Справа №359/5541/15-ц
Провадження № 2/359/1793/2015р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Величка В.П.,

при секретаря судового засідання - Шукало М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника, компенсації втрати частини заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

В червні 2015 р. позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, який уточнив, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 10341,27 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 86700 грн., компенсації втрати частини заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 7 732,04 грн. та моральної шкоди в сумі 10000 грн., обґрунтовуючи тим, що з 22.04.2013 року його було звільнено за угодою сторін, згідно п.1 ст. 36 КЗпП України з посади заступника начальника відділу логістики і постачання. Однак, при звільнені з роботи з ним не було проведено повного розрахунку.

У судове засідання позивач не зявився. До початку розгляду справи від позивача надійшла заява, відповідно до якої, просив справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, також надав письмові заперечення проти позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 11.04.2012 р. по 22.04.2013 р. працював в Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» та був звільнений на підставі наказу № 21-ВК від 03.04.2013 року за згодою сторін, відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України, що трудовою книжкою (а.с. 5-8).

Згідно звіту про заробітну плату (а.с. 9), яка видана ПАТ «Мостобуд» (а.с. 9) за період з квітня 2012 року по квітень 2014 року сума заборгованості за заробітну плату становить 10 341,27 грн.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України „Про оплату праці, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як вбачається з наданої відповідачем довідки (а.с. 5) зазначених вимог чинного законодавства при звільненні позивача дотримано не було.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що невиплата належних позивачу сум була допущена не з вини відповідача, суду надано не було та не було зазначено джерел їх здобуття.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення на його користь сум по заробітній платі у розмірі 10 341,27 грн.

Крім того, у звязку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати позивач має право на отримання компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати». Утрата частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їхньої виплати компенсується у разі затримання виплати доходів на один і більше календарних місяців відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (з урахуванням внесених змін за постановами Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2001 року № 958 і від 31 березня 2003 року № 430). Відповідач зобовязаний зробити розрахунок суми такої компенсації.

Відповідно до частини 5 пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності передбаченої ст.177 Кодексу законів про працю України.

Під час звільнення позивача, всі належні суми повинні були виплачені йому в день звільнення. Оскільки відповідач порушив цю норму, то відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України підлягає виплаті позивачу середній заробіток за весь час затримки по день винесення судового рішення, а саме з 22.04.2013 року по день ухвалення судового рішення.

Як вбачається з розрахункового листка за квітень 2013 р. (а.с.10) середньомісячна заробітна плата позивача за останні два місяці роботи перед звільненням становить: лютий 2013 р. 3000 грн., березень 2013 року 3000 грн., середньоденний заробіток складає 150 грн. (6000 грн. / 40 р. дн.)

З дня звільнення позивача з роботи по день винесення ріщення суду минуло 578 робочих дні (за період з 23.04.2013 р. по 14.08.2015 р.). Таким чином, у Приватного акціонерного товариства «Мостобуд» виник обов'язок додатково виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 86700 гривень (578 х 150 грн.).

Щодо позовних вимог про індексацію заборгованості по заробітній платі судом встановлено наступне.

Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати. Так, основна заробітна плата, це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодав-ством; премії,пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Проаналізувавши наведені норми закону з урахуванням задоволеної частини позовних вимог, суд приходить до висновку, що компенсація втрати частини заробітнку розрахованої відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги, здійснюється з урахуванням суми боргу по заробітній платі без включення до неї суми середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У звязку з цим індексації підлягає лише заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2012 року по квітень 2013 року в розмірі 7 732,04 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно повідомлень Державної служби статистики України, які відображено у випусках загальнонаціональної газети «Урядовий кур'єр» індекс інфляції становив : у листопаді 2012 року 99,9, у грудні 2012 року - 100,2, у січні 2013 року - 100,2, у лютому 2013 року 99,9, у березні 2013 року 100,0, у квітні 2013 року 100,0, у травні 2013 року - 100,1, у червні 2013 року - 100,0, у липні 2013 року 99,9, у серпні 2013 р. 99,3, у вересні 2013 року 100,0, у жовтні 2013 р. 100,4, у листопаді 2013 року - 100,2, у грудні 2013 року - 100,5, у січні 2014 року - 100,2, у лютому 2014 року - 100,6, у березні 2014 року - 102,2, у квітні 2014 року - 103,3, у травні 2014 року - 103,8, у червні 2014 року - 101,0, у липні 2014 року 100,4, у серпні 2014 р. 100,8, у вересні 2014 року 102,9, у жовтні 2014 р. 102,4, у листопаді 2014 року - 101,9, у грудні 2014 року - 103,0, у січні 2015 року - 103,1, у лютому 2015 року - 105,3, у березні 2015 року 110,8, у квітні 2015 року 114,0, у травні 2015 р. 102,2, у червні 2015 р. 100,4, у липні 2015 р. 99,0

Враховуючи наведене суд вважає, що компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню з відповідача в розмірі 7 732,04 грн..

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн., суд не знаходить, таких підстав, оскільки позивачем не зазначено та не надано жодного доказу того, що йому нанесені моральні страждання, відсутні також розрахунки такої шкоди.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про присудження працівникові заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 3654 грн. 00 коп., відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від їх сплати.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 47, 115, 117 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», керуючись ст. ст. 4, 10, 60, 61,77, 88, 213-215, 218, ст. 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» (адреса: 01033, м. Київ, вул. Паньківська, 5, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській обл. 27.07.1996 р.) заборгованість по заробітній платі в сумі 10 341,27 грн. (десять тисяч триста сорок одна грн. 27 коп.)

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» (адреса: 01033, м. Київ, вул. Паньківська, 5, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській обл. 27.07.1996 р.) компенсацію втрати частини заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 7 732,04 грн. (сім тисяч сімсот тридцять дві грн. 04 коп.)

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» (адреса: 01033, м. Київ, вул. Паньківська, 5, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській обл. 27.07.1996 р.) середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 86 700 грн. (вісімдесят сім тисяч сімсот грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» (адреса: 01033, м. Київ, вул. Паньківська, 5, ) судовий збір на користь держави у розмірі 3654 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні 00 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_2