АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№22ц/790/2101/15 Суддя-доповідач - Кіпенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів - Макарова Г.О., Черкасова В.В.,

за участі секретаря - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 січня 2015 року по справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди,

в с т а н о в и л а:

06 серпня 2014 року Харківська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення до бюджету м. Харкова збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 536621 грн.67 коп., згідно з розрахунком величини пайового внеску виконаного за показниками опосередкованої вартості будівництва.

В обґрунтування позову Харківська міська рада вказувала, що відповідно до проведеного Департаментом економіки та комунального майна розрахунку, кошторисна вартість реконструйованої відповідачем нежитлової будівлі літ. «Б-2» (під магазин продовольчих та непродовольчих товарів з адміністративними приміщеннями і спортивним залом), загальною площею 531,0 кв.м. по АДРЕСА_1, яка була прийнята в експлуатацію на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 08.10.2013 року №ХК77 - становить 4878297 грн., а тому розмір пайової участі, яка підлягає перерахуванню до місцевого бюджету складає 536612 грн. 67 коп. (10% від вищезазначеного розміру кошторисної вартості будівництва).

ОСОБА_2 вказані кошти не сплатив, чим порушує права та інтереси територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради на отримання коштів, пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, які мають використовуватися для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 січня 2015 року в задоволенні позовних вимог Харківської міської ради відмовлено.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким їх позовні вимоги задовольнити.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановить, що суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази та дана їм належна оцінка та згідно встановленого ухвалено рішення, яке відповідає вимогам ст.213 ЦПК України.

Як встановлено судовим розглядом суду першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області 08.10.2013 року за №ХК7, було введено в експлуатацію реконструйовані нежитлові будівлі літ. «Б-2» під магазин продовольчих та непродовольчих товарів з адміністративними приміщеннями і спортивним залом (а.с.18-23).

Відповідно до ч.7 ст.27 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в комплексному соціально-економічному розвитку сіл, селищ, міст, координація цієї роботи на відповідній території.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник об'єкта будівництва зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування, не пізніше ніж 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника будівництва щодо його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Згідно з ч.1. ст.40 цього Закону, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

На виконання цих вимог рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011р. №804, затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова (зі змінами рішення від 22.05.2013 року № 319), який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску.

Відповідно до пункту 1.6 Порядку під будівництвом слід розуміти - нове будівництво, реконструкцію, реабілітацію, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва, а під об'єктами будівництва - будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення та їх комплекси.

Згідно з пунктом 1.5 Порядку пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету міста Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Харкова. Залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради. Для укладення такого договору замовник зобов'язаний звернутись із відповідною заявою до Департаменту не пізніше, ніж за 30 календарних днів до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Матеріали справи містять договір від 12 грудня 2014 року за №390-14/3, укладений між ОСОБА_2 та Департаментом економіки та комунального майна про пайову участь у розвитку інфраструктури (а.с.141).

Як встановлено судовим рішенням суду першої інстанції та не заперечується сторонами по справі, вказаний договір в судовому порядку не оскаржувався та судовим рішенням як недійсний не визнаний.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідач ОСОБА_2 вимоги вказаного договору виконав, сплативши пайовий внесок у розвиток інфраструктури м. Харкова в розмірі 58388 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень, які містять в матеріалах справи (а.с.144-145).

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач ОСОБА_2 як замовник реконструкції, свій обов'язок на участь у розвитку інфраструктури міста виконав, сплативши пайовий внесок відповідно до розрахунку величини пайової участі при реконструкції нежитлової будівлі (а.с.142).

За положеннями статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є в тому числі доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі - наслідком такої протиправної поведінки.

Позивачем не надано доказів про порушення відповідачем ОСОБА_2 права територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради на отримання коштів тому, на підставі ст.22 ЦК України не має підстав для відшкодування збитків у формі упущеної вигоди.

З інших підстав позивачі позову не заявляли.

З врахуванням наведеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели або могли привести до неправильного вирішення справи, оскільки рішення судом першої інстанції постановлено відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -