Справа № 127/4459/15-ц
Провадження № 2-о/127/218/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 за участю заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулися до суду з заявою, яка не відповідає вимогам ст.ст.119, 120, 256-258 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.8 ст.119 ЦПК України якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Як вбачається зі змісту заяви, остання подана представником заявників ОСОБА_3 на підставі довіреності, однак до матеріалів заяви копія такої довіреності не долучена, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата в Україні станом на 01.01.2015 року становить 1218 грн.

Відтак, станом на 01.01.2015 року ставки судового збору обраховуються, виходячи від мінімальної заробітної плати у розмірі 1218 грн.

Згідно пп.5 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження становить 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 121,80 грн.

Окрім того, відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою)

Так, заявники фактично звернулись до суду із трьома вимогами немайнового характеру в окремому провадженні.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, заявникам необхідно доплатити судовий збір у відповідному розмірі, виходячи із кількості вимог в окремому провадженні.

Згідно ч.1 ст.258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Натомість заявниками не зазначено, для чого їм конкретно потрібно встановити даний юридичний факт, для захисту яких саме особистих майнових або особистих немайнових прав та інтересів, чим зумовлено звернення до суду із даною заявою, докази про неможливість встановлення даного факту в інший спосіб, зокрема звернення до заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області із відповідною заявою, чи була надана відповідь останньою з приводу виниклих правовідносин.

До того ж, прохальна частина позову викладена не коректно, зокрема щодо вимоги про встановлення порядку виконання рішення суду, відповідно до якого встановлення факту є підставою для внесення змін до актового запису про народження відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, оскільки за своєю природою окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, натомість із вищезазначеної вимоги фактично виникає публічно-правовий спір (про зобовязання субєкта владних повноважень внести зміни щодо актового запису про народження), який повинен вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

Окрім того, суд звертає увагу, що Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», чітко зазначив, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо, зокрема, належності до певної національності.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 118, 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, дану заяву слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.121, 210, 258 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В:

Матеріали заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 за участю заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків до 23 березня 2015 року, але не більше пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вказаних недоліків, дана позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: