Справа № 286/2876/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Смиковська Л. О.

з секретарем Деменчук О. Г.,

представника позивача ОСОБА_1.

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж О» третя особа ОСОБА_4 про скасування наказу та поновлення на роботі , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить визнати незаконним та скасувати наказ від 25.02.2015 року № 2-К про звільнення його з посади директора товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж-О». Поновити його на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж-О». Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж-О». Свої вимоги позивач мотивує тим, що в вересні 2012 року він був прийнятий на посаду директора товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж-О». На початку квітня 2015 року за місцем його роботи, невстановленими особами, були викрадені статутні, бухгалтерські та облікові кадрові документи ТзОВ «Престиж-О» з приводу чого він звернувся до правоохоронних органів із заявою про злочин. 2 квітня 2015 року на його адресу надійшла належна йому трудова книжка з записом про звільнення його з займаної посади з 25 лютого 2015 року за власним бажанням згідно ст. 38 КЗПП України. Підставою для запису в трудову книжку було посилання на наказ від 25.02.2015 року № 2-К. Звертаючись до суду наголошує, що ним не складались, не підписувались і не подавалася заява про звільнення з роботи за власним бажанням.Вважає, що запис до його трудової книжки навмисно зроблений «заднім числом» з метою штучно ускладнити його оскарження вказаних незаконних дій у встановлені законом терміни.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги свого довірителя підтримав повністю та просить їх задовольнити. На запитання суду, щодо дотримання ч.2 ст.235 КЗпП України додав, що у разі прийняття рішення про поновлення його довірителя на посаді директора ТзОВ «Престиж-О» при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виходити із мінімальної заробітної плати в розмірі 1218 грн. в місяць.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового розгляду, підтвердженням чого є витяг з реєстру відстеження пересилання поштових відправлень (а.с.20) та квитанція (а.с.19).

Представник третьої особи щодо задоволення позову заперечує оскільки в даному судовому засіданні позивачем не доведений факт трудових відносин з відповідачем. Окрім того, позивачем пропущений місячний строк за захистом свого порушеного права. Із повідомлення центру поштового звязку №2 не вбачається, що на адресу позивача ОСОБА_5 надійшла трудова книжка від ТзОВ «Престиж-О». На запитання суду пояснив, що запис у трудовій книжці здійснював його довіритель за вказівкою керівництва ТзОВ «Престиж-О» та за домовленістю із ОСОБА_3

Суд вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступне.

У відповідності до записів у трудовій книжці (а.с.3) ОСОБА_3 18.09.2012 року був прийнята на посаду директора ТОВ «Престиж-О» на підставі наказу від 18.09.2012 року № 2-К. 25.02.2015 року був звільнений з посади директора ТОВ «Престиж-О» за власним бажанням ст. 38 КЗпП України на підставі наказу від 25.02.2015 року № 2-К.

Як вбачається із повідомлення Центру поштового звязку №2 (а.с.21) 02.04.2015 року на імя ОСОБА_5 надійшов рекомендований лист з повідомленням про вручення за №187, який вручений 02.04.2015 року.

Із ст.38 КЗпП України вбачається, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, зокрема, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

В судовому засіданні позивач і його представник стверджують, що заяви про звільнення він не писав.

Суд у своїх ухвалах розяснював право відповідачу на подання заперечень на позов. Ухвалою суду від 22.07.2015 року зобовязував відповідача надати до суду документи, що підтверджують або спростовують факт роботи позивача на посаді директора ТОВ «Престиж-О». Однак відповідач ухвалу суду не виконав, та жодного разу не надав своїх заперечень щодо позову, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи.

В силу ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

У відповідності до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. Учасникам судового розгляду було розяснено право на подання доказів. Клопотань не заявлено.

Згідно приписів ст.48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. До трудової книжки заносяться, зокрема, відомості про роботу. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Як наслідок цього, доводи представника третьої особи про відсутність трудових відносин позивача та відповідача не знайшли свого підтвердження в даному судовому засіданні. В той час, як доводи позивача про наявність трудових відносин із відповідачем підтверджуються записом у трудовій книжці, який ніким не спростований на час розгляду справи.

Окрім того, в даному судовому засіданні відповідачем не доведено факт звільнення ОСОБА_3 за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Адже сам позивач в попередніх судових засіданнях стверджував, що такої заяви не писав.

Таким чином, враховуючи всі обставини справи та зібрані, на засадах диспозитивності та змагальності сторін докази, суд вважає, що при звільненні ОСОБА_3 було порушено його право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (ст.43 Конституції України).

В силу ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня, коли від дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, які наведені в п. 4 Постанови Пленуму від 06.11.1992 року № 9, встановлені ст. 228, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобовязаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Клопотання про поновлення пропущеного строку не було заявлено. Повідомлення Центру поштового звязку №2 не підтверджує отримання ОСОБА_5 рекомендованого листа із трудовою книжкою саме від ТзОВ «Престиж-О».

Таким чином, в дане судове засідання не надано доказів того, що позивач дізнався про порушення свого права лише 02.04.2015року.

До суду з позовом про захист свого права позивач звернулася 24.04.2015 року, тобто з пропуском місячного строку, передбаченого ч.1 ст. 233 КЗпП України, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Доказів наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, які обєктивно перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, суду не надано та не встановлено в судовому засіданні, у звязку з чим відсутні підстави для його поновлення, передбачені ст. 234 КЗпП України.

У звязку з зазначеним, вимога про поновлення ОСОБА_3 на посаді директора ТзОВ «Престиж-О» не підлягає задоволенню, і як наслідок, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення середнього заробітку, визнання незаконним та скасування наказу №2-К від 25.02.2015 року.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.38,48,233,234,235 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», керуючись ст.ст.10,11,60,179,209,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_3 у позові до товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж О», третя особа ОСОБА_4 про скасування наказу та поновлення на роботі, у звязку з пропуском місячного строку звернення до суду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд в апеляційний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення підписано 26.08.2015 року.

Суддя: ОСОБА_6