Справа № 163/1528/15-ц
Провадження № 2/163/222/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Павлуся О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про повернення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В :

25 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про повернення безпідставно набутих коштів.

Свій позов мотивує тим, що 13 травня 2015 року він звернувся до ТОВ «Євролізинг Україна» в особі представника ОСОБА_3 у м. Луцьку з метою придбання на умовах фінансового лізингу сільськогосподарської техніки - мінітрактора DW 244 AN, вартістю 76 756 гривень. Того ж дня ним було сплачено адміністративний платіж згідно Договору Фінансового лізингу №00310, який склав 25 000 гривень. При вивченні копії договору було встановлено, що ним було підписано не договір №00310, а договір №д 00310, в якому замість вищевказаної техніки, предметом договору вказаний транспортний засіб DF 404, вартістю 10 638,30 доларів США. 26 травня 2015 року він звернувся до відповідача з заявою про розірвання договору та повернення коштів в сумі 25 000 гривень, проте станом на 25 червня 2015 року останні повернуті не були. Вказує, що кошти в сумі 25 000 гривень були набуті відповідачем безпідставно. У звязку з чим просить стягнути з відповідача на його користь сплачені ним кошти в сумі 25 000 гривень, а також понесені ним витрати на правову допомогу.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що спочатку йому на ознайомлення було надано договір фінансового лізингу №00310, предметом якого мав бути трактор DW 244 AN вартістю 76756 гривень, а після сплати коштів в сумі 25 000 гривень з призначенням платежу «за договором №00310» на рахунок ТОВ «Євролізинг Україна», представник ТОВ «Євролізинг Україна» надала договір на підпис, запевняючи що це той самий з яким він ознайомлювався. Як виявилося пізніше, ним було підписано договір №д 00310 фінансового лізингу, предметом якого був транспортний засіб DF 404, вартістю 10638, 30 доларів США.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заперечення, в яких просив розгляд справи проводити у його відсутності. В останніх посилається на те, що

положення ст.1212 ЦК України щодо безпідставно набутого майна не поширюються на спірні правовідносини, оскільки спірні кошти набуті товариством на достатній правовій підставі - укладеному між ТОВ «Євролізинг Україна» та позивачем договорі фінансового лізингу. В задоволенні позову просив відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 13 травня 2015 року між ТОВ «Євролізинг Україна» в особі представника ОСОБА_3 у м. Луцьку та ОСОБА_1 було укладено договір №д 00310 фінансового лізингу, предметом якого був вказаний транспортний засіб DF 404, вартістю 10638, 30 доларів США.

Відповідно до п.1.8 вказаного договору, предмет лізингу передається в користування лізингоодержувачеві протягом строку, який становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця: адміністративного платежу, авансового платежу, комісії за передачу предмета лізингу; у разі наявності, сплати різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п.9.4. ст.9 договору, або різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п.9.6. ст.9 договору.

Згідно п. 8.2 договору сторони погодили, що вартість предмета лізингу на момент укладення договору становить 10 638,30 доларів США з урахуванням ПДВ, гривневий еквівалент вартості предмета лізингу становить 300 000 грн.

Додатком №1 до договору фінансового лізингу №00310 від 13 травня 2015 року визначено графік сплати авансового платежу (а.с.10).

Згідно копії квитанції №36 від 13 травня 2015 року, ОСОБА_1 сплатив 25 000 гривень на користь ТОВ «Євролізинг Україна», призначення платежу адміністративний платіж за договором фінансового лізингу №00310 (а.с.12).

26 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про розірвання договору та повернення коштів в сумі 25 000 гривень. Свою заяву мотивував тим, що йому 13 травня 2015 року, після сплати коштів в сумі 25 000 гривень з призначенням платежу «за договором №00310» на рахунок ТОВ «Євролізинг Україна», на підпис було надано не договір №00310, а договір №д 00310. З умов договору №д 00310 йому незрозуміло що є предметом лізингу, а вартість незрозумілого предмету є значно вищою ніж вартість трактора, який він мав намір придбати (а.с.13).

15 червня 2015 року ТОВ «Євролізинг Україна» на адресу позивача направило відповідь, в якій просило ОСОБА_1 продублювати заяву, додавши копію договору лізингу №д 00310 від 13.05.2015 року та копію квитанції про сплату платежів. Зазначені вимоги відповідача позивачем виконані не були.

Станом на 25 червня 2015 року ТОВ «Євролізинг Україна» спір не вирішено та позивачу сплачені ним кошти в сумі 25 000 гривень не повернуті.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу, за яким лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються Законом України „Про фінансовий лізинг" - ч.1 ст.2 вказаного Закону.

Відповідно до глави 52 розділу II ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є

обов'язковим для виконання сторонами.

Підписавши договір фінансового лізингу №д 00310 в цілому і кожну сторінку окремо, ОСОБА_1 погодився з його істотними умовами.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Суд, пояснення позивача і представника позивача, що до підписання вищезазначеного договору на ознайомлення було надано договір фінансового лізингу №00310, предметом якого мав бути трактор DW 244 AN вартістю 76756 гривень, а також те, що попередньо було подане відповідне письмове замовлення лише трактора DW 244 AN вартістю 76756 гривень, до уваги не бере з огляду на те, що в матеріалах справи відсутня копія договору фінансового лізингу №00310 від 13.05.2015 року, а походження копії погодженого замовлення транспортного засобу не відоме, на останньому міститься відмітка невідомо ким проставлена.

Крім цього, суд відноситься критично до тверджень позивача, що договір фінансового лізингу, предметом якого вказаний транспортний засіб DF 404, вартістю 10638, 30 доларів США, і договір зазначений в реквізитах рахунку на оплату коштів в сумі 25 000 гривень є зовсім різними договорами так як різняться їх номери. З копії договору №д 00310 фінансового лізингу вбачається, що останній укладено на бланку-шаблонові ТОВ «Євролізинг Україна», і проставлено порядковий номер 00310, тобто такий самий як і прописом в рахунку.

Спірним договором визначено, що адміністративний платіж першочерговий одноразовий платіж, який входить до складу першого платежу, що підлягає сплаті лізингоодержувачем на користь лізингодавця за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору, незалежно від назви призначення платежу у квитанції на сплату. Розмір адміністративного платежу відображається у Додатку №1 до договору та становить погоджений сторонами відсоток від вартості предмета лізингу.

Статтею 1212 ЦК України, встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Оскільки ОСОБА_1, згідно квитанції №36 від 13 травня 2015 року, кошти в сумі 25 000 гривень сплачені як адміністративний платіж відповідно до умов договору фінансового лізингу, то твердження позивача та представника позивача, що зазначені кошти відповідач набув без достатньої правової підстави, є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 10, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про повернення безпідставно набутих коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.