праці та професійних захворювань Харківського національного медичного університету відносно ОСОБА_4 У повідомленні вказано основний діагноз, встановлений ОСОБА_4: « ХОЗЛ ІІ ст. токсичної етиології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень I ст. ЛН ІІ ст. Захворювання професійне. Нейросенсорна туговухість зі значним ступенем зниження слуху ( ІV ст. ) професійного характеру. Хронічна рецедивуюча попереково-крижова радікулопатія з правостороннім кореневим синдромом L5-S1, спонділоартроз в сегменті L3-L4-L5 функціональна нестабільність на рівні L5-S1, стеноз позвоночного каналу L4-L5-S1 з вираженим м'язево-тонічним і алогічним синдромами і стійкими порушеннями опорно-кінетичної функції позвоночника і нижніх кінцівок. Захворювання професійне ( від фізичного перенапруження, перебування у вимушеній робочій позі і частих наклонів ) « ( а.с. 9 ).

Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року за №1112, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що повідомлення за формою П-3 є підставою для проведення розслідування випадку професійного захворювання.

На підставі вказаного повідомлення, ПАТ проведено розслідування випадку хронічного професійного захворювання ОСОБА_4, за результатами якого складено акт розслідування за формою П-4 від 05.11.2009 року, який затверджено головним державним санітарним лікарем м. Суми ( а.с. 10 ).

Постановою відповідача від 15.03.2010 року позивачу припинені страхові виплати з 05.11.2009 року з посиланням на п. 3) ч. 1 ст. 38 Закону №1105-XIV ( страхові виплати і надання соціальних послуг може бути припинено, якщо з»ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості - а.с. 14 ).

У зв»язку з цим, позивач звертався до суду за захистом свого порушеного права.

Статтями 17 та 44 Закону №1105-XIV ( в нині чинній редакції ), передбачено, що фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Спори щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування вирішуються в судовому порядку.

Між сторонами вбачається спір з приводу права позивача на отримання страхових виплат по спірному діагнозу.

Відповідно до положень Закону №1105-XIV, Порядків розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених як постановами Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року за №1112 та від 30 листопада 2011 року за №1232, можна зробити висновок, що повідомлення за формою П-3 є підставою для складання акту розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, який, у свою чергу, є фіксацією розслідування обставин та причин виникнення професійного захворювання та підставою для розгляду Фондом питання про виплату чи відмову у виплаті страхових виплат.

Тобто, у разі виникнення спору про право на отримання страхових виплат вказані форми є доказами, які повинні досліджуватися та оцінюватися судом відповідно до вимог статті 212 ЦПК України.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 30.05.2012 року по адміністративній справі №2-а-6/12 провадження № 2-а/1805/6/2012, яка набрала законної сили, позов ОСОБА_4 до відділення задоволено частково, зобов»язано призначити та виплатити на користь позивача страхові виплати, проте без урахування спірного діагнозу ( а.с. 42-45 ). Суд у постанові зазначив, що НДІ ГП та ПЗ ХНМУ, наслідок отримання від Сумською міською СЕС недостовірної інформації щодо умов праці ОСОБА_4, склав повідомлення за формою П-3 про зв»язок захворювання позивача по спірному діагнозу з умовами праці у ПАТ.

Сумська міська СЕС, а також НДІ ГП та ПЗ ХНМУ у вказаній справі участі не брали та можливості висловити свою позицію не мали.

З матеріалів адміністративної справи та з тексту судового рішення по ній не вбачається, як саме особлива думка голови комісії охорони праці профкому ПАТ до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці вплинула на прийняття необґрунтованого рішення НДІ ГП та ПЗ ХНМУ рішення ( повідомлення за формою П-3 ) про зв»язок спірного захворювання ОСОБА_4 з його умовами праці у ПАТ.

Отже, ці обставини при розгляді адміністративної справи №2-а-6/12 провадження №2-а/1805/6/2012 не перевірялися та не є беззаперечно встановленими.

Між тим, в рамках цивільної справи №1806/2-2374/2011 Ковпаківського районного суду м. Суми за позовом відділення до Харківського національного медичного університету в інтересах Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань, Сумської міської санітарно-епідеміологічної станції, ПАТ, третя особа : ОСОБА_4 про скасування повідомлення за формою П-3 та акту за формою П-4, спеціалізований лікувально-профілактичний заклад брав участь у справі в якості відповідача та надав мотивовані заперечення проти позову.

Зокрема, даний відповідач вказав, що ОСОБА_4 прибув на обстеження за направленням профпатолога м. Суми. Спеціалістами інституту було вивчено отриману документацію з місця проживання, проведено клініко-інструментальне обстеження, хворий був оглянутий вузькими спеціалістами в клініці.

14.10.2009 р. лікарсько-екпертною комісією складено соціально-клінічний висновок, в якому встановлено діагноз : « ХОЗЛ ІІ ст. токсичної етиології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень I ст. ЛН ІІ ст. Захворювання професійне. Нейросенсорна туговухість зі

значним ступенем зниження слуху ( ІV ст. ) професійного характеру. Хронічна рецедивуюча попереково-крижова радікулопатія з правостороннім кореневим синдромом L5-S1, спонділоартроз в сегменті L3-L4-L5 функціональна нестабільність на рівні L5-S1, стеноз позвоночного каналу L4-L5-S1 з вираженим м'язево-тонічним і алогічним синдромами і стійкими порушеннями опорно-кінетичної функції позвоночника і нижніх кінцівок. Захворювання професійне ( від фізичного перенапруження, перебування у вимушеній робочій позі і частих наклонів ).

НДІ ГП та ПЗ ХНМУ зазначав також, що спеціалістами даного закладу були враховані умови праці ОСОБА_4, вивчалася санітарно-гігієнічна характеристика умов праці №2999 від 10.09.2009 р., про яку згадує апелянт. Враховуючи професію, стаж роботи позивача у несприятливих виробничих умовах ( електрозварювальником ручної зварки близько 36 років ), анамнез захворювання, скарги, неврологічний та вертебрологічний статус, додаткові методи обстеження, заключення інституту патологі позвонка та суставів ім. Сітенка АМН України, хворий був направлений на ЛЕК.

Санітарно-гігієнічна характеристика умов праці була складена з участю робочого органу виконавчої дирекції ФСС. В даному випадку, шкідливі виробничі фактори, хоча і знаходилися в межах гранично-допустимих розмірів, однак при умові тривалого стажу роботи позивача, ці фактори сприяли розвитку професійного захворювання ( працівник фізично перенапружувався, працював у незручних позах, часто наклонювався ).

З огляду на викладене, НДІ ГП та ПЗ ХНМУ не погоджувався з доводами відділення про те, що спірний діагноз не пов»язаний з умовами праці. Зазначав також, що у спеціалістів спеціалізованого закладу не виникало сумнівів щодо цього спірного діагнозу та він може бути спростованим лише у один спосіб - спеціалістами Інституту медицини праці АМН України ( м. Київ ), що передбачено відповідними нормами Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року за №1112.

Що стосується відкликання у листопаді 2009 року ( тобто вже після закінчення огляду ОСОБА_4 ) Сумською міською СЕС особливої думки голови комісії охорони праці профкому ПАТ до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, лікувальний заклад зазначив, що законодавчо можливість такого відкликання не передбачено. Окрім того, окрема думку входить до санітарно-гігієнічної характеристики як її невід»ємна частина, яка складена з участю виконавчої дирекції ФСС ( матеріалі справи №1806/2-2374/2011, а.с. 24-28 ).

Таким чином, спеціалізований лікувально-профілактичний заклад керувався наданими стосовно ОСОБА_4 документами законодавчо встановленого зразка та результатами обстежень хворого, а не особливою думкою голови комісії охорони праці профкому ПАТ до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці позивача.

Листом від 24.11.2009 року НДІ ГП та ПЗ ХНМУ повідомило СЕС про те, що позивача можливо повторно обстежити в цьому медичному закладі.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано та в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що починаючи з 14.10.2009 р. ( дати складання лікарсько-екпертною комісією соціально-клінічного висновку стосовно позивача ) виникли нові обставини : НДІ ГП та ПЗ ХНМУ або інший спеціалізований медичний заклад повторно розглядали справу позивача; він повторно перебував на обстеженні; уточнювалася санітарно-гігієнічна характеристика умов праці та/або був спростований у належний спосіб спірний діагноз.

Окрім того, колегією суддів встановлено також, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.11.2014 року по справі №592/10198/14-ц провадження №2/592/2387/14, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_4 до ПАТ про відшкодування моральної шкоди було задоволено частково. Стягнуто з ПАТ на користь позивача 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

При вирішенні спору інстанційні суди виходили з того, що позивач, під час роботи в ПАТ отримав ряд професійних захворювань, в т.ч. і по спірному діагнозу, втратив 65% професійної працездатності. Апелянт - відділення брав участь у справі №592/10198/14-ц провадження №2/592/2387/14 у якості третьої особи, рішення суду не оскаржував, тобто з ним погодився.

Отже, суд першої інстанції належно оцінив письмові докази, надав правильну оцінку показам свідків та ухвалив рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -