Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2037/15-ц

29 грудня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючої судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Боєчко О.Р.,

з участю представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

20.10.2015 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 04.08.2008 року складено відповідний актовий запис № 166.

В шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживали з матірю.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.05.2008 року присуджено стягувати з нього в користь відповідачки на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

З червня 2015 року син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 змінив місце проживання та проживає з ним в м. Надвірна.

В звязку з ремонтом квартири та періодичними виїздами на сезонні роботи він разом з неповнолітнім сином переїхали проживати до будинку його матері ОСОБА_7, де син ОСОБА_6 навчається в Битківській ОСОБА_8 ступенів № 1.

Він ніде не працює, проживає на тимчасові заробітки, підприємницької діяльністю не займається, проживає з матірю, яка постійно хворіє та потребує допомоги. Крім того, через переїзд сина він несе додаткові витрати на її утримання, що призвело до погіршення його матеріального становища.

Вважає, що оскільки син ОСОБА_6 проживає з ним та перебуває на його утриманні, відпали правові підстави виплачувати відповідачці аліменти на його утримання, а навпаки зявились підстави для стягнення з відповідачки в його користь аліментів на утримання сина.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просить суд постановити рішення, яким звільнити позивача від обовязку сплати на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, а також стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява, в якій просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти звільнення позивача від обовязку сплати на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, оскільки останній дійсно проживає з батьком, однак повністю заперечує про стягнення з неї в користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, оскільки з нею проживає ще інший син ОСОБА_5, на утримання якого позивач сплачує їй аліменти, і тому буде нелогічно, щоб вони сплачували аліменти один одному. В звязку з вище наведеним вважає, що позивача слід звільнити від обовязку по сплаті аліментів на утримання обох дітей, однак відмовити у задоволенні вимоги про стягнення з неї в користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 181 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 04.08.2008 року складено відповідний актовий запис № 166 (а.с. 4).

В шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.05.2008 року присуджено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 3).

Згідно ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

В даному випадку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 після досягнення чотирнадцятирічного віку за власним бажанням змінив місце проживання.

З червня 2015 року син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 змінив місце проживання та переїхав проживати до батька ОСОБА_2 в м. Надвірна.

Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Битківської селищної ради та копії довідки ОСОБА_8 ступенів № 1 від 25.09.2015 р. № 107, позивач на даний час разом з неповнолітнім сином проживає в будинку своєї матері ОСОБА_7 в смт. Битків, де син ОСОБА_6 навчається в Битківській ОСОБА_8 ступенів № 1, не працює, проживає на тимчасові заробітки, підприємницької діяльністю не займається, проживає з матірю, яка постійно хворіє та потребує допомоги. Крім того, через переїзд сина він несе додаткові витрати на його утримання, що призвело до погіршення його матеріального становища (а.с. 7-8).

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. Відповідач ОСОБА_3 у своїх запереченнях на позов від 16.11.2015 р. визнала ту обставину, що неповнолітній син проживає разом за батьком та знаходиться на його утриманні.

Враховуючи принцип справедливості та добросовісності, а також рівність прав і обов'язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, суд прийшов до висновку про доцільність стягнення на користь на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 .

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 цього ж Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що розмір аліментів, які належить стягувати з відповідача на утримання дитини, слід встановити в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Судом також встановлено, що обставини, які викликали стягнення аліментів з позивача на користь відповідача змінились. Оскільки, неповнолітній ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає разом з позивачем та саме він його матеріально утримує, тому суд вважав за необхідне звільнити позивача ОСОБА_2 від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 -ІНФОРМАЦІЯ_4, які стягуються відповідно до рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.05.2008 року № 2-567/2008 р.

Правових підстав для звільнення від сплати аліментів на двох дітей за добровільною згодою відповідача під час розгляд у вказаного позову у суда не має.

Таким чином з врахуванням матеріального стану та стану здоровя платника аліментів, суд прийшов до переконання, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі по 450 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з сторін, зокрема: по 487 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави з кожного.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СКУкраїни та керуючись ст.ст.209, 213, 214, 215, ст. 367 ч. 2 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів задовільнити повністю.

Звільнити ОСОБА_2 від обовязку сплати на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 250 грн. на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, які стягуються на підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.05.2008 року № 2-567/2008 р.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с. Великий Мидськ, вул. Центральна 103, Костопільського району, Рівненської області, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 450 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 20.10.2015 р.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ін. код НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Стягнути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с. Великий Мидськ, вул. Центральна 103, Костопільського району, Рівненської області на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено 31.12.2015 року