У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,
суддів: Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,
Завгородньої І.М., Юровської Г.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про надання уточнюючої довідки про підтвердження трудового стажу, характеру та умов праці для підтвердження права на отримання пенсії на пільгових умовах, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 08 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що з 01 грудня 1975 року по 18 липня 2013 року він працював у Нафтогазовидобувному управлінні «Охтирканафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі − НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта»). Вважав, що займані ним посади передбачені Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - Список № 2), та є важкими і шкідливими умовами праці.

У 2013 році позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі для призначення та виплати пенсії на пільгових умовах, де йому пояснили, що, крім наявних документів для призначення пенсії, необхідно надати уточнюючу довідку про підтвердження трудового стажу, особливий характер роботи та умов праці, що підтвердить право на оформлення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

У травні позивач звернувся з письмовою заявою до НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» з метою отримання уточнюючої довідки про підтвердження трудового стажу, характеру та умов праці для підтвердження права на отримання пенсії на пільгових умовах, у якій 29 травня 2014 року позивачу було відмовлено.

Просив зобов'язати НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» надати до УПФ України в Охтирському районі уточнюючу довідку про підтвердження трудового стажу, характеру та умов праці для підтвердження права на отримання пенсії на пільгових умовах за період роботи з 01 лютого по 26 жовтня 1976 року, з 16 січня по 07 вересня 1979 року та з 19 січня 1981 року по 18 липня 2013 року; зобов'язати НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» відшкодувати збитки за порушення законодавства про працю, що призвело до несвоєчасного подання необхідних документів до УПФ України в Охтирському районі та непризначення пенсії на пільгових умовах у розмірі 30 тис. грн за період з 18 липня 2013 року до теперішнього часу.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області

від 09 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 08 жовтня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Судами встановлено, що відповідно до копії трудової книжки позивач перебував у трудових відносинах з НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» у наступні періоди (а. с. 3-9, т. 1):

- 01 лютого 1976 року ОСОБА_6 прийнятий за переведенням та призначений слюсарем-ремонтником 2-го розряду цеху підготовки і перекачки нафти на підставі наказу від 05 лютого 1976 року № 3-к (а. с. 15, т. 1);

- 26 жовтня 1976 року позивач звільнений з роботи у зв'язку з призовом до Радянської армії на підставі наказу від 25 жовтня 1976 року

№ 99-к (а. с. 16, т. 1);

- 16 січня 1979 року ОСОБА_6 прийнято на роботу в цех пароводопостачання слюсарем-ремонтником 3-го розряду та звільнено

07 вересня 1979 року на підставі наказів від 16 січня 1979 року № 6 та від 24 вересня 1979 року № 85-к (а. с. 14, 16, т. 3);

- 19 січня 1981 року позивача прийнято на роботу в АК-2 водієм 3-го класу відповідно до наказу від 16 січня 1981 року № 13-к (а. с. 18, т. 1);

- 03 вересня 1981 року позивачу присвоєно кваліфікацію машиніста промивочних агрегатів відповідно до наказу від 23 вересня 1981 року № 269 (а. с. 19, т. 1);

- 12 лютого 1982 року позивачу присвоєно кваліфікацію машиніста підйомника відповідно до наказу від 16 лютого 1982 року № 44 (т. 1, а. с. 20);

- 15 лютого 1982 року за ОСОБА_6 закріплено підйомник АЗ-37 КРАЗ-255 № 72-67 відповідно до наказу від 15 лютого 1982 року № 20-к (а. с. 22, т. 1);

- 27 листопада 1983 року позивачу присвоєно кваліфікацію машиніста підйомника на підставі наказу від 27 листопада 1983 року № 295 (а. с. 29, т. 1);

- 20 березня 1986 року позивача переведено на автомобіль КАМАЗ-5511 на підставі наказу від 17 березня 1986 року № 22-к (а. с. 30, т. 1);

- 08 жовтня 1992 року позивачу присвоєно кваліфікацію водія 2-го класу відповідно до наказу від 12 жовтня 1992 року № 58-к;-

18 липня 2013 року позивача звільнено за угодою сторін на підставі

п. 1 ст. 36 КЗпП України згідно з наказом від 16 липня 2013 року № 182.

Згідно з особовими рахунками із заробітної плати за 1981−1985 роки вбачається, що позивач у цей період працював на посаді водія, шофера, та з 1982 по 1985 рік за сумісництвом на 25 % виконував обов'язки слюсаря 2-го розряду.

Відповідно до особової картки № 02226 ОСОБА_6 має основну професію (спеціальність) - водій категорій «В», «С», «Д». У період з 19 січня 1981 року по 18 липня 2013 року працював водієм автоколони 2 на автомобілях: ЗИЛ-157, КАМАЗ-5511, КАМАЗ-4310, ЗИЛ-131 КАВЗ-3977, УРАЛ-4320, ЛЕК-452, КРАЗ-6444, МАЗ-642208.

У період 2010-2013 років ОСОБА_7 працював водієм на автомобілях ТАТРА, МАЗ, КРАЗ, здійснював перевезення нафти, нафтоводяної суміші, пластової води, конденсату газового стабільного та інше, перевезення здійснював у тому числі із свердловин та на свердловини, маса вантажу складала 19-22 тонни (а. с. 72-250, т. 2, а. с. 1-182, т. 1).

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і за наявності стажу роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років

6 місяців на зазначених роботах.

Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР

від 22 серпня 1956 року № 1173, чинний у 1976-1979 роках, містить посаду слюсарі і електромонтери по монтажу, ремонту і обслуговуванню обладнання безпосередньо на промислах.

Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України

від 06 жовтня 2006 року № 9693/039/161-06 до великовагових автомобілів, робота на яких дає право на призначення пільгової пенсії, відносяться автомобілі вантажопідйомністю 8 і більше тонн.

До важких і шкідливих умов виробництва відносяться виробництва, передбачені Списками № 1 і 2, де в технологічному процесі цих виробництв зайняті водії великовагових автомобілів вантажопідйомністю 8 і більше тонн.

Таким чином, для того, щоб призначити пенсію на пільгових умовах, законом встановлено дві умови: 1) робота водієм великовагових автомобілів вантажопідйомністю 8 і більше тонн; 2) занятість цих водіїв у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їхніх правонаступників, форма якої зазначена у додатки № 5 до вказаної постанови.

Як вбачається з фотокопії листа на ім'я ОСОБА_6 ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Охтирканафтогаз» позивачу відмовлено у наданні уточнюючої довідки, оскільки посади, на яких він працював, не передбачені Списком № 2 (а. с. 10, т. 1).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими, та із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад, і показників, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до п. 6 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 01 вересня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442), атестація робочих місць передбачає обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці, визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з атестацією робочого місця ОСОБА_6, що проводилася на підприємстві у 1993, 1998, 2002, 2007, 2012 роках, комісією встановлено, що підстави для отримання пільгової пенсії відсутні. За результатами атестації робочого місця позивачу додатково надано право на отримання семи днів оплачуваної відпустки та отримання молока (а. с. 43-57, т. 1, а. с. 205-247, т. 2). Із результатами атестації робочого місця ОСОБА_6 був ознайомлений, про що свідчить його підпис.

Із роз'яснень, наведених у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 05 травня 2008 року № 62/13/82-08, вбачається, що відповідно до ст. 166 КЗпП України та ст. 7 Закону України «Про охорону праці» право на безоплатне отримання молока або рівноцінних харчових продуктів та лікувально-профілактичного харчування мають працівники, зайняті на роботах із шкідливими умовами праці.

Віднесення робіт до категорії зі шкідливими та важкими умовами праці можливе тільки на підставі результатів атестації відповідних робочих місць за умовами праці в Порядку № 442.

Видача молока або рівноцінних харчових продуктів здійснюється згідно з нормативними документами, що у порядку, встановленому Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року № 1545-XII, діють на території України в частині, що не суперечить Конституції і законам України.

Таким чином, позивач не надав доказів, що він працював машиністом підйомника, оскільки йому лише присвоєна кваліфікація машиніста підйомника та закріплено підйомник. При цьому встановлено, що позивач працював водієм великовагових автомобілів, проте він не був зайнятий у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, вищезгадані автомобілі не використовувались у вилученні з покладу нафти, природного газу та газового конденсату, їх підйому на поверхню та подавання до установок, підготовки до транспортування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що посади, на яких працював позивач, не передбачені Списком № 2, а тому підстави для отримання пільгової пенсії відсутні.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 337, 343, 344, 345, 347 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області

від 09 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області

від 08 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Ситнік
Судді: Є.П. Євграфова
І.М. Завгородня
Т.О. Писана
Г.В. Юровська