АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Судді-головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О., Каратаєвої Л.О.

при секретарі Левцунову І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 103681,25 грн., яка складається з: 5669,73 грн. - заборгованість за кредитом, 31833,93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 66177,59 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 27.07.2004 року між ним та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № LGL1SK0463, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 8000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36,00 % на рік, з кінцевим терміном повернення 27.07.2006 року. Вимоги до відповідачки, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки. Відповідачка ОСОБА_5 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 18.05.2013 року у розмірі 103681,25 грн., тому просить стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № LGL1SK0463 від 27.07.2004 року у розмірі 93681,25 грн., витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн., сплачений судовий збір, стягнути солідарно з відповідачів суму у розмірі 10000 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2015 року відмовлено ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позовних вимог.

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з апеляційною скаргою на зазначене рішення суду, де ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до укладеного договору № LGL1SK0463 від 27.07.2004 року ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 8000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36,00 % на рік, з кінцевим терміном повернення 27.07.2006 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № LGL1SK0463 від 27.07.2004 року між позивачем та відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» був укладений договір поруки № 167 від 20.10.2010 року.

Відповідач ОСОБА_5 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, згідно розрахунку, виникла заборгованість станом на 18.05.2013 року у розмірі 103681,25 грн., яка складається з: 5669,73 грн. - заборгованість за кредитом, 31833,93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 66177,59 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Строк дії кредитного договору № LGL1SK0463 від 27.07.2004 року закінчився 27.07.2006 року, позовна давність за даним договором сплинула 27.07.2009 року. Позивач звернувся до суду з позовом 10.07.2013 року, тобто через 4 роки після спливу строку позовної давності, тому суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у позові з зазначених підстав.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, апеляційний суд не находить підстав для скасування рішення суду з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст. ст. 256, 257, 267 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у позові, оскільки ПАТ КБ «Приватбанк» пропустив строк для звернення з позовом до суду для захист своїх прав та законних інтересів.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, що відповідачем не заявлено про застосування позовної давності, не можуть бути підставою для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позов, пред'явлений із пропуском зазначеного строку, задоволенню не підлягає, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі до винесення рішення у справі (частини третя і четверта статті 267 ЦК).

Колегія суддів вважає, що відповідач звернувся з такою заявою про застосування позовної давності, оскільки він в заяві про перегляд заочного рішення зазначає про сплив позовної давності/а.с. 27 зв./

Приведені в апеляційній скарзі доводи, що мало місце переривання строку позовної давності, не можуть бути підставою для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог, оскільки переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах позовної давності, а не після його спливу.

Допущені судом порушення вимог норм процесуального права, на які посилається позивач, не вплинули на законність правильного по суті рішення суду.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вони зводяться до тлумачення апелянтом норм права та до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом першої інстанції оцінки, і висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з дня проголошення.

СУДДІ: