У х в а л а

іменем україни

08 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Дьоміної О.О.,Коротуна В.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_4 про стягнення збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, обґрунтовуючи вимоги тим, що 09 квітня 2014 року при проведенні представниками позивача перевірки дотримання споживачами вимог законодавства про користування електричною енергією у квартирі АДРЕСА_1 (договір про користування електричною енергією від 27 грудня 2011 року № 0) було виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила), зокрема, самовільне підключення електроустановок до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку з порушенням схеми обліку, у зв'язку з чим було складено акт про порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення № 22523. На підставі вказаного акта відповідачу було нараховано вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 14 431 грн 68 коп. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути на його користь зі ОСОБА_4 зазначену вище суму в рахунок відшкодування збитків, заподіяних електропостачальнику внаслідок порушення Правил.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ПАТ «Київенерго» 14 431 грн 68 коп. у відшкодування збитків, розрахованих за актом порушень Правил користування електричною енергією. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги висновків суду не спростовують.

Так, ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_203/ed_2015_04_07/pravo1/Z970575.html?pravo=1> передбачено, що споживач електричної енергії несе відповідальність згідно з законодавством, за порушення умов договору та Правил користування електричною енергією <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2010_02_04/pravo1/REG1442.html?pravo=1>.

Пунктами 48 та 53 Правил передбачено, що споживач несе відповідальність згідно з законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2010_02_04/pravo1/REG1442.html?pravo=1>, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. На підставі акту енергопостачальним має право відключити споживача від електроенергії та нарахувати збитки.

Порядок складання актів про порушення споживачем Правил передбачено п. 53 Правил, відповідно до якого у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричної енергії, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акту вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представника енергопостачальника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1822/ed_2015_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог та в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1822/ed_2015_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> на припущеннях рішення суду ґрунтуватись не може.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки відповідачем допущено порушення Правил, що доведено позивачем, і ці обставини підтверджуються матеріалами справи, у тому числі актом про порушення, складеним відповідно до вимог п. 53 Правил.

Визначаючи розмір збитків, які підлягають стягненню зі споживача, апеляційний суд правильно керувався розрахунком, проведеним позивачем відповідно до вимог Методики.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів, викладених в оскаржуваних рішеннях, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції та висновків судів першої та апеляційної не спростовують.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі не призвело до неправильного вирішення справи, а правильне по суті рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань, тому відповідно до ч. 2 ст. 337 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2129/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> судові рішення скасуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. ПаріноваО.О. ДьомінаВ.М. Коротун