Справа № 369/8569/14 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/1021/15 Доповідач у 2 інстанції Савченко
Категорія 46 19.02.2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 лютого 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Білоконь О.В., Ігнатченко Н.В.

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року у справі:

- за позовом відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, відділ Держземагенства в Києво-Святошинському районі Київської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішень ради, державних актів, скасування державної реєстрації, зобов'язати вчинити дії;

- за зустрічним позовом ОСОБА_1 до відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа Білогородська сільська ради Києво-Святошинського району Київської області, відділ Держземагенства в Києво-Святошинському районі Київської області про зобов'язання вчинити дії;

- за зустрічним позовом ОСОБА_3 до відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа Білогородська сільська ради Києво-Святошинського району Київської області, відділ Держземагенства в Києво-Святошинському районі Київської області про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року відокремлений підрозділ «Аварійно-технічний центр» ДП «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернувся до суду із вказаним віище позовом, який мотивував тим, що у 1994 році за рішенням Білогородської сільської ради було попередньо погоджене місце розташування земельної ділянки Державного аварійно-технічного центру «ДАТЦ» Державного комітету України по використанню ядерної енергії за рахунок земель запасу в межах Білогородської сільської ради. У серпні 1999 року за рішення ради земельну ділянку передано в постійне користування, а 23 жовтня 1999 року Державний аварійно-техічний центр України отримав державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 7,8га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На початку вересня 2013 року відокремлений підрозділ почав виготовлення проектно-технічної документації для присвоєння цій ділянці кадастрового номеру, у процесі якого виявлено накладання меж земельної ділянки на суміжні ділянки, належні відповідачам, що у свою чергу унеможливлює отримання кадастрового номеру.

Посилаючись на порушення своїх прав просив визнати недійсним, протиправним та скасувати рішення Білогородської сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_1 ділянка площею 0,1513га :05:001:0453); визнати недійсним, протиправним та скасувати рішення Білогородської сільської ради №94/24 та №94/4 від 26 грудня 2006 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_1 ділянка площею 4,0958 га :05:001:0296) та ОСОБА_3 площею 3,1823га (кадастровий номер :05:001:0298); скасувати право власності та державну реєстрацію на земельні ділянки та визнати недійсним державні акти на право на земельні ділянки за кадастровими номерами :05:001:0453, :05:001:0296, :05:001:0298; зобов'язати Держземагенство Києво-Святошинського району Київської області присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, що перебуває у власності ВП «Аварійно-технічний центр» ДП «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Відповідачка ОСОБА_1 подала до суду зустрічний позов, де просила суд зобов'язати ВП «Аварійно-технічний центр» ДП «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 0,1513га (кадастровий номер :05:001:0453) та привести її у придатний для використання стан шляхом знесення бетонної огорожі, котельні та газорозподільного пункту за власний рахунок; зобов'язати ВП «Аварійно-технічний центр» ДП «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 4,0958га (кадастровий номер :05:001:0296) та привести її у придатний для використання стан шляхом знесення бетонної огорожі, котельні, газорозподільного пункту за власний рахунок. Вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить земельні ділянки площами 0,1513 га (кадастровий номер :05:001:0453) та 4,0958 га (кадастровий номер :05:001:0296) на підставі державних актів. Відповідач за зустрічним позовом встановив паркан по периметру земельної ділянки, яка перебувала в користуванні Державного аварійно-технічного центру, бетонну огорожу та самочинно побудував котельню та газорозподільний пункт. При цьому дані будови знаходяться на її земельній ділянці, що позбавляє її права на частину своєї земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_3 також подав до суду зустрічний позов, де просив суд зобов'язати ВП «Аварійно-технічний центр» ДП «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 3,1823га (кадастровий номер :05:001:0298) та привести її у придатний для використання стан шляхом знесення бетонної огорожі за власний рахунок. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 3,1823 га (кадастровий номер :05:001:0298) на підставі державного акту. Відповідач за зустрічним позовом встановив паркан по периметру земельної ділянки, яка перебувала в користуванні Державного аварійно-технічного центру, бетонну огорожу. При цьому огорожа знаходиться на його земельній ділянці, що позбавило його права на частину своєї земельної ділянки площею 0,1415га.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні як первісного позову, так і обох зустрічних позовів.

Відокремлений підрозділ «Аварійно-технічний центр» ДП «НАК «Енергоатом» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким його позовні вимоги задоволити у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права.

Учасники справи належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, представник ВП «Аварійно-технічний центр» ДП «НАК «Енергоатом»подав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із хворобою, не надавши доказів про хворобу, що у свою чергу свідчить про відсутність поважних причин неявки і згідно ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 13 серпня 1999 року затверджено технічну документацію проекту відведення земельної ділянки в постійне користування загальною площею 7,8 га Державному аварійно-технічний центру Міненерго України.

23 жовтня 1999 року Державний аварійно-технічний центр України отримав державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 7,8 га, що розташована на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, з цільовим призначенням для розміщення технічної бази.

Наказом Міністерством палива та енергетики України № 619 від 25 жовтня 2002 року Державний аварійно-технічний центр України реорганізовано шляхом приєднання його до ДП «НАЕК «Енергоатом» на правах структурної одиниці - відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», який є правонаступником прав та обов'язків, пов'язаних з діяльністю ДАТЦУ. Рішенням правління НАЕК «Енергоатом» №53 від 06 грудня 2002 року створено відособленй підрозділ «Аварійно-технічий центр НАЕК «Енергоатом» на базі майна Державного аварійно-технічного центру Мінпаливаенерго, що реструктурується шляхом приєднання до компанії.

Наказом №765 від 13 листопада 2002 року було створено ВП «Аварійно-технічний центр» НАЕК «Енергоатом».

Відповідно до положення про відокремлений підрозділ «Аварійно-технічний центр» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремлений підрозділ не має статусу юридичної особи.

Це ж стверджується витягом із ЄДРПОУ (т.1 а.с.13).

Також встановлено, що рішенням Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26 грудня 2006 року затверджено проект землеустрою щодо та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4,0958 га в межах с. Білогородка, з цільвим призначенням землі житлової забудови (кадастровий номер :05:001:0296). 07 серпня 2007 року ОСОБА_1 отримала державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26 грудня 2006 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 площею 3,1823 га в межах с. Білогородка, з цільовим призначенням землі житлової забудови (кадастровий номер :05:001:0298). 31 серпня 2007 року

ОСОБА_3 отримав державний акт на право власності на дану земельну ділянку. 12 липня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1513га, яка знаходиться на території с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :05:001:0453.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову ВП «Аварійно-технічний центр» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», суд обгрунтовував свої висновки тим, що позивач не є юридичною особою і посилається на порушення своїх прав, а не прав ДП НАЕК «Енергоатом». Крім того, оскаржуючи право власності відповідачки ОСОБА_1 на ділянку площею 0,1513 га, яка набута останньою за договором купівлі-продажу, позивач не оскаржує самого договору.

Відмовляючи задоволенні обох зустрічних позовів, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки недоведеністю зустрічних позовів та відсутністю доказів про порушення прав відповідачів.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками, оскільки суд у порушення вимог статей 213, 214 ЦПК України в достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин, допустивши порушення норм процесуального права.

Вирішуючи спір та прийшовши до висновку, що позивач не є юридичною особою і не має цивільної процесуальної дієздатності, суд не звернув уваги на приписи процесуального закону, зокрема положення п.1 ч.1 ст.207 ЦПК України, яка вказує на те, що заява, подана особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності, залишається судом без розгляду.

Також суд не врахував, що зустрічний позов подано до відповідача, який не має цивільної процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення судом норм процесуального парва, які є обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст.310 ЦПК України рішення у справі підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених ст.ст.205, 207 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду якщо заяву, подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Згідно положень ст.ст. 29, 30 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права тпа виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні та юридичні особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Поскільки первісний позов в даній справі подано відокремленим підрозділом «Аварійно-технічний центр» ДП «НАК «Енергоатом», який не є юридичною особою, а отже

не має цивільної процесуальної дієздатності, то колегія суддів вавжає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

З огляду на те, що відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_1 пред'явили зустрічні позови до особи, яка не є юридичною особою і не маєцивільної процесуальної дієздатності, колегія суддів прийшла джо переконання про необхідність відмови їм у позові у зв'язку із поданням позову до неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 310, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» задоволити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року скасувати і ухвалити нове.

Позов відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, відділ Держземагенства в Києво-Святошинському районі Київської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішень ради, державних актів, скасування державної реєстрації, зобов'язати вчинити дії залишити без розгляду.

Відмовити у задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_1, ОСОБА_3 до відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа Білогородська сільська ради Києво-Святошинського району Київської області, відділ Держземагенства в Києво-Святошинському районі Київської області про зобов'язання вчинити дії.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :