Справа № 544/1349/15-ц
пров. №2/544/463/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07 грудня 2015 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Сайко О.О.,
за участі секретаря Костенко Т.В.,
позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2 (фізичних осіб),
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про повернення сплаченого авансу за нерухоме майно,
ОСОБА_1 у серпні 2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про повернення сплаченого авансу за нерухоме майно.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач указує на те, що на початку 2012 року вона вирішила придбати житловий будинок у м. Пирятині Полтавської області. На початку лютого 2012 у газеті «Пирятинські вісті» вона прочитала оголошення про продаж будинку, що розташований по вул. Лермонтова,18 м.Пирятина Полтавської області та зателефонувала за номером телефону, указаного в газеті, домовившись про зустріч із продавцем будинку. Під час зустрічі з продавцем за місцем розташування будинку їй було повідомлено, що фактичним власником будинку є ОСОБА_3, а ОСОБА_4 проживала у ньому зі слів ОСОБА_3 «на правах власника». Оглянувши будинок, позивач вирішила його придбати. ОСОБА_4 сказала, що для виготовлення документів для оформлення договору купівлі-продажу їй необхідно сплатити завдаток. Через декілька днів ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_3 завдаток за будинок у розмірі 1500 доларів США, що на той момент становило 12 150 грн, і який ОСОБА_3 передала ОСОБА_4 у присутності свідків. Ще через декілька днів ОСОБА_4 зателефонувала позивачу та попросила доплатити їй ще 500 доларів США, які та 17.02.2012 сплатила ОСОБА_4 як додатковий аванс, що на той момент становило 4040 грн. Сплачений аванс у розмірі 2 000 доларів США повинен був бути уключений у суму договору купівлі-продажу будинку.
Через деякий час позивач дізналася, що ОСОБА_4 виготовленням документів для оформлення договору купівлі-продажу будинку не займається, а сплачені нею гроші витратила на власні потреби. Від продажу будинку відповідачі відмовляються. Добровільно повернути ОСОБА_1 сплачений нею аванс у розмірі 2 000 доларів США також відмовляються.
Просить стягнути з відповідачів солідарно отримані від неї грошові кошти у сумі 2 000 доларів США, що становить 46 414,05 грн.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.
Допитана з її згоди як свідок позивач ОСОБА_1 пояснила суду, що на початку лютого 2012 вона мала намір придбати будинок у м. Пирятині та прочитавши оголошення в газеті домовилася про зустріч із продавцем будинку. Під час зустрічі за місцем розташування будинку їй було повідомлено, що фактичним власником будинку є ОСОБА_3, а ОСОБА_4 проживала у ньому зі слів ОСОБА_3 «на правах власника», так як придбала цей будинок у ОСОБА_3 З документами про право власності на будинок позивач не ознайомлювалася. Оглянувши будинок, позивач вирішила його придбати. Відповідач ОСОБА_4 запропонувала їй сплатити завдаток для виготовлення документів для оформлення договору купівлі-продажу. Через декілька днів ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_3 завдаток за будинок у розмірі 1500 доларів США, що на той момент становило 12 150 грн, частину якого ОСОБА_3 передала ОСОБА_4 у присутності свідків, а частину передала одному із свідків ОСОБА_5 в рахунок боргу перед нею. Ще через декілька днів ОСОБА_4 зателефонувала позивачу та попросила доплатити їй ще 500 доларів США, які та 17.02.2012 сплатила ОСОБА_4 як додатковий аванс.
Проте, ОСОБА_4 виготовленням документів для оформлення договору купівлі-продажу будинку не займалася та не займається, від продажу будинку відповідачі відмовляються. Добровільно повернути ОСОБА_1 сплачений нею аванс у розмірі 2 000 доларів США також відмовляються.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце його проведення повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення слухання справи від них до суду не надійшло.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів за наявними матеріалами справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, свідка ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
У лютому 2012 року сторони попередньо домовилися щодо купівлі позивачем ОСОБА_1 будинку, що розташований по вул. Лермонтова,18 у м. Пирятині Полтавської област.
На підтвердження вказаних домовленостей, для оформлення документів на будинок, позивач передала відповідачу ОСОБА_3 кошти в сумі 1500 дол. США (що становило 12 150 грн на по курсу НБУ на день передачі коштів) в рахунок оплати вартості нерухомого майна, а відповідач ОСОБА_3 передала позивачу розписку, якою підтверджувався факт отримання нею коштів у вказаній сумі, оригінал якої був оглянутий у судовому засіданні (а.с.6).
17.02.2012 позивач сплатила відповідачу ОСОБА_4 як додатковий аванс ще 500 дол. США ( що на той момент становило 4040 грн), а відповідачОСОБА_4 передала позивачу розписку (оригінал якої знаходиться у позивача), якою підтверджувався факт отримання нею цих коштів (а.с.7). Сплачений аванс у загальному розмірі 2 000 доларів США повинен був бути уключений у суму договору купівлі-продажу будинку
В подальшому сторони, так і не досягли згоди щодо купівлі-продажу зазначеного майна і позивач звернулася до відповідачів з вимогою про повернення їй суми сплаченого авансу за розписками, які знаходилися у неї. Проте, відповідачі отримані кошти до цього часу позивачу не повернули.
Відповідно до ст. 570 Цивільного кодексу України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.
Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
З матеріалів справи слідує, що ні договору купівлі-продажу, ні письмового правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання за договором купівлі-продажу, які б за формою і змістом відповідали ст. 657 ЦК України, між сторонами укладено не було.
У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Сторона, яка сплатила аванс, має право вимагати повернення всієї суми, навіть у тому разі, якщо вона у односторонньому порядку відмовилася від укладення або виконання договору.
Отже, суд прийшов висновку, що сплачені ОСОБА_1 кошти у сумі еквівалентній 2000 доларів США в рахунок виконання договору купівлі-продажу будинку є авансом і повинні бути повернуті позивачу в тому розмірі, в якому вони передавалися.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Дане положення застосовується, зокрема, до повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні (п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України).
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення з відповідачів 2 000 доларів США, які позивач просила стягнути у гривневому еквіваленті за встановленим курсом НБУ станом на 17.11.15 року (на момент подачі уточненого позову), що становить 46 414,05 грн., є обґрунтованими.
Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для стягнення вказаних коштів з відповідачів солідарно, оскільки частину авансу у сумі 1500 дол. США було отримано від позивача за розпискою відповідачем ОСОБА_3, яку вона видала позивачу, а в подальшому частину авансу - у сумі 500 дол. США отримала від позивача відповідач ОСОБА_4, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні оригіналами розписок. Таким чином, з відповідача ОСОБА_3А.ю на користь позивача підлягає стягненню сума еквівалента 1500 дол. США - 34 810, 53 грн, а з відповідача ОСОБА_4 сума еквівалента 500 дол. США - 11 603,50 коп.
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Як убачається з постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.14 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
У справи міститься угода про надання правової допомоги від 22.10.14 року №52, укладена між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1П, предметом якого є надання останній правової допомоги, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, квитанція про його отримання представником позивача №07/12 від 07.12.2015 у сумі 3600 грн.
Таким чином, заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу в сумі 3600 грн, яка полягала в підготовці та складанні адвокатом позовної заяви, надання консультацій, ознайомленням з матеріалами справи та участі у судових засіданнях, на думку суду, є обґрунтованим та документально підтверджений матеріалами справи, тому підлягає стягненню з відповідачів пропорційно до суми задоволених позовних вимог. Зокрема: з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню 2700 грн ( що становить 75% від суми задоволених позовних вимог), з відповідача ОСОБА_4 - 900 грн (що становить 25% від суми задоволених позовних вимог). Відповідно до встановлених часток підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору з відповідача ОСОБА_3 319,75 грн, з відповідача ОСОБА_4 106,59 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст.. 570,1212 ЦК України, суд,
ОСОБА_6 Петрівни задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, сплачений нею аванс у розмірі 34 810 (тридцять чотири тисячі вісімсот десять) грн 53 коп., та витрати по сплаті судового збору у сумі 319 (триста девятнадцять) грн. 75 коп. і по наданню правової допомоги у сумі 2700 (дві тисячі сімсот) грн.
Стягнути із ОСОБА_4, зареєстрованої у ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, сплачений нею аванс у розмірі 11 603 (одинадцять тисяч шістсот три) грн 50 коп., та витрати по сплаті судового збору у сумі 106 (сто шість) грн. 59 коп. і по наданню правової допомоги у розмір 900 (девятсот) грн.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий -

Повний текст рішення виготовлений 09.12.2015.