У х в а л а

іменем україни

11 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Обухівського району в інтересах держави в особі Державного підприємства «Київське лісопаркове господарство» до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_4, про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акта та скасування його державної реєстрації, витребування земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року прокурор Обухівського району Київської області в інтересах держави в особі Державного підприємства «Київське лісове господарство» звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 29 серпня 2001 року № 2/1 про вилучення зі складу державного лісового фонду Козинського лісництва земельної ділянки розміром 1,05 га в кварталі НОМЕР_1 виділ НОМЕР_2;НОМЕР_3 і земельної ділянки розміром 2,1 га в кварталі 32 виділ 18; 19 та зарахувати їх до земель запасу Козинської селищної ради, рішення засідання четвертої сесії Козинської селищної ради Обухівського району Київської області ХХІУ скликання № 24/40 від 6 лютого 2003 року про вилучення земельної ділянки та зарахування її до земель запасу селищної ради.

Визнати незаконним та скасувати рішення шістнадцятої сесії Козинської селищної ради Обухівського району Київської області V скликання № 30/173 від 6 березня 2008 року про передачу ОСОБА_4 у власність земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, визнати недійсним виданий їй 21 травня 2009 року державний акт серії ЯЖ № 677327 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, та скасувати його державну реєстрацію, витребувати цю земельну ділянку та повернути її у постійне користування державного підприємства «Київське лісове господарство».

На обгрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що спірна земельна ділянка відноситься до земель державного лісового фонду, однак Козинською селищною радою Обухівського району Київської області в порушення діючого земельного законодавства та без відповідних повноважень вони були вилучені із постійного землекористування державного підприємства «Київське лісове господарство» та неправомірно передані у приватну власність відповідачці, просив задовольнити позов.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2014 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, надавши належну оцінку обставинам справи, повно та всебічно з'ясувавши та встановивши їх, правильно виходив з того, що оспорювані рішення прийняті, а державний акт на право власності на земельну ділянку видано з порушенням вимог чинного законодавства щодо порядку вилучення, припинення права постійного користування землями лісового фонду, та передачі їх у власність відповідачці для не лісогосподарських потреб, зміни їх цільового призначення, з перевищенням Козинською селищною радою Обухівського району Київської області своїх повноважень, що порушує права держави, як власника, та є підставою для задоволення позову.

При цьому судами вірно застосовано закон, що регулює спірні відносини, оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2014 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук