Номер провадження № 2/522/9051/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«22» грудня 2015 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого - судді Черянвської Л.М.

при секретарі - Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просять визнати відповідача таким, що втратили право користування квартирою №41 за адресою: м. Одеса, вул. Ковалевського (Пішонівська), 14. В обґрунтування своїх вимог позивачі вказують, що ОСОБА_1 є наймачем квартири №41 за адресою: м. Одеса, вул. Ковалевського (Пішонівська), 14, яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 47,21 кв.м. ОСОБА_4 з квітня 2012 року не проживає в зазначеній квартирі, вивіз свої речі, не несе витрати повязані з утриманням житла.

Позивачі у судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, підтримуючи позовні вимоги, крім того зазначивши, що заперечень проти заочного розгляду справи не мають.

Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно довідки Відділу адресно довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, що надійшли до суду 15.09.2015 року, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться, в порядку до ч. 9 ст. 74 ЦПК України був повідомлений про розгляд справи шляхом опублікування оголошення про його виклик в судове засідання.

Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивачів, ухвалив слухати справу за відсутності сторін, що не з'явились, у порядку заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є наймачем квартири №41 за адресою: м. Одеса, вул. Ковалевського (Пішонівська), 14, яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 47,21 кв.м. Станом на 16 квітня 2015 року в квартирі проживають та зареєстровані окрім позивача: син позивача ОСОБА_2, дочка ОСОБА_3, онуки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно довідки про склад сім'ї від 16.04.2015 року №932 в цій квартирі зареєстрований також відповідач ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

ОСОБА_4 з квітня 2012 року не проживає в зазначеній квартирі, що підтверджується актами від 10.10.2014 року та від 02.03.2015 року, складеними мешканцями будинку №14 по вулиці Ковалевського (Пішонівській) в м. Одесі, та засвідченими начальником дільниці №12 КП «ЖКС Порто - Франківський» (а.с. 6-7).

Беручи до уваги представлені стороною документи та доводи, суд вважає доведеним той факт, що відповідач більше трьох років у квартирі № 14 по вулиці Ковалевського (Пішонівській) в м. Одесі не проживає.

Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою цієї квартири, це створює перешкоди для позивачів в здійсненні права користування щодо неї.

Враховуючи те, що відповідач на спірній житловій площі не проживає більш як шість місяців, а також той факт, що судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні, суд дійшов висновку про втрату відповідачем права користування квартирою, Питання про збереження цього права користування відповідачем перед судом не ставилось.

Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зазначена норма має бути застосована судом до спірних правовідносин, оскільки початок встановленого законом строку не проживання у спірній квартирі, з яким повязується втрата права на житло, а також його закінчення протікали в період дії саме цієї норми закону.

Також суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, ця житлова квартира не є його місцем проживання або місцем перебування, він має бути знятий з реєстрації за цією адресою.

Відповідно до ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, …. остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування приміщенням.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16 ЦК України, ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 3, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , ст. ст. 10. 11. 61, 74, 76, 169, 209, 212, 214-215, 217, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Одеса, вул. Ковалевського (Пішонівська), 14, кв. 41.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.М. Чернявська

22.12.2015