Справа № 426/4802/15-ц
УХВАЛА

03 грудня 2015 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в особі судді Реки А.С., вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

Встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч.2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованиммісцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на її утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо вона не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до положень частини 3 статті 122 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 9-524/0/4-15 від 02.04.2015 року щодо надання розяснень з окремих питань застосування норм цивільного процесуального законодавства в умовах проведення антитерористичної операції, у звязку з припиненням роботи підрозділів ДМС у Донецькій та Луганській областях та відсутністю централізованого реєстраційного обліку осіб в ДМС здійснення перевірки реєстрації місця проживання осіб на території зазначених областей є неможливим, а що стосується внутрішньо переміщених осіб в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», то підтвердженням їх місця проживання (перебування) може бути довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка містить відомості про зареєстроване фактичне місце проживання таких осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до положень ч. 1,5 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Реєстрація або перереєстрація місця проживання внутрішньо переміщеної особи здійснюється територіальними підрозділами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції).

Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 27.11.2015 року №18015/о/14-15/081, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Білокуракинського району Луганської областіі та її зареєстроване фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (відділення звязку 92200),

Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 03.12.2015 року № 18393/о/14-15/081, ОСОБА_2І, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Білокуракинського району Луганської областіі та його зареєстроване фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, квар. Победи, 19, 12 (відділення звязку 92200), що за територіальністю знаходиться поза межами Сватівського району Луганської області.

Підстав для зміни підсудності, встановлених ст. ст. 110 114 ЦПК України, не встановлено.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 122 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно повернути позивачеві на підставі п.4. ч.3 ст. 121 ЦПК України, розяснивши позивачу його право на звернення до належного суду у відповідності з вимогами ст. 109 ЦПК України.

Керуючись ст.109, п.4 ч.3 ст. 121, ст.ст. 210, 294 ЦПК України, -

Ухвалив:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 повернути позивачу, як не підсудну Сватівському районному суду Луганської області для подання до належного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення пятиденного строку її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя А.С. Река