АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 753/14382/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4008/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Дубас В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

25 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 5 січня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Правекс Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 5 січня 2015 року позовну заяву задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 2128,00 доларів США та витрати по оплаті судового збору у сумі 248 грн. 03 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, що мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_3 2 серпня 2005 року було укладено кредитний договір №898-057/05Р, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 12151,00 доларів США для оплати вартості автомобіля, що купується, а відповідач у свою чергу зобов'язувалась погасити кредит до 2 серпня 2011 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 12% річних. Зазначив, що позивач виконав умови кредитного договору та надав відповідачу зазначені грошові кошти у повному обсязі, проте відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим, виникла заборгованість у розмірі 2 128 доларів США.

У зв'язку із викладеним, просили суд стягнути зазначену вище суму з відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_3, 2 серпня 2005 року було укладено кредитний договір №898-057/05Р, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 12151,00 доларів США для оплати вартості автомобіля, що купується, а відповідач у свою чергу зобов'язувалась погасити кредит до 02.08.2011 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 12% річних.

У зв'язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань за кредитним договором заборгованість ОСОБА_3 перед Банком станом на 13 червня 2014 року складала 2128 доларів США, що складається із заборгованості по кредиту у сумі 1903 доларів США, пені за прострочення плати за кредитом у сумі 119 доларів США, несплачених процентів за користування кредитом у сумі 106 доларів США.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

За частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

За положенням ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, що встановлено ст. 625 ЦК України.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. та сплати процентів, належних йому відповідно до кредитного договору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконані взяті на себе зобов'язання, у зв'язку із чим виникла заборгованість перед Банком.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що рішення суду постановлено у відсутність позивача, без встановлення причин неявки позивача у судове засідання, оскільки в матеріалах справи наявне клопотання Банку про розгляд справи без участі представника позивача, у зв'язку із неможливістю представника прибути у судове засідання, датоване 5 січня 2015 року (а.с. 89).

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Також колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не розглянуто клопотання про реалізацію заставного майна задля задоволення вимог кредитора, оскільки суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, проте, позовних вимог щодо звернення стягнення на заставне майно, сторонами не заявлялося.

Крім того, у процесі виконання рішення суду, сторони не позбавленні можливості вирішити питання про погашення заборгованості за рахунок реалізації заставного майна.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 5 січня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді