Справа № 2/639/1091/15
13 серпня 2015 р. Жовтневий районний суд міста Харкова
у складі: головуючого судді - Єрмоленко В.Б.
при секретарі - Слюсаревій О.В.
за участю адвоката- Плотникова Є.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом:
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя,-
Свої вимоги ОСОБА_1 обгрунтовувала тим, що з відповідачем з червня 1973 р. перебувала у фактичних шлюбних відносинах, а з 30.01.197 р. -у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу, Південною залізницею, де подружжя працювало, надана чотирикімнатна квартира, яка в подальшому приватизована у 1997 р. Крім того, у 2003 р. придбана двокімнатна квартира АДРЕСА_5, у 2005 р.- двокімнатна квартира АДРЕСА_3, у 2011 р.- двокімнатна квартира АДРЕСА_2. На ім'я відповідача зареєстровано автомобіль, набутий у 2002 р. Позивачка вважає, що в порядку поділу майна, їй можливо залишити дві квартири, одна з яких зареєстрована на її ім'я, а чотирикімнатна знаходиться у спільній сумісній власності подружжя.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з зазначених підстав.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, про причини неявки не сповістив, заперечень не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 30.01.197 р. по 08.05.2012 р. Під час шлюбу подружжям на спільні сумісні кошти придбано декілька об'єктів нерухомого майна, а саме:
- двокімнатна ізольована квартира АДРЕСА_5 загальною площею51,3 кв.м., житловою 28,7 кв.м. вартістю 561513 грн., на ім'я відповідача, за договором купівлі-продажу від 10.11.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Л.П. за реєстровим №4222;
- двокімнатна ізольована квартира АДРЕСА_3 загальною площею 45,8 кв.м., житловою 27,5 кв. м. вартістю 561312 грн., на ім'я відповідача, за договором купівлі-продажу від 26.04.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Л.П. за реєстровим №1842;
- двокімнатна ізольована квартира АДРЕСА_2 загальною площею 52,4 кв.м., житловою 28,4 кв. м. вартістю 547999 грн. на ім'я позивачки, за договором купівлі-продажу від 26.12.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Петриченко О.О. за реєстровим №2991;
- чотирикімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 77,4 кв.м. житловою-57,7 кв.м. , на підставі свідоцтва про право власності на жито, видане 20,03.1997 р. органом приватизації Харківської дистанції цивільних споруд Південної залізниці. Квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2
05.08.2002 р. ОСОБА_2 , згідно довідки-рахунку МОЛ 493100 «Акко-Інвест» придбав автомобіль МITSUBISHI Carizma, 2002 року випуску державний номер знак НОМЕР_1 вартістю станом на 03.02.2015 р. -130967 грн.
За правилами ст.60 СК України, чинного з 1 січня 2004 року та ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю, чинного до вказаного часу, майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного доходу.
Згідно зі ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.
Таким чином, право спільної сумісної власності подружжя, на майно, набуте у шлюбі, презюмується законом.
У разі поділу спільного сумісного майна подружжя за ст.70 СК України, частки кожного є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Відповідно до положень ст.71 цього Кодексу, якщо подружжя не домовилися про порядок поділу майна в натурі, спір може бути вирішено судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, а присудження грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою, крім випадків, передбаченим ЦК України про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників (ст.365) та за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визначає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у спільній частковій власності.
В правових позиціях, які містяться в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»зазначено, що вирішуючи питання про поділ майна,що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільні речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного із подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
З огляду на викладене, три двокімнатні квартири належать сторонам у рівних частинах.
Чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1 приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» .Згідно зі ст.ст. 357, 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки співвласників у праві сумісної власності є рівними. Приймаючи до уваги, що домовленості між сторонами на долі у праві власності не визнані, їх долі вважаються рівними и кожному належить по 1/2 частки приватизованої квартири. Згідно ст. 372 ч.3 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Оскільки відповідач не надав згоду на запропонований позивачкою варіант розподілу спільного майна та в кожній квартирі йому належить половина об'єкта нерухомості, а законодавством не передбачена можливість обміняти його право власності на частину квартир за рахунок надання йому, без його згоди , іншої частини, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають та в межах позовних вимог за нею визнається право власності на ? частину приватизованої чотирикімнатної квартири.
Судом встановлено, що подружжю на праві спільної сумісної власності належить автомобіль марки МITSUBISHI Carizma, 2002 року випуску державний номер знак НОМЕР_1 вартістю 130967 грн., який є неподільним рухомим майном.
З позовом про виплату грошової компенсації за належну їй частину транспортного засобу звернулася ОСОБА_1 , але відповідач не вніс на депозитний рахунок відповідну грошову суму всупереч приписам ч.5 ст. 71 СК України.
За таких обставин, суд вважає за необхідне визначити за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ідеальних часток в автомобілі по ? частині за кожним без його реального розподілу та залишення вказаного автомобіля у їх спільній частковій власності , з підстав відсутності згоди відповідача та не внесення ним відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Позовні вимоги щодо розподілу судових витрат у справі задоволенню не підлягають, тому як по суті ОСОБА_1 суд відмовляє у задоволенні позовних вимог і за нею визнається право власності на належну їй ? частину квартири та автомобіля.
Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст.. 183, 365, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 63, 68 , 69, 70, 71 Сімейного Кодексу України, суд ,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя- задовольнити частково.
Провести розподіл спільного сумісного майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1.
Визначити за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ідеальні частки в автомобілі марки МITSUBISHI Carizma, 2002 року випуску державний номер НОМЕР_1 вартістю 130967 грн. по 1/2 частині за кожним без його реального розподілу та залишити вказаний автомобіль у їх спільній частковій власності.
У іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за їх необґрунтованості.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ -