Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на їх утримання,

встановила:

08 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 4000,000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення нею даного позову до суду, і до досягнення повноліття ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а потім у розмірі 2000,00 грн. щомісячно на утримання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до її повноліття (а.с.2-3).

Під час судового розгляду даної справи вказані позовні вимоги позивач доповнила вимогою про визнання місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з нею (а.с.13-14).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що її діти проживають разом з нею та вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дітей, а відповідач не вважає за потрібне утримувати своїх дочок.

У судовому засіданні позивачка підтримала позов, а відповідач визнав позов, в частині вимог щодо визначення місця проживання дітей з позивачем, та частково визнав позов в частині стягнення аліментів, посилаючись на те, що має нерегулярний мінливий заробіток, розмір якого складає біля 4000,00 грн. - 5000,00 грн. на місяць. З цих підстав, має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі не більше 2000,00 грн. на місяць.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2015 року позов ОСОБА_7 було задоволено частково.

Було визначено місце проживання малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, разом з їх матірю позивачкою ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 08 вересня 2015 року, і до досягнення повноліття ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до 16 березня 2025 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_6 у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 16 березня 2025 року, і до досягнення повноліття цією дитиною, тобто до 12 січня 2028 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 974 грн. 40 коп.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 3000 грн. 00 коп., тобто у межах суми платежу аліментів за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про зміну зазначеного судового рішення в частині стягнення розміру аліментів та стягнути з нього аліменти в розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину, посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду, в частині визначення місця проживання малолітніх дітей сторін в апеляційному порядку не оскаржуються.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Так, ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що у відповідності до ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У вязку з цим, суд дійшов правильного висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_4 на утримання їх малолітніх дітей у твердій грошовій сумі, до досягнення кожною із дочок повноліття.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду про те, що розмір цих щомісячних аліментів має складати 1500 грн. на кожну дитину.

Так, як пояснив у судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, його щомісячний дохід є нерегулярним і складає приблизно 4000-5000 грн.

Зазначені пояснення відповідача не спростовані ні матеріалами справи, ні позивачем ОСОБА_4 як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, стягуючи аліменти у розмірі 3000 грн. на утримання обох дочок сторін, суд фактично стягнув аліменти у розмірі, які більше чим на половину перевищують щомісячний дохід відповідача, що не передбачено діючим законодавством та вимогам ст. 182 СК України.

При цьому, судом також не було в достатній мірі враховано, що кожний із батьків зобовязаний утримувати дітей.

Так, як вбачається із довідки про доходи позивачки ОСОБА_4 від 03.12.2015 року, за № 68, з 03.11.2015 року вона працює в ТОВ «Прокат Трейдинг» менеджером по персоналу і її заробітна плата за листопад 2015 року, за відрахуванням обовязкових платежів, склала 1328,60 грн. (а.с.57).

Тобто, витрати позивачки на дітей із її щомісячного доходу склали 885,73 грн. (2/3 частини) по 442,86 грн. на кожну дитину.

З огляду на викладене, рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, що втричі перевищує розмір витрат позивачки на утримання кожної дитини, є необгрунтованим і несправедливим.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що в даному випадку, враховуючи дохід відповідача, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, на утримання їх неповнолітніх дітей, по 1000 грн. на кожну дитину щомісяця.

Зазначений розмір аліментів, на думку колегії суддів, буде відповідати загальним засадам цивільного судочинства, як справедливість, добросовісність та розумність, які передбачені ст. 3 ЦК України.

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_4 зазначила, що вона змушена нести додаткові витрати на утримання дочок, які полягають в оплаті за харчування, навчання, перебування в дитячому садку, відвідування художньої студії, то ці витрати є додатковими, частка яких у разі їх доведеності може бути компенсована згідно ст. 185 СК України.

Аналогічне стосується і витрат на лікування старшої дочки сторін ОСОБА_5, яка має захворювання атопічний дерматит, а також потребує лікування у стоматолога.

Крім того, позивач ОСОБА_4 в своїх запереченнях на апеляційну скаргу зазначила, що обидві дочки потребують лікування з приводу подовжньої плоскостопості.

Однак, з цього приводу колегія суддів зазначає, що вказані вимоги не були заявлені позивачкою в суді першої інстанції, з посиланням на ст. 185 СК України, а тому не були предметом судового розгляду.

Оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів позбавлена можливості прийняти вищевикладені доводи позивачки до уваги і ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дітей, їх хворобами, тощо).

Разом з тим, позивачка ОСОБА_4 не позбавлена можливості предявити до відповідача ОСОБА_3 вищезазначені позовні вимоги.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу доводів своєї апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, у звязку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду змінити та зменшити суму аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання малолітніх дітей із 1500 грн. до 1000 грн. на кожну дитину, до досягнення кожною із них повноліття.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2015 року змінити.

В абзаці 3 резолютивної частини рішення слова та цифри «у розмірі 3000 (три тисячі) грн. оо коп.» замінити словами та цифрами «у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.».

В абзаці 4 резолютивної частини рішення слова та цифри «у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн. оо коп.» замінити словами та цифрами «у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_8

ОСОБА_2