Справа №333/4406/15-ц
Пр. № 2/333/2098/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Боровікової А.І. при секретарі Колесник А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

23.06.2015р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 04.10.1997р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вважає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала.

Суд, керуючись ст.169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та на підставі їх заяв ухвалити рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.10.1997р. що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, зареєстрованим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 703.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини.

Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 2001 року, через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Спору щодо нажитого в шлюбі майна немає.

Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені по справі, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 111, 112 СК України, ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04.10.1997 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 703 - розірвати.

ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_2», яке було змінене під час державної реєстрації шлюбу між сторонами.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.І. Боровікова