У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,
суддів: Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,
Завгородньої І.М., Юровської Г.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО-Україна», ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - ОСОБА_10, про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 31 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 05 липня 2013 року на перехресті вулиць Ільїна та Добровольського у м. Черкаси з вини водіїв ОСОБА_10, ОСОБА_8 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки КАМАЗ-53212, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_7, під керуванням ОСОБА_10; автомобіля марки «Mercedes-Benz Vario», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_9, під керуванням ОСОБА_8; а також автомобіля марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_3, що належить позивачці, під керуванням ОСОБА_11

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивачки задано збитків на суму 36 998 грн 98 коп.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_10 та ОСОБА_8 застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» (далі - ПАТ «СГ «ТАС») та у Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «ІНГО-Україна» (далі - ПАТ «АСК «ІНГО-Україна») відповідно.

ПАТ «СГ «ТАС» частково виплатило страхове відшкодування у розмірі 8187 грн 68 коп., інший страховик - ПАТ «АСК «ІНГО-Україна» − шкоду не відшкодував. ОСОБА_8 виплатив відшкодування у розмірі франшизи - 510 грн, ОСОБА_12 франшизу в розмірі 100 грн не відшкодував.

ОСОБА_6 просила стягнути на відшкодування майнової шкоди з: ПАТ «СГ «ТАС» − 5466 грн 36 коп., ОСОБА_12 - 100 грн, ПАТ «АСК «ІНГО-Україна» - 13 754 грн 04 коп.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня

2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_6 4544 грн 63 коп на відшкодування майнової шкоди. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 100 грн на відшкодування майнової шкоди. Стягнуто з ПАТ «АСК «ІНГО-Україна» на користь ОСОБА_6 13 244 грн 04 коп. на відшкодування майнової шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 31 жовтня

2014 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня

2014 року у частині стягнення з ПАТ «АСК «ІНГО-Україна» майнової шкоди скасовано, у цій частині позову відмовлено. У іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга має бути задоволена частково.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги апеляційним судом не дотримано.

Судами встановлено, що 05 липня 2013 року о 13 год. 15 хв. на перехресті вулиць Ільїна та Добровольського у м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки КАМАЗ-53212, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_7, під керуванням ОСОБА_10, автомобіля марки «Mercedes-Benz Vario», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_9, під керуванням ОСОБА_8 та автомобіля марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_3, що належить ОСОБА_6, під керуванням ОСОБА_11 (а. с. 8, т. 1).

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2013 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_10 (а. с. 9, т. 1).

Згідно з висновком експерта судової автотоварознавчої експертизи від 26 лютого 2014 року № 47/14-23 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_3, що належить ОСОБА_6, задано збитків у розмірі 27 508 грн 09 коп. (а. с. 88−92, т. 1).

Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля КАМАЗ-53212, державний номерний знак НОМЕР_1, застрахована у ПАТ «СГ «ТАС» згідно з полісом страхування цивільно-правової відповідальності серії АЕ № 1173469 від 15 лютого 2013 року, розмір франшизи - 100 грн, ліміт страхування - 50 тис. грн (а. с. 10, 45 т. 1).

Згідно з відомістю виплат від 06 грудня 2013 року № 2061213 ПАТ «СГ «ТАС» виплатило ОСОБА_6 страхове відшкодування у розмірі 8187 грн 68 коп. (а. с. 69, т. 1).

Відмовляючи у позові до ОСОБА_8, апеляційний суд керувався тим, що відсутні будь-які об'єктивні відомості стосовно факту зіткнення автомобіля позивачки та автомобіля під керуванням ОСОБА_8, що у свою чергу унеможливлює покладення обов'язку відшкодування шкоди і на ПАТ «АСК «ІНГО-Україна», в якій застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Mercedes-Benz Vario», державний номерний знак НОМЕР_2, згідно з полісом страхування цивільно-правової відповідальності серії АС № 1654497 від 29 квітня 2013 року, розмір франшизи - 510 грн (а. с. 112, т. 1).

Із такими висновками апеляційного суду погодитися не можна, оскільки із матеріалів цивільної справи вбачається, що судом першої інстанції досліджувалися матеріали адміністративної справи № 711/5947/13-п, провадження № 3/711/1306/13 про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а. с. 58, т. 1), у зв'язку з чим до участі у справі суд і залучив співвідповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ПАТ «АСК «ІНГО-Україна».

Крім того, згідно з висновком судової автотехнічної експертизи від 11 березня 2014 року № 48/14-23 у дорожній обстановці дії водія ОСОБА_8 не відповідали вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, знаходилося у причинному зв'язку із зіткненням з автомобілем марки КАМАЗ-53212, державний номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 84−86, т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина.

Стягуючи суму франшизи з ОСОБА_7, суд не визначився з правовою підставою та не встановив, чи перебував водій ОСОБА_10 під час керування автомобілем марки КАМАЗ-53212, державний номерний знак НОМЕР_1, у трудових відносинах з власником автомобіля, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Скасувавши рішення суду першої інстанції відносно ПАТ «АСК «ІНГО-Україна», апеляційний суд разом з тим не звернув увагу, що сума завданого позивачці збитку складає 27 508 грн 09 коп., і не вирішив питання про відшкодування усього розміру майнової шкоди з ПАТ «СК «ТАС» у межах ліміту страхування, у разі доведення відсутності протиправних дій та вини ОСОБА_8 у виникненні дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої спричинено майнову шкоду ОСОБА_6, як власнику автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_3.

Порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, допущені судом апеляційної інстанції, унеможливлюють їх виправлення на стадії касаційного перегляду справи, за таких обставин рішення апеляційного суду не може вважатися законними й обґрунтованим, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 335, 336, 338, 343, 344, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 31 жовтня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Ситнік
Судді: Є.П. Євграфова
І.М. Завгородня
Т.О. Писана
Г.В. Юровська