У х в а л а

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог прокурор в інтересах ОСОБА_1 посилався на те, що 1 квітня 2015 року до прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська надійшло звернення ОСОБА_1 щодо порушення її права на отримання встановленого розміру стипендії відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. На момент вступу ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» її батько мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля 22 роки 2 місяці, у зв'язку з чим вона має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, тому просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 2 391 грн 09 коп. не нарахованої та не виплаченої стипендії за період з вересня 2014 року до січня

2015 року, зобов'язати відповідача виплачувати ОСОБА_1 з 1 лютого 2015 року стипендію у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення нею навчання, за умови наявності відповідних законодавством підстав для нарахування.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року, позов прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» на користь ОСОБА_1 не нараховану та не виплачену стипендії за період з вересня 2014 року до січня 2015 року у розмірі 2 391 грн 09 коп.

Зобов'язано Державний вищий навчальний заклад «Український державний хіміко-технологічний університет» виплачувати ОСОБА_1 стипендію з 1 лютого 2015 року в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення нею навчання, за умови наявності відповідних законодавством підстав для нарахування.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі Державний вищий навчальний заклад «Український державний хіміко-технологічний університет» просить рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є студенткою І курсу денної форми навчання факультету технології органічних речовин Державного вищого навчального закладу «Український хіміко-технологічний університет» (а.с. 39) та за період із вересня 2014 року до листопада 2014 року отримувала стипендію у розмірі 730 грн, у грудні 2014 року - 747,52 грн, у січня 2015 року - 761,39 грн

(а.с. 34).

Відповідно до статуту Державний вищий навчальний заклад «Український хіміко-технологічний університет» є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, може від свого імені набувати майнових і немайнових прав і мати обов'язки, бути позивачем і відповідачем у суді.

Батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 працює у ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на посаді машиніста гірничих виїмкових машин дільниці з видобутку вугілля та має стаж роботи у вугільній промисловості 22 роки 2 місяці, у тому числі на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля 18 років 10 місяців (а.с. 38).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про вищу освіту» держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України «Про вищу освіту» (з наступними змінами та доповненнями), студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій, призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 2 вересня 2008 року № 345-VI (ст. 5 в редакції Закону України від 5 липня 2012 року № 5082- VI), шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги, дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 має право на отримання стипендії відповідно до норм ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Такі висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Наведені в касаційній скарзі доводи про відсутність бюджетних асигнувань на виплату студентам стипендій у розмірі прожиткового мінімуму згідно зі ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не заслуговують на увагу, оскільки вказаною нормою виплата зазначених стипендій не поставлена в залежність від наявності на це коштів у бюджеті чи кошторисі навчального закладу, в якому навчається студент.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у

цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко