Справа № 175/3330/15-ц
Провадження № 2/175/1291/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

21 грудня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Рись Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейному цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення, виселення та зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в :

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення, виселення та зняття з реєстраційного обліку, в якому просив звернути стягнення за іпотечним договором № 1075, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за № 3318, на предмет іпотеки нерухоме майно, а саме: будинок, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Харківська, буд. 120, який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.10.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 2077; земельну ділянку, площею 0,095 га, кадастровий номер :02:032:0027, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Харківська, буд. 120, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №568493, виданого Дніпропетровським районним відділом земельних ресурсів 01.12.2006 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю за №58; визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», та надати ПАТ «Укрсоцбанк» право на продаж предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві за ціною продажу на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; надати право ПАТ «Укрсоцбанк» за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити свої вимоги за Договором кредиту № 1763 від 14.12.2006 року в сумі 132044,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015 року складає 2906566,11 грн. та всі витрати, повязані зі збереженням та реалізацією предмету іпотеки; надати право ПАТ «Укрсоцбанк» за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити свої вимоги за Договором кредиту № 1764 від 14.12.2006 року в сумі 42645,02 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015 року складає 938706,08 грн. та всі витрати, повязані зі збереженням та реалізацією предмету іпотеки; виселити з будинку № 120, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Харківська, усіх мешканців, без надання іншого жилого приміщення; зняти з реєстраційного обліку з будинку № 120, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Харківська, усіх мешканців; стягнути з ОСОБА_1 на їх користь сплачений судовий збір за подання даного позову в сумі 3654,00 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 14 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» було укладено Договір кредиту № 1763, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 74 000,00 доларів США, зі сплатою 12,5% річних, та кінцевим терміном повернення заборгованості до 13 грудня 2019 року. 14 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» було укладено Договір кредиту № 1764, за умовами якого банк надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 22000,00 доларів США, зі сплатою 12,5% річних, та кінцевим терміном повернення заборгованості до 13 грудня 2016 року. 14 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в забезпечення виконання зобовязань за Договором кредиту та в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за Договором кредиту було укладено іпотечний договір № 1075, за умовами якого відповідачем в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» було передано нерухоме майно, а саме: будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вулиця Харківська, будинок 120. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушуючи виконання умов п.п. 3.3.7., 3.3.8. Договорів кредиту, в односторонньому порядку, всупереч ст. 526, 530, 629 ЦК, припинили повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. Станом на 23.07.2015 року сума заборгованості по Договору кредиту1 складає 132044,05 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015р. складає 2 906 566,11 грн., сума заборгованості по Договору кредиту2 складає 42645,02 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015р. складає 938 706,08 грн. Таким чином, загальна заборгованість по Договору кредиту1 та Договору кредиту2 складає 3 845 272,19 грн. Відповідно до ст. 4 Договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Боржником1 Основного зобовязання1 та/або Боржникм2 Основного зобовязання2 Позивач має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Так, посилаючись на п. 4.6. Договору іпотеки Позивач за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки у тому числі шляхом продажу Предмета іпотеки від свого імені будь-який особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 Житлового кодексу звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, що мешкають у ньому, банк звернувся до суду з даним позовом за захистом свого права.

Представник позивача надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до п. 9 ст. 74 ЦПК України, що підтверджується оголошенням в газеті «Вісті Придніпровя» № 94 (1689) від 26.11.2015 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Встановлено, що 14 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» було укладено Договір кредиту № 1763, згідно з умовами якого банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (кредит) в сумі 74 000,00 доларів США, зі сплатою 12,5% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 13 грудня 2019 року, на умовах визначених Договором кредиту № 1763 від 14 грудня 2006 року (а.с.17-19). Факт отримання ОСОБА_1 кредиту в сумі 74000,00 доларів США підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 14.12.2006 року (а.с.30).

14 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» було укладено Договір кредиту № 1764, згідно з умовами якого Позивач надав ОСОБА_2 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (кредит) в сумі 22 000,00 доларів США, зі сплатою 12,5% річних, та кінцевим терміном повернення заборгованості до 13 грудня 2016 року, на умовах визначених Договором кредиту № 1764 від 14 грудня 2006 року (а.с.20-22). Факт отримання ОСОБА_2 кредиту в сумі 22 000,00 доларів США підтверджується заявою на видачу готівки № 5 від 14.12.2006 року (а.с.31).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про іпотеку», істотними умовами договору іпотеки є відомості про іпотекодержателя та іпотекодавця; зміст та розмір основного зобовязання строк і порядок його виконання; опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані у тому числі кадастровий номер; посилання на видачу заставної або її відсутність.

14 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за Договором кредиту № 1763 від 14 грудня 2006 року та в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за Договором кредиту № 1764 від 14 грудня 2006 року було укладено іпотечний договір №1075, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №3318, згідно умов якого відповідачем в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» було передано нерухоме майно, а саме:

- будинок, що складається: А - будинок, загальною площею 184,0 кв.м, житловою площею 67,7 кв.м, Б сарай, В вбиральня, Г літній душ, Д лазня, бас басейн, к колодязь, з.я, з.я` - зливні ями, 1-4 огорожа, І замощення, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вулиця Харківська, будинок 120, та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.10.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №2077, зареєстрованого в держаному реєстрі правочинів за № 898104, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів №1610753 від 17.10.2005 року, право власності на нерухоме майно зареєстровано Дніпропетровським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» 19.11.2005 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9000453 від 19.11.2005 року, реєстраційний номер будинку 12256662;

- земельна ділянка, площею 0,095 га, кадастровий номер -02-032-0027, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вулиця Харківська, будинок 120, та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №568493, виданого Дніпропетровським районним відділом земельних ресурсів 01.12.2006 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю за №58.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобовязання повинні бути виконані у встановлений строк його виконання.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.п. 3.3.7., 3.3.8 Договором кредиту № 1763 від 14 грудня 2006 року та п.п. 3.3.7., 3.3.8 Договором кредиту № 1764 від 14 грудня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 взяли на себе зобовязання забезпечувати повернення кредиту, відсотків за його використання, а також сплати штрафних санкцій у разі невиконання кредитних зобовязань у визначений Договорами кредиту терміни.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України, встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку».

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідачем ОСОБА_1 порушуються вимоги кредитного договору, а саме, не дотримується графіку повернення коштів, наданих йому згідно кредитного договору, та сплати відсотків за користування кредитними коштами, в результаті чого виникла кредитна заборгованість.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушуючи виконання умов Договорів кредиту, в односторонньому порядку, всупереч ст. 526, 530, 629 ЦК України, припинили повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. Тим самим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушили норми ст. 1054 ЦК України, згідно з якою позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки, ст. 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобовязаний повернути позику в строк та в порядку, встановленому договором.

Відповідно ст. 611 ЦК одним з наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені).

Відповідно п. 4.2 Договором кредиту № 1763 від 14 грудня 2006 року у разі несвоєчасного повернення кредиту та сплати відсотків ОСОБА_1 повинен сплатити банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення.

Станом на 23.07.2015 року сума заборгованості по Договором кредиту № 1763 від 14 грудня 2006 року складає 132 044,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015 року складає 2 906 566,11 грн., з яких: заборгованість за кредитом 63 097,86 дол. США 86 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015р. складає 1 388 916,03 грн., з яких: строкова заборгованість за кредитом 25 178,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015р. складає 554 220,65 грн.; прострочена заборгованість за кредитом 37 919,86 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015р. складає 834 695,38 грн.; прострочена заборгованість за відсотками 38 632,12 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015р. складає 850 373,93 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 14 534,99 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015р. складає 319 945,67 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 15 779,07 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015р. складає 347 330,48 грн.

Станом на 23.07.2015 року сума заборгованості по Договором кредиту № 1764 від 14 грудня 2006 року складає 42 645,02 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015р. складає 938 706,08 грн., з яких: заборгованість за кредитом 17 790,91 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015р. складає 391 615,18 грн., з яких: строкова заборгованість за кредитом 3 151,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015р. складає 69 360,13 грн.; прострочена заборгованість за кредитом 14 639,91 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015р. складає 322 255,05 грн.; прострочена заборгованість за відсотками 14 116,33 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015р. складає 310 729,89 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 5 611,60 дол. США 60 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015р. складає 123 523,01 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 5 126,18 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015р. складає 112 838,00 грн.

Таким чином, загальна заборгованість по Договором кредиту № 1763 від 14 грудня 2006 року та Договором кредиту № 1764 від 14 грудня 2006 року складає 3 845 272 грн. 19 коп.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ст. 4 Договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 Основного зобовязання та/або ОСОБА_2 Основного зобовязання, банк має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки.

Відповідно п. 4.6. Договору іпотеки, банк за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки у тому числі шляхом продажу Предмета іпотеки від свого імені будь-який особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» ст. 35 Закону України «Про іпотеку» якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Таким чином, вимоги банку щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на суму заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» установлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Іпотечний договір містить застереження, що передбачає право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору-купівлі продажу у порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає Іпотекодоржателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця у т.ч. отримати витяг з Державного раєстру прав власності на нерухоме майно.

Пункт 1.3 Іпотечного договору № 1075 від 14 грудня 2006 року передбачає вартість предмету іпотеки в розмірі 606000,00 грн., що в еквіваленті складає 120000 доларів США.

За таких обставин, з огляду на положення ст. 6, 627 ЦК України щодо диспозитивності цивільного права та свободи договорів, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки у наведений ним спосіб підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо виселення та зняття з реєстрації відповідача та інших осіб з житла, яке є предметом іпотеки, суд виходить з наступного.

Частинами 2, 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» регламентується певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці повинні на письмову згоду іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення, встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернено стягнення як на предмет іпотеки передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Проте в матеріалах справи відсутні письмова вимога, направлена на адресу відповідача про добровільне звільнення предмету іпотеки, окрім цього встановлено, що в будинку ніхто не проживає оскільки він перебуває в не житловому стані, що підтверджується довідкою Квартального комітету № 86 Підгородненської міської ради від 23 березня 2015 року (а.с.42).

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Вимоги позивача щодо виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані і проживають в будинку розташованому за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Харківська, буд. 120, суд вважає необґрунтованими оскільки виселення відповідача та інших осіб позбавить їх права на житло. Крім того, відповідач не позбавлений можливості придбати зазначений житловий будинок під час його реалізації.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог про виселення відповідача та інших осіб відмовити у повному обсязі.

Частиною 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» визначено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 3654 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 14, 526, 627, 530, 589, 611, 1049, 1054 ЦК України, ст. 6, 39 Закону України «Про іпотеку», ст. 24, 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень», ст. 3, 15, 79, 88, 107, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення, виселення та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за Договором кредиту № 1763 від 14 грудня 2006 року в сумі 132 044,05 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015 року складає 2 906 566,11 грн. і всі витрати, повязані зі збереженням та реалізацією предмету іпотеки та за Договором кредиту № 1764 від 14 грудня 2006 року в сумі 42 645,02 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.07.2015 року складає 938 706,08 грн. і всі витрати, повязані зі збереженням та реалізацією предмету іпотеки, звернути стягнення на предмет іпотеки на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за Іпотечним договором № 1075 від 14 грудня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за № 3318, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», а саме на нерухоме майно:

- будинок, що складається: літ. «А» - будинок, загальною площею 184,0 кв.м, житловою площею 67,7 кв.м, літ. «Б» сарай, літ. «В» вбиральня, літ. «Г» літній душ, літ. «Д» лазня, літ. «бас» басейн, літ. «к» колодязь, літ. «з.я», «з.я1» - зливні ями, № 1-4 огорожа, І замощення, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Харківська, буд. 120, та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.10.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 2077, зареєстрованого в держаному реєстрі правочинів за № 898104, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 1610753 від 17.10.2005 року, право власності на нерухоме майно зареєстровано Дніпропетровським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» 19.11.2005 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9000453 від 19.11.2005 року, реєстраційний номер будинку 12256662,

- земельну ділянку, площею 0,095 га, кадастровий номер :02:032:0027, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Харківська, буд. 120, та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 568493, виданого Дніпропетровським районним відділом земельних ресурсів 01.12.2006 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю за № 58,

шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», та надати ПАТ «Укрсоцбанк» право на продаж предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві за ціною продажу на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації визначити згідно Іпотечного договору № 1075 від 14 грудня 2006 року в розмірі 606000,00 грн., що в еквіваленті складає 120000 доларів США.

Залишок коштів, одержаних від продажу житлового будинку загальною площею 184,00 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Харківська, буд. 120, повернути ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 3654 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на час дії цього Закону, виконання рішення зупинити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя : Озерянська Ж.М.