Провадження № 2/534/57/15
Справа 534/2824/14-ц
Рішення

Іменем України

30 березня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 /треті особи: АТ «СК «АХА Страхування», Моторне(транспортне) страхове бюро України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 завдану пошкодженням автомобіля майнову та моральну шкоду.

Збільшивши під час судового провадження обєм заявлених позовних вимог із одночасною заявою про залучення ОСОБА_4 в якості співвідповідача у справі (а.с. 60), позивач в порядку солідарної відповідальності просив стягнути з відповідачів завдану їх спільними неправомірними діями майнову та моральну шкоду, судові витрати та витрати повязані із зберіганням пошкодженого автомобіля на штрафмайданчику.

Позовні вимоги, підтримані позивачем в судовому засіданні, обґрунтовуються посиланням на протиправність дій співвідповідачів, повязаних із незаконним заволодінням належним йому транспортним засобом та його пошкодженням, і як наслідок, заподіянням матеріальної та моральної шкоди, яку в повному обсязі, наряду з понесеними ним судовими витратами просить стягнути з відповідачів, як заподіювачів шкоди.

Ухвалою Комсомольського міського суду від 11 березня 2015 року (а.с. 95) до участі у справі я якості співвідповідача залучений ОСОБА_4

Відповідачі в судове засідання не зявились двічі, причину неявки до суд не повідомили. Про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку ( а.с. 49-53 ).

Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності його відповідної згоди, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, та дослідивши надані ним на обґрунтування заявленого позову докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких мотивів:

Судом встановлено, що 28 березня 2014 року близько 23-10 год., ОСОБА_4 маючи на меті незаконне використання транспортного засобу всупереч волі власника, відімкнувши двері, проник в салон належного ОСОБА_1 автомобіля «Шевроле Авео», з реєстр. № ВІ 6961АВ, і незаконно заволодівши згаданим автомобілем, з місця події зник, розпорядившись транспортним засобом на власний розсуд. Годину потому, близько 24-00 год., кермо згаданого автомобіля передав ОСОБА_3, який під час здійснення руху, не впоравшись з керуванням, допустив ДТП, внаслідок чого автомобіль отримав механічні ушкодження.

Постановою Комсомольського міського суду від 22 квітня 2014 року ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 6).

Вироком Комсомольського міського суду від 30 грудня 2014 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.289 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік (а.с. 61-63). Цивільний позов у відношенні ОСОБА_3 залишений судом без розгляду з урахуванням меж предявленого ОСОБА_4 обвинувачення.

Правовідносини, що виникли, регулюються главою 82 ЦК України. В даному випадку мають місце зобовязання, що виникають із заподіяння шкоди, в т.ч. внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для застосування солідарної відповідальності, як на тому наполягає позивач, суд виходить з наступного:

Згідно з загальними положеннями про відшкодування шкоди, шкода, завдана майну та здоровю фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок, та є вина зазначеної особи.

Враховуючи характер участі кожного із співвідповідачів з огляду на ступінь їх винуватості, як вона визначена судовими рішеннями, суд наголошує на тому, що матеріальні збитки, спричинені пошкодженням автомобіля, стали безпосереднім наслідком неправомірних дій ОСОБА_3 - вчиненням ним ДТП, що виключає співучасть ОСОБА_4 та правову підставу для застосування положень закону про солідарну відповідальність.

З врахуванням положень ст.61 ЦПК України суд вважає, що предметом розгляду даної справи, за наявності судового рішення про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ДТП, є питання про наявність і розмір завданої шкоди, та підстави цивільно-правової відповідальності.

Обгрунтовуючи наявність та розмір завданої ДТП шкоди, позивач надав суду висновок автотоварознавчої експертизи (а.с.64-92) згідно з яким матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля марки «Шевроле Авео», з реєстр. № ВІ 6961АВ становить 69960 грн.50 коп.

Покладаючи на ОСОБА_3 обовязок відшкодувати заподіяну майну позивача матеріальну шкоду, суд, з врахуванням положень ст.ст.1166,1187 ЦК України та даними автотехнічного обстеження, виходить з встановленого Законом правила про те, що завдана неправомірними діями шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і в даному випадку складається з таких сум: 69 960 грн. 50 коп. /вартість пошкодженого автомобіля/ та витрат, повязаних з його зберіганням на штрафмайданчику /а.с. 99/, що в цілому становить суму 71 760 грн. 50 коп.

Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд, з урахуванням розяснень, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму ВСУ №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», вважає за необхідне зобовязати потерпілого після відшкодування збитків передати згадане майно особі, відповідальній за шкоду.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Розмір відшкодування моральної шкоди, відповідно до розяснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Обґрунтовуючи наявність і розмір моральної шкоди, позивач зазначив, що внаслідок вчинених ОСОБА_3 неправомірних дій зазнав суттєвих змін у звичайному, сталому для нього ритмі життя. Має вади із здоровям, які ускладнились через перенесену душевну травму, яка носить довготривалий характер і наслідки якої відчуває до теперішнього часу, компенсацію моральної шкоди оцінює розміром 10 000 грн.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачу на думку суду є доведеним і очевидним, оскільки є наслідком протиправної поведінки ОСОБА_3

Вирішуючи питання про розмір відшкодування, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги форму і ступінь вини ОСОБА_3, а також характер наслідків від вчиненого ним неправомірного діяння, суму визначеної потерпілим компенсації вважає цілком співмірною розміру завданих потерпілому моральних збитків.

Судові витрати у справі, повязані з оплатою судового збору в розмірі 243 грн.60 коп.(а.с. 1), послуг експерта в сумі 950 грн.(а.с.93) та правової допомоги адвоката в сумі 2598 грн.40 коп (а.с. 100-101) покладені судом на сторону відповідача у відповідності до положень ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213,215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну пошкодженням автомобіля в розмірі 71760 грн.50 коп., компенсацію моральних збитків в розмірі 10 000 грн., судові витрати, повязані з оплатою судового збору, послуг експерта та правової допомоги адвоката в розмірі 3 792 грн.

Зобовязати ОСОБА_1 після відшкодування збитків передати ОСОБА_3 майно, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність

В задоволенні вимог, предявлених до ОСОБА_4 позивачу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.В.Окунь