Справа № 521/6728/15-ц
Провадження 2/521/3575/15
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" грудня 2015 р.Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Мазун І.А.,
за участю секретаря - Бурдейного В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» про визнання договору позики виконаним та визнання іпотечного договору припиненим, та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» та ТОВ «Стройтехснаб» про визнання договору позики виконаним та визнання іпотечного договору припиненим.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 15 липня 2008 року між нею та ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції», яке діяло від імені ТОВ «Стройтехснаб», був укладений договір позики № 42/07 ФК (с).
Згідно до умов договору позики, Позикодавець надав Позичальнику позику у сумі 258 871 (двісті пятдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят одна) грн. 08 коп. строком на 240 (двісті сорок) місяців з 15 липня 2008 року по 15 липня 2028 року.
У якості забезпечення виконання зобов'язань за договором позики № 42/07 ФК (с) від 15 липня 2008 року, Позичальник уклав договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_2, реєстровий номер 3460 від 15 липня 2008 року між ОСОБА_1 (Іпотекодавець), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» (Іпотекодержатель 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» (Іпотекодержатель 2), предметом якого виступає двокімнатна квартира АДРЕСА_1.
Також, надалі, на підставі п. 1 Додаткової угоди № 3 від 19.08.2009 року, яка була укладена між ОСОБА_1, ТОВ «Стройтехснаб» та ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції», відповідно до протоколу загальних зборів ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» № 4 від 19.08.2009 року, ТОВ «Стройтехснаб» передало, а ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» прийняло усі права та обовязки ТОВ «Стройтехснаб» за договором позики № 42/07 ФК (с) від 15 липня 2008 року.
На виконання своїх зобов'язань, ОСОБА_1 щомісяця вносила грошові кошти на рахунок Позикодавця, та з моменту укладання договору перерахувала відповідачу суму у розмірі 392 000 (триста девяносто дві тисячі) грн. 34 коп., та вважає, що у зв'язку з чим виконала свої зобовязання по договору позики достроково у повному обсязі, та внаслідок чого, договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_2, реєстровий номер 3460 від 15 липня 2008 року між ОСОБА_1 (Іпотекодавець), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» (Іпотекодержатель 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» (Іпотекодержатель 2), предметом якого виступає двокімнатна квартира АДРЕСА_1 вважає припиненим у звязку з виконанням основного зобовязання.
Відповідач ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» звернулось до суду із зустрічним позовом про стягнення заборгованості за договором позики посилаючись на те, що 15 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції», яка діяла від імені ТОВ «Стройтехснаб» був укладений договір позики № 42/07 ФК (с).
Згідно до умов договору позики, Позикодавець надав Позичальнику позику у сумі 258 871 (двісті пятдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят одна) грн. 08 коп. строком на 240 (двісті сорок) місяців з 15 липня 2008 року по 15 липня 2028 року. Оскільки ОСОБА_1 не в повному розмірі повертала позику, утворилася заборгованість, яка, станом на 18.06.2015р. складає 894 908грн. 03коп., що еквівалентно 43 654 дол.США та складається з тіла позики - 824 512 (вісімсот двадцять чотири тисячі п'ятсот дванадцять) грн. 67 коп., що еквівалентно 40 220 (сорок тисяч двісті двадцять) доларів США 13 центів та заборгованості за відсотками 70 395 (сімдесят тисяч триста девяносто пять) грн. 36 коп., що еквівалентно 3 433 (три тисячі чотириста тридцять три) долара США 92 цента, яку ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» просить стягнути з ОСОБА_1 а також судові витрати.
Представник ОСОБА_1 в судове засідання зявився, підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Зустрічні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики не визнав.
Представник ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» в судовому засіданні позовні вимоги заявлені до відповідача не визнав, а свої зустрічні позовні вимоги стосовно стягнення заборгованості підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник ТОВ «Стройтехснаб» в судове засідання не зявився, про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» слід відмовити, а зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що 15 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції», яке діяло від імені ТОВ «Стройтехснаб», був укладений договір позики № 42/07 ФК (с).
Згідно до умов договору позики, Позикодавець надав Позичальнику позику у сумі 258 871 (двісті пятдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят одна) грн. 08 коп. строком на 240 (двісті сорок) місяців з 15 липня 2008 року по 15 липня 2028 року.
Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що сплативши відповідачу з моменту укладання договору по сьогодення суму у розмірі 392 000 (триста девяносто дві тисячі) грн. 34 коп., вона виконала свої зобовязання по договору позики достроково у повному обсязі. Також представник позивача стверджує, що ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» не були внесені зміни у основний договір.
Проте, таке твердження є безпідставним, оскільки як встановлено у судовому засіданні, між сторонами була укладена низка додаткових угод та графиків погашення позики. Так, 09.12.2008 року, була укладена додаткова угода № 1, згідно якої, сторони підтвердили, що заборгованість Позичальника перед Позикодавцем станом на 09.12.2008 року складає 252 399,36 грн., шо еквівалентно 49 980,07 дол. США, також сторони погодились викласти додаток № 1 до договору (графік погашення позики) у новій редакції. 01.07.2009 року була укладена додаткова угода № 2, згідно якої, сторони підтвердили, що заборгованість Позичальника перед Позикодавцем станом на 01.07.2009 року складає гривневий еквівалент 48 698,53 дол. США, було зменшено відсоткову ставку за користування кредитом з 14% до 12% та також погодились викласти додаток № 1 до договору (графік погашення позики) у новій редакції. 19.08.2009 року була укладена додаткова угода № 3, згідно якої, ТОВ «Стройтехснаб» передало, а ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» прийняло усі права та обовязки за договором позики № 42/07 ФК (с) від 15.07.2008 року, та сторони підтвердили, що заборгованість Позичальника перед Позикодавцем станом на 19.08.2009 року складає 240 783,53 грн., шо еквівалентно 48 651,82 дол. США. 01 серпня 2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» на підставі заяви позивачки була укладена додаткова угода № 4 до договору позики № 42/07 ФК (с) від 15 липня 2008 року. Згідно п. 1 цієї додаткової угоди сторони підтвердили, що заборгованість Позичальника перед Позикодавцем станом на 01 серпня 2010 року складає гривневий еквівалент 47 935 (сорок сім тисяч девятсот тридцять п'ять) доларів США 39 центів за комерційним курсом, встановленим на дату сплати платежів по договору позики, знижено відсоткову ставку з 12% до 10%. Також, згідно п. 3 вищевказаної додаткової угоди, сторони погодились викласти додаток № 1 до договору (графік погашення позики) згідно договору позики в новій редакції, з датою складання 01.08.2010 року, яка є невідємною частиною вказаного договору позики та цієї додаткової угоди. Згідно цього графіку, остання сплата позики ОСОБА_1 становить 01 липня 2028 року. Тобто додаткова угода, будучи окремим документом є частиною основного договору, тобто дія угоди поширюється тільки на відносини сторін, визначені у договорі. Всі вищевказані додаткові угоди були укладені у добровільному порядку, та були невід'ємною частиною основного договору.
В матеріалах справи є декілька заяв позивачки, в яких вона просила зменшити процентну ставку по договору позики та розділити виниклу заборгованість на декілька місяців, що є підтвердженням боргу позивачки перед відповідачем.
Згідно ст. 651 ЦК України, зміна договору допускається лише за згодою сторін. Тобто сторони, які досягли домовленості при укладанні договору, можуть також домовитись про зміну його умов.
Зміна умов договору за згодою сторін є двостороннім правочином, спрямованим на зміну або припинення договірних правовідносин. Цей правочин має вчинятися і відповідно до вимог встановлених нормою ст. 654 ЦК України, тобто зміни до договору повинні здійснюватися в такій самій формі, що й договір який змінюється.
З огляду вищевикладеного суд дійшов висновку, що додаткова угода № 4 від 01.08.2010 року, як і інші додаткові угоди до договору позики відповідають нормам чинного законодавства:
1.Згода сторін підтверджується підписом ОСОБА_1 та підписом генерального директора ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» та печаткою.
2.Форма додаткових угод така ж, як і основний договір.
3.Зміни до основного договору оформлені підписанням додаткових угод.
Також, у судовому засіданні було встановлено, що жодна з додаткових угод, укладених між сторонами, не була оскаржена, що не спростовується представником ОСОБА_1
Тому суд вважає, що у позивача немає підстав стверджувати, що до договору позики № 42/7 ФК (с) від 15 липня 2008 року не були внесені зміни.
Додаткова угода № 4 від 01.08.2010 року до договору позики № 42/7 ФК (с) від 15 липня 2008 року на даний час є чинною, та повинна виконуватись сторонами. Тому суд також вважає, що у позивача немає підстав стверджувати, що сплативши суму у розмірі 392 000 (триста девяносто дві тисячі) грн. 34 коп., ОСОБА_1 виконала свої зобовязання по договору позики достроково у повному обсязі.
Також, у звязку з невиконанням з боку ОСОБА_1 основного зобовязання за договором позики № 42/7 ФК (с) від 15 липня 2008 року, суд не може вважати договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_2, реєстровий номер 3460 від 15 липня 2008 року припиненим у звязку з виконанням основного зобовязання.
Відповідач ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» звернулось до суду з зустрічним позовом про стягнення с ОСОБА_1 заборгованості за договором позики посилаючись на те, що 15 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції», яка діяла від імені ТОВ «Стройтехснаб» був укладений договір позики № 42/07 ФК (с).
Згідно до умов договору позики, Позикодавець надав Позичальнику позику у сумі 258 871 (двісті пятдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят одна) грн. 08 коп. строком на 240 (двісті сорок) місяців з 15 липня 2008 року по 15 липня 2028 року.
Станом на 18.06.2015 року виникла заборгованість за договором позики № 42/07 ФК (с) від 15 липня 2008 року в сумі 894 908 (вісімсот девяносто чотири тисячі девятсот вісім) грн.. 03 коп., що еквівалентно 43 654 (сорок три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) доларів США 05 центів, з яких заборгованість за позикою 824 512 (вісімсот двадцять чотири тисячі п'ятсот дванадцять) грн. 67 коп., що еквівалентно 40 220 (сорок тисяч двісті двадцять) доларів США 13 центів та заборгованість за відсотками 70 395 (сімдесят тисяч триста девяносто пять) грн. 36 коп., що еквівалентно 3 433 (три тисячі чотириста тридцять три) долара США 92 цента, що підтверджується наданим розрахунком.
Вказана заборгованість виникла у зв'язку з порушенням ОСОБА_1 умов договору позики № 42/07 ФК (с) від 15 липня 2008 року, зокрема, позичальник порушує графік сплати щомісячного платежу та відсотків за користування позики, тому на 18.06.2015 року склалася така заборгованість. Також, ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» неодноразово направляло на адресу ОСОБА_1 письмові вимоги- листи з проханням погасити заборгованість, або зявитись до офісу компанії для врегулювання питань щодо існуючої заборгованості. Але ОСОБА_1 ніяк не реагувала на ці звернення, ігнорувала їх.
На підставі п. 3.3 вищевказаного договору позики, Позичальник зобовязується щомісячно, не пізніше 29 числа поточного місяця здійснювати сплату повернення позики та відсотків за користування нею, згідно графіку погашення заборгованості (додаток № 1 до договору).
Згідно п. 5.2. ч. 1 вищевказаного договору позики, Позикодавець має право, відповідно до ст. 651 ЦК України розірвати договір в односторонньому порядку, та достроково стягнути з Позичальника заборгованість за позикою, нараховані відсотки за користування позикою у випадку порушення Позичальником термінів повернення позики, та/або сплати нарахованих відсотків за користування позикою.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно до ч.1. ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Частиною 2 даної статті встановлено, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за курсом відповідної валюти на день платежу.
На підставі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві туку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як вбачається зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Таким чином, посилаючись на вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 509, 526-527, 531, 533, 536, 575, 593, 1046 ЦК України, суд
У задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» про визнання договору позики виконаним та визнання іпотечного договору припиненим відмовити.
Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити у повному обсязі.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк зі дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН