Справа №: 343/1160/15-ц
Провадження №: 2/0343/553/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, суд-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка просить постановити рішення яким, визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком № 4, по вул. ІІотічна у с. Рахиня, Долинського району Івано-Франківської області.

Свої вимоги мотивує тим, що у 1991 році вона, ОСОБА_1, перебуваючи у цивільному шлюбі із ОСОБА_3 проживали у її батьків та розпочали будівництво житлового будинку, який розташований по вул. Потічна № 4 в с. Рахиня, Долинського району у якому на даний час і проживають та який відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Рахинянської сільської ради № 392 від 27.05.2015 року числиться за нею.

18.10.1999 року вона офіційно уклала шлюб із ОСОБА_3

Після укладення шлюбу, нею та чоловіком було закінчено будівництво будинку та вони прописалися до нього разом з її сином від першого шлюбу - ОСОБА_4 та сином чоловіка від першого шлюбу - ОСОБА_2.

Однак в 2000 року відповідач перестав проживати у належному їй будинковолодінні, оскільки після одруження він проживав у батьків своєї дружини, а згодом закінчивши будівництво власного будинку в с. Рахиня, Долинського району, став проживати в ньому, де і проживає до цього часу.

З того часу відповідач у її будинку не проживає, у догляді за будинком не допомагає, про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин, виданий виконавчим комітетом Рахинянської сільської ради від 27 травня 2015 року.

Формальна реєстрація відповідача у житловому будинку створює для неї додаткові труднощі, оскільки вона вимушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, а також вона втрачає право на отримання адресної субсидії по оплаті комунальних послуг.

На її та чоловіка прохання до ОСОБА_2 виписатися з будинку, який розташований по вул. ІІотічна 4 в с. Рахиня. Долинського району він не реагує та взагалі на протязі останнього часу з ними не спілкується.

В судовому засіданні позивачка-Габер Л.І. позовні вимоги підтримала в повному обсязі зіславшись на вищевказані обставини. Просить позов задоволити. Додатково пояснила, що після одруження в травні 2000 року відповідач перейшов проживати до дружини, де і проживає до цього часу. Будь-яких його речей в будинковолодінні немає. Перешкод у користуванні житловим будинком ні вона, ні інші члени сім»ї, відповідачу не чинили. На даний час вона через формальну прописку ОСОБА_2 не може оформити субсидію, а проводити оплату за газ та електроенергію, через значне подорожчання, у неї немає можливості. Вона не настоює на допиті свідків, які заявлені в позовній заяві, оскільки відповідач в судовому засіданні визнав, що він не проживає в її будинку з 2000 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги не визнав, пояснив, що в 1989 році було розірвано шлюб між його мамою та батьком ОСОБА_3 Після розірвання шлюбу будинок, який знаходився в Кіровоградській області, був поділений між всіма членами сім»ї, а в 1993 році був проданий. В с.Рахиня він переїхав разом з батьком в 1991 році. Кошти виручені від продажу будинку, були витрачені на будівництво будинку в с.Рахиня вул. Потічна 4, Долинського району. Він також приймав участь у будівництві. До суду про визнання права власності на частину будинковолодіння він не звертався. Після одруження 13.05.2000 р. він перейшов проживати до своєї дружини, яка отримала будинковолодіння в порядку спадкування, по адресу с.Рахиня вул. Нова 62 , де і проживає до тепер. Будь-яких його речей у будинковолодінні позивачки немає. Ні позивачка, ні інші члени сім»ї власника, не чинили і не чинять йому перешкод у користуванні будинком №4 по вул. Потічна в с.Рахиня. Він сам не прагне користуватись вказаним будинковолодінням. Позов не визнає по тій причині, що він не має де прописатись.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Згідно ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках або порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Права власника будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Ст.72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" - члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Копія довідки №392 від 27.05.2015 року виданої виконавчим комітетом Рахинянської сільської ради Івано-Франківської (а.с.5) свідчить про те, що згідно записів погосподарської книги №4 за 2011-2015 роки за ОСОБА_1 числиться будинковолодіння в селі Рахиня вул.Потічна,4. В даному житловому будинку зареєстровані і проживають: чоловік-Габер ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2; син-Васусь ОСОБА_6 1989р.н.; невістка-Васусь ОСОБА_7 1988р.н.; внука-Васусь ОСОБА_8 2008р.н.; син чоловіка-Габер ОСОБА_9 1977р.н.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 27.05.2015р., (а.с.6), перевіркою встановлено, що син чоловіка ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично не проживає в даному господарстві з 2000 року.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2, не проживає в житловому будинку, в с.Рахиня по вул.Потічна,4 Долинського району Івано-Франківської області більше одного року без поважних причин. Дана обставина відповідачем визнана в судовому засіданні , доказів поважності не проживання в будинку чи наявності іншої домовленості між ним і власником житла стороною відповідача не представлено, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням.

На підставі ст. 41 Конституції України,ст.72 ЖК України, ст.ст. 391,405 ЦК України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, керуючись ст.ст. 208,209,215,218 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, 24.11.1977р.н. таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться в с.Рахиня по вул.Потічна,4 Долинського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено 19.08.2015р.