Справа №584/1253/14 Головуючий у суді у 1 інстанції - Данік Я.І.
Номер провадження 22-ц/788/438/15 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Хвостика С. Г. , Маслова В. О.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Путивльської районної державної адміністрації яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3

на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 20 січня 2015 року

у справі за позовом Путивльської районної державної адміністрації Сумської області яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

Путивльська районна державна адміністрація Сумської області звернулась в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що на обліку служби у справах дітей Путивльської районної державної адміністрації перебуває неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьками: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які ніде не працюють, ведуть антигромадський спосіб життя, зловживають алкогольними напоями та не створюють належних умов для проживання та виховання дитини. ОСОБА_5 притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП та ст. 184 КУпАП, а ОСОБА_4 - за ст. 173 та ст. 178 КУпАП. З 07 квітня 2014 року ОСОБА_3 влаштована до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Шостка. Відповідачі неодноразово запрошувались на засідання комісії з питань захисту прав дитини, де вони попереджались про можливість позбавлення батьківських прав. Незважаючи на це, відповідачі продовжують зловживати алкогольними напоями, ними не вжито жодних заходів щодо створення необхідних умов для проживання дитини. Тому просять позбавити батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по відношенню до їх неповнолітньої доньки ОСОБА_3 Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі по ? від всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням суду від 20 січня 2015 року відмовлено у задоволенні позову Путивльської районної державної адміністрації Сумської області яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Попереджено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини - ОСОБА_3

Покладено на службу у справах дітей Путивльської районної державної адміністрації Сумської області контроль за виконанням ОСОБА_4 та ОСОБА_5, своїх батьківських обов'язків відносно їх дитини - ОСОБА_3

В апеляційній скарзі Путивльська районна державна адміністрація просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким позов задовольнити. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що суд не дав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зловживають алкогольними напоями, не працюють, не займаються належним вихованням та доглядом своєї неповнолітньої доньки, неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, представника органу опіки і піклування Гудімову О.С. та представника прокуратури Сумської області Воробєй Л.В., які підтримали апеляційну скаргу, відповідачку ОСОБА_5, яка заперечує проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20 липня 2001 (а.с.4).

Відповідно до висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини ОСОБА_3 хворіє на гастрит не уточнений, хворобу жовчовивідних шляхів та потребує надання медико-педагогічної та медико-соціальній корекції (а.с.6)

Директор Путивльської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 листами від 22 жовтня 2009 року, 09 лютого 2011 року та 26 листопада 2012 року повідомляв службу у справах дітей Путивльської райдержадміністрації про те, що батьки ОСОБА_3 ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.7-9).

З листів Путивльського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 95 від 21 березня 2014 року та № 282 від 14 серпня 2014 року вбачається, що з сім'єю ОСОБА_3 проведено ряд профілактичних бесід щодо ведення здорового способу життя та сумлінного виконання батьківських обов'язків, але ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виправлятись не бажають (а.с.14-15).

Довідкою Путивльського районного центру зайнятості № 506/01-06 від 15 липня 2014 року підтверджується, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на обліку як безробітні не перебувають (а.с.16).

Згідно з актами обстеження житлово-побутових умов від 26 жовтня 2009 року, 10 лютого 2010 року, 04 жовтня 2010 року, 28 листопада 2012 року, 12 лютого 2013 року, 15 липня 2014 року, 07 серпня 2014 року, 14 серпня 2014 року, 02 вересня 2014 року родина ОСОБА_5 проживає в трикімнатній квартирі, у дитини є своя кімната, стіл та ліжко, але помешкання знаходиться в неналежному санітарно-гігієнічному стані (а.с.17-25).

Рішеннями комісії з питань захисту прав дитини Путивльської райдержадміністрації №12 від 31 березня 2014 року, №50 від 18 липня 2014 року та №65 від 30 жовтня 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків (а.с.45-47).

Як вбачається з листів Обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 205 від 23 червня 2014 року, № 252 від 19 серпня 2014 року, № 337 від 29 жовтня 2014 року та №386 від 26 листопада 2014 року, батьки ОСОБА_3 відвідали дитину лише один раз, не цікавляться її життям, здоров'ям, вихованням, навчанням та потребами дитини (а.с.48-51).

Відповідно до довідок Путивльського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178, ч.2 ст.178 та ч.1 ст.173 КУпАП, а ОСОБА_5 - за ч.1 ст.184, ч.1 ст.178 та ч.2 ст.184 КУпАП (а.с.53-54).

Служба у справах дітей Путивльської районної державної адміністрації неодноразово попереджала ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про відповідальність за невиконання обов'язку по утриманню, вихованню та навчанню неповнолітньої дитини (а.с.55-66).

Згідно з висновком № 3047/01-21 від 18 листопада 2014 року орган опіки і піклування Путивльська районна державна адміністрація Сумської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно їх неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 (а.с.67).

Відмовляючи в задоволенні позову з попередженням відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, суд першої інстанції врахував відношення до відповідачів неповнолітньої доньки та дійшов висновку про недоцільність на даний час позбавляти їх батьківських прав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 р.) суд надає дитині можливість висловити свою думку і приділяє цій думці належну увагу.

Згідно з положеннями ст. 171 Сімейного кодексу України думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя.

При з'ясуванні думки неповнолітньої ОСОБА_3 судом першої інстанції, остання пояснила, що не зважаючи на те, що батьки про неї не піклуються та не забезпечують, до неї приїздив тільки батько і всього один раз, вона продовжує з ними нормально спілкуватись у телефонному режимі, та любить їх, бо вони - її батьки.

Відповідачка ОСОБА_5 в судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційного суду позов не визнала. Пояснила, що донька постійно їм телефонує та просить, щоб вони забрали її додому. Таку ж позицію висловив під час розгляду справи судом першої інстанції і відповідач ОСОБА_4 Також відповідачка ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду стверджувала, що має бажання та може створити доньці належні побутові умови.

Враховуючи, що відповідачі не втратили зв'язок з донькою, спілкуються з нею та хочуть забрати її додому, а також враховуючи думку дитини, її вік (в цьому році їй виповниться 16 років), стан її розумового та фізичного розвитку, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про передчасність застосування такого крайнього заходу, як позбавлення відповідачів батьківських прав та при доведеності їх винної поведінки по відношенню до доньки, попередив їх про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, поклавши контроль за виконанням відповідачами своїх батьківських обов'язків на орган опіки і піклування за місцем проживання дітей.

Щодо вимоги про стягнення аліментів, то як пояснила в судовому засіданні апеляційного суду представник органу опіки і піклування, вона підлягає задоволенню тільки у випадку позбавлення відповідачів батьківських прав, так як тільки в цьому випадку дитині відкривається рахунок в Державному ощадному банку України, на який перераховуються аліменти. Тому на окремому задоволенні цієї вимоги вони не наполягають.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування рішення суду, яке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Путивльської районної державної адміністрації Сумської області яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 20 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді