Справа № 127/4789/15-ц
Провадження № 2/127/2681/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2015 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці про стягнення компенсації втрати частини недоплаченого відшкодування втраченого заробітку у звязку з порушенням термінів його виплати,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці про стягнення компенсації втрати частини недоплаченого відшкодування втраченого заробітку у звязку з порушенням термінів його виплати.

Позов мотивовано тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2014 року задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці на користь ОСОБА_1 недоплачене відшкодування втраченого професійного захворювання в звязку з втратою працездатності внаслідок професійного захворювання за період з 01.05.1992 року по 31.05.2013 року у розмірі 132539,62 грн. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 26.01.2015 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2014 року змінено в частині недоплаченого відшкодування та стягнуто його в розмірі 124471,27 грн., в решті рішення залишено без змін. Недоплачене відшкодування відповідачем виплачено в березні 2015 року.

Просив стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини недоплаченого відшкодування втраченого заробітку у звязку з порушенням термінів його виплати в розмірі 200107,10 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги викладені в позовній заяві. Просили позов задовольнити з урахуванням суми коменсації визначеної згідно висновку експерта за № 778/15-21 від 21.07.2015 року в розмірі 200167,74 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що у випадку задоволення позову можуть бути задоволені вимоги за період 01.01.1998 року по 01.04.2001 року. В іншій частині вимоги задоволенню не підлягають в звязку з безпідставністю.

Вислухавши осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2014 року задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці на користь ОСОБА_1 недоплачене відшкодування втраченого професійного захворювання в звязку з втратою працездатності внаслідок професійного захворювання за період з 01.05.1992 року по 31.05.2013 року у розмірі 132539,62 грн. (а.с. 20-21).

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 26.01.2015 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2014 року змінено в частині недоплаченого відшкодування та стягнуто його в розмірі 124471,27 грн., в решті рішення залишено без змін. (а.с. 22-24).

Вказане рішення суду відповідачем було виконано в повному обсязі в березні 2015 року.

27.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку та виплати компенсації у звязку з порушенням відповідачем термінів її виплати.

Листом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці № 140-06-25-01 від 26.02.2015 року з посиланням на норми ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», позивачу було відмовлено у виплаті такої компенсації.

В статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» вказано, що якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати ця сума виплачується без обмеження протягом будь - якого строку та підлягає корегуванню у звязку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст.34 Закону України «Про оплату праці».

Згідно статті 34 Закону України «Про працю» компенсація працівника втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги, у порядку встановленому чинним законодавством.

Судом встановлено, що підприємство, на виробництві якого позивач отримала профзахворювання, ДП ВО «Хімпром», було ліквідоване без правонаступника.

Також судом встановлено, що страхові виплати виплачуються позивачу ОСОБА_2 відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці.

Пунктом 3 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначено , що уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим законом, підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, виплачується цими підприємствами, установами та організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Вирішуючи питання про розмір компенсації і період, за який така компенсація повинна бути виплачена відповідачем позивачу, суд виходить з наступного.

Постановою КМУ від 20.12.1997 року № 1427 було затверджено «Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у завязку з порушенням термінів її виплати».

У ч. 2 даного Положення, зокрема, зазначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати (компенсація) провадиться за певні періоди роботи, починаючи з 01.01.1998 року.

Відтак така компенсація позивачу повинна провадитись, починаючи з 01.01.1998 року.

Із ч. 3 Перехідних положень Закону випливає, що на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в разі ліквідації підприємства покладається обовязок саме по виплаті заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим законом, підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя.

Приймаючи до уваги ту обставину, що відповідач здійснював нарахування та виплату щомісячних страхових виплат позивачу відповідно до довідки про розмір страхових виплат, наданої работодавцем ВО «Хімпром» після його ліквідації, що не заперечувалось сторонами, тобто безпосередньої вини щодо визначення розміру відшкодування втраченого заробітку в звязку з втратою працездатності внаслідок профзахворювання ОСОБА_1 у відповідача немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме за період з 01.01.1998 року по 01.04.2001 року (початок діяльності фонду), що й було визнано відповідачем в ході судового розгляду.

За таких обставин позов слід задовольнити частково. При вирішення питання щодо розміру стягнутої суми враховує наступне. Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 778/15-21 від 21.07.2015 року, вчиненого Вінницьким відділенням київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с. 62-77), сума компенсації втрати частини недоплаченого відшкодування втраченого заробітку від нещасного випадку на виробництві у звязку з порушенням термінів його виплати за період з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2000 року при виплаті в листопаді 2014 року ОСОБА_1 складає 36687,89 грн. Також згідно даного висновку сума компенсації за період січень-березень 2001 року становить 1931,60 грн. В звязку з цим з відповідача підлягає стягненню компенсація в розмірі 38619,49 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати на проведення судово-економічної експертизи в розмірі 800,14 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. 40 та Перехідними положеннями Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ст. 34 Закону України «Про працю», Постановою КМУ від 20.12.1997 року № 1427, ст.ст. 8, 10, 60, 88213-215 ЦПК України, -

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини недоплаченого відшкодування втраченого заробітку у звязку з порушенням термінів його виплати в сумі 38619 (тридцять вісім тисяч шістсот девятнадцять) гривень 49 копійок.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 800 (вісімсот) гривень 14 копійок.

Рішення суду можу бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя