Справа №560/156/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 31 жовтня 1999 року Людинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, а/з №12, від якого у них є діти: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги мотивує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Підставами для цього стали втрата взаєморозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування. Відповідач відмовляється піклуватися про збереження сімейних відносин, не забезпечує утримання родини, не допомагає вести домашнє господарство. Близько семи років сторони проживають окремо один від одного.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та просила суд шлюб розірвати, дітей залишити проживати разом із нею та залишити їй прізвище, яке вона мала в шлюбі "ОСОБА_1".

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний на розірвання шлюбу, не заперечув проти того, щоб діти залишитись проживати разом із позивачкою, однак заперечув проти залишення позивачці прізвища "ОСОБА_1".

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного сімейного життя, господарства, разом не проживають близько семи років, не підтримують подружніх стосунків, між ними втрачено любов та взаємоповагу, сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо.

Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їхніх дітей.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112, 113, 160 СК України, ст.ст. 10, 60, 81, 88, 214, 215, 292, 294 ЦПК України суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб, що уклали ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 31 жовтня 1999 року Людинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, а/з №12 - розірвати.

Неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити проживати разом із матір'ю.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки надалі іменувати - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Заступник голови Дубровицького

районного суду К.М. Отупор