Справа № 520/4408/15-ц
Провадження № 2/520/2912/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Третьої Одеської державної нотаріальної конторі про визнання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії неправомірною та зобов'язання вчинити нотаріальні дії

ВСТАНОВИВ:

27.03.15 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Третьої Одеської державної нотаріальної контори, в якому просить визнати постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії - видачу свідоцтва про право на спадщину за законом - від 23 березня 2015 року державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г. неправомірною, а також зобов'язати державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г. видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири під номером АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5, діюча на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, мотивуючи заяву тим, що нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори неправомірно відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, що стало причиною для звернення до суду з дійсним позовом.

Представник відповідача Третьої Одеської державної нотаріальної контори до суду надали заяву про розгляд справи за відсутністю представника Третьої Одеської державної нотаріальної контори та розгляд справи залишають на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника та дослідивши наявні в матеріалах справи докази прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, після його смертів відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартир АДРЕСА_1, яка належала йому на праві спільної часткової власності з дружиною ОСОБА_6. До спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_4 відноситься й позивач, який на разі з іншими спадкоємцями звернувся до нотаріальної контори з заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину, що підтверджено витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 35744958 від 14.11.2013 року ( а.с.11) Державним нотаріусом Третьої Одеської нотаріальної контори Білик О.Г. заведено спадкову справу № 1100/2013. Однак постановою від 23.03.2015 року державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії- видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

Так матеріалами справи встановлено, що померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та члену його сім'ї ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на жило від 27.09.2010 року на підставі спільної часткової власності в рівних частках належить квартира АДРЕСА_1.

При винесенні постанови про відмову в чинення нотаріальної дії, а саме у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартиру АДРЕСА_1, нотаріус посилалась на відсутність правоустановчих документів на 1/6 частину зазначеної квартири, однак таких документів взагалі немає, оскільки у свідоцтві про справо власності на житло зазначено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності в рівних частках кожному, тобто виходячи з положення ст. 357 ЦК України, яка наголошує на те, що частки у праві спільної часткової власності вважається рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, частка померлого складала 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, у вигляді якої і відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_4. Також розмір часток кожного з співвласників зазначеної квартири відображений у Витягу Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» про державну реєстрацію прав, з якого вбачається , що розмір часток кожного з співвласників становить 1/2 частина (а.с.56). З заяви про отримання свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори звернулись дружина покійного водночас мати позивача, сам позивач та онука померлого ОСОБА_8 ( мати якої ОСОБА_9 дочка померлого, померла ІНФОРМАЦІЯ_2), частки у спадковому майні на які вони претендують становлять по 1/6 ( 1/2:3).

Відповідно до ст. 1216 ч.3 ст.1223ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини..

Спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець який прийняв спадщину , я складі якого є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно ( ч.ч.1,3 ст. 1296, ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Таким чином діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно-свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України « Про нотаріат» покладено на нотаріальний округ.

Частиною 1 ст. 1 Закону «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною 2 ст. 1 Закону України « Про нотаріат» передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Статтею 50 Закону України « Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта.

Як наголошується Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ із посиланням на Постанову Пленуму ВССУ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року № 2 можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій.

Закон України « Про нотаріат» поділяє об'єкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на три групи:- нотаріальні дії;- відмова у вчиненні нотаріальних дій;- нотаріальні акти.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України « Про нотаріат» нотаріальними діями є посвідчення права, а також фактів, що мають юридичне значення, та інші дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Обов'язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачений ч. 3 ст. 49 Закону України « Про нотаріат» I, де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні.

Як випливає з п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону України « Про нотаріат» , підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки цим Законом.

За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України « Про нотаріат» , на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону № 3425-XII право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні.

Перевіряючи законність дій нотаріуса, суддя повинен детально вивчити закон, на підставі якого діяв нотаріус чи інша посадова особа, уповноважена на вчинення нотаріальної дії, дослідити всі докази і з'ясувати обставини, що мають значення для справи. Це, у свою чергу, дає суду можливість винести законне й обґрунтоване рішення.

Предметом доказування під час судового розгляду у справах про оскарження нотаріальних дій або про відмову в їх вчиненні згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами у справах щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні можуть бути документи, що стосуються вчиненої нотаріальної дії (оригінали нотаріально посвідченого договору, заповіту, свідоцтва про право на спадщину, про право власності на частку в спільному майні подружжя, довіреності, інші документи, видані нотаріусами; документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника, тощо); постанова нотаріуса або відповідний акт посадової особи, яка вчиняє нотаріальні дії, про відмову вчинити дану нотаріальну дію; документи, які заявник просив засвідчити або посвідчити.

Досліджуючи обставини справи на підставі зібраних доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що постанова державного нотаріуса Третьої одеської нотаріальної контори Білик О.Г.про відмову у вчинені нотаріальної дії - видачу свідоцтва про право на спадщину за законом - від 23 березня 2015 року, є необґрунтованою, і підлягає скасуванню.

Задовольняючи позов в частині скасування постанови Державного нотаріуса Третьої Одеської нотаріальної контори Білик О.Г. від 25.03.2015р., враховуючи положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд вважає за необхідне поновити порушене право Позивача шляхом зобов'язання Відповідача вчинити нотаріальну дію - видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири під номером АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог ст.. 88 ч.1 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.79 ч.3 п. 2 ЦПК України до витрат, пов'язаних із розглядом судової справи належать витрати на право допомогу, які в даній справи склали 800 гривень, що підтверджено документально.

При подачі позову в суд, позивачем сплачений судовий збір сумою 243,60 гривень та 121,80 гривень судового збору. за подання заяви про забезпечення доказів.

Судові витрати понесені позивачем та підтверджені документально у розмірі 1165 гривень 40 копійок за сплату судового збору та витрат на право допомогу, на підставі вимог п.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 .

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії - видачу свідоцтва про право на спадщину за законом - від 23 березня 2015 року державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г. неправомірною, а також зобов'язати державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г. видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири під номером АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Третьої Одеської державної нотаріальної контори судові витрати у розмірі 1165 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.