Провадження по справі № 2/401/1528/15
Справа № 401/3564/15-ц
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

05 жовтня 2015 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Регеші В.О.

за участю: секретаря Фадєєвої О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Світловодська Кіровоградської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

28.08.2015 року Публічне акціонерне товариства КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором б/н від 14 травня 2008 року в розмірі 21830 грн. 80 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного договору ОСОБА_1 14 травня 2008 року отримав кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява на видачу кредиту разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає кредитний договір між ним та Банком.

Проте відповідач свої зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором не виконує, не надав Банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, в зв'язку з чим його заборгованість по кредиту станом на 05 серпня 2015 року склала 21830 грн. 80 коп.

Представник позивача подав до суду заяву про те, що підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу за його відсутності в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду письмові заперечення проти позовних вимог, які не визнав, зазначаючи, що Банком пропущено строк звернення до суду, а тому просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Просив суд розглянути справи за його відсутності в судовому засіданні.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 197 ЦПК України).

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

14 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником усіх прав та зобов'язань якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 3500 грн. на строк 12 місяці, тобто до 14 травня 2009 року включно, з умовами сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

На підставі розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором судом встановлено, що ОСОБА_1 порушено договірні зобов'язання, внаслідок чого станом на 05 серпня 2015 року його заборгованість по кредиту склала 21830 грн. 80 коп., а саме :

- заборгованість за кредитом 3500 грн.;

- заборгованість за відсотками за користування кредитом - 10272 грн. 51 коп.;

- заборгованість за пенею та комісією 6542,54 грн.;

- штрафи (фіксована частина) - 500 грн.;

- штраф (процентна складова) - 1015 грн. 75 коп.

Відповідно до п.п. 9.12 Умов і правил надання кредиту кредитний договір між позивачем і відповідачем діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на той же строк.

Суд визнає помилковим твердження банку про те, що кредитний договір є діючим і на даний час його дія автоматично пролонгована, оскільки пролонгація договору вказаними умовами передбачена лише на один рік, й інше не встановлено.

Так, відповідно до п.п. 9.12 Умов договору його дія 14 травня 2008 року пролонгована лише на 12 місяців, тобто до 14 травня 2009 року.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому, ч.1 ст.259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за згодою сторін.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Строк дії кредитного договору, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 збіг 14 травня 2010 року. Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, відповідно кредитор довідався про порушення своїх прав за кредитним договором з часу першої несплати щомісячного плетежу, тобто у червні 2008 року, відтак з цього періоду строк позовної давності розпочав свій перебіг.

З початку перебігу строку позовної давності до звернення до суду з позовом 28.08.2015 року визначений п.п. 9.12 Умов і правил надання споживчого кредиту від 14 травня 2008 року, трьохрічний строк позовної давності збіг.

Згідно положень ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

ОСОБА_1 подана заява до суду про застосування строку позовної давності.

При цьому, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 31 Постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

У відповідності до положень ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давністю є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

При зверненні до суду позивачем не заявлялось клопотання про поновлення чи продовження строку позовної давності, а тому, враховуючи клопотання відповідача, суд вважає, що позов підлягає залишенню без розгляду.

Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України. Судові витрати суд відносить за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 526, 554, 611, 256, 257, 259, 261, 267 ЦК України, ст.ст. 10,11, 72, 57-60, 64, 88, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі через Світловодський міськрайонний суд апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Світловодського міськрайонного

суду Кіровоградської області ОСОБА_2

05.10.2015