Справа № 199/5451/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

19 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Карабань А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до фізичної особи підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Інвест» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором з позичальника фізичної особи підприємця ОСОБА_1, а також з його поручителів - ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Інвест».

Вирішуючи питання щодо можливості подальшого провадження у цивільній справі в частині позовних вимог до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Інвест», суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-745 від 01 липня 2015 року, згідно якого відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою. Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Отже у справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій помилково прийняли до розгляду позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Основа», ТОВ «Галицька Основа» та СП «ТОВ «Основа Солсиф».

Оскільки позивачем, який є юридичною особою, заявлено майнові вимоги до боржників юридичної особи та фізичної особи - підприємця, спір в цій частині на підставі ст. 12 ГПК України підвідомчий господарським судам і, згідно вимог ч. 1 ст. 15 ЦПК України, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України провадження у справі в частині позовних вимог до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Інвест»підлягає закриттю, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, єдиним відповідачем по цивільній справі залишається ОСОБА_2.

Згідно ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

До початку розгляду справи по суті встановлено, за відомостями адресно-довідкового відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є адреса: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський р-н, вул. Гладкова, б. 6, кв. 110.

Оскільки територіальна компетенція Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська не поширюється на Бабушкінський район міста Дніпропетровська, провадження у справі помилково відкрите з порушенням правил підсудності, визначених ст. 109 ЦПК України.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового засідання виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

За наведених обставин цивільну справу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України слід передати до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України, ч. 1 ст. 15, ст. 16, ст. 109, п. 2 ч. 1 ст. 116, п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за цивільним позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до фізичної особи підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Інвест» про стягнення заборгованості за кредитним договоромв частині позовних вимог до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Інвест»- закрити.

Розяснити позивачу його право звернутися до суду з аналогічними вимогами в порядку господарського судочинства.

Подальше провадження у справі здійснювати у межах позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати на розгляд до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий:

19.08.2015