Справа № 159/2890/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П.Ю.
Провадження № 22-ц/773/1182/15 Категорія: 50 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Карпук А.К., Здрилюк О.І.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2015 року,

В С ТА Н О В И Л А :

Рішенням Ковельського мыськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати це рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування цих обставин, порушення судом норм матеріального права.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи сторони по справі мають спільну дитину - доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.07.2014 року №200293 актовий запис №43.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові та матеріальної забезпеченості.

Судом встановлено, що малолітня донька сторін проживає з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні.

Батько дитини матеріальну допомогу в грошовій чи натуральній формі на утримання дитини не надає.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 17 грудня 2014 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі 350 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 23.10.2014 року.

Дане рішення суду набрало законної сили та не оскаржувалось сторонами.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 ні в добровільному, ні в примусовому порядку вищезгадане рішення суду не виконував та не виконує.

Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції від 18.06.2015 року заборгованість по аліментах, що стягується з ОСОБА_2 за період з 23.10.2014 по 31.05.2015 року становить 2551 грн. 61 коп. (а. с. 31).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку із його важкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ст. 60 ЦПК України).

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_2 вказував, що джерелом його існування є лише мізерна пенсія. Зазначав, що у зв'язку із інвалідністю, наданою йому через травму правої руки, не може знайти роботу.

Однак, в порушення вищенаведених норм не надав належних та допустимих доказів, щодо неможливості працевлаштуватись у зв'язку з наявною третьою групою інвалідності.

Доводи позивача про значні витрати, які несуться ним на лікування та реабілітацію також жодним чином не підтверджені.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції підставно вважав недоведеними вимоги позивача про наявність підстав для звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Обґрунтовано суд першої інстанції вказав про відсутність правових підстав для звільнення позивача від сплати чергових аліментів.

Справу було розглянуто судом на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: