Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1426/15 Головуючий у 1-й інстанції: Петренко Л.В.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.,

При секретарі: Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради до ОСОБА_3 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення,

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 30 грудня 2014 року

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року КП «Токмак теплоенергія» ТМР звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач проживає в квартирі АДРЕСА_1 і являється споживачем послуг з теплопостачання, за які з жовтня 2009 року плату не вносить. Станом на вересень 2014 року розмір заборгованості становить 6 422, 15 грн.Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 борг за спожиту теплоенергію у розмірі 6 422, 15 грн., а також на підставі ст.625 ЦК України інфляційні витрати в сумі 647,99 грн. та 3% річних у сумі 209, 17 грн.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 30 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову КП «Токмак теплоенергія» посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи комунальному підприємству у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що квартира відповідача з вересня 2010 року відключена від мереж централізованого теплопостачання, відповідач вказаними послугами не користується, а тому і не повинен за них сплачувати.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального права, а тому з ними не можна погодитися.

Встановлено, що ОСОБА_3 з липня 2001 року постійно зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1. Особовий рахунок за центральне опалення НОМЕР_1 відкрито на ім'я ОСОБА_3 (а.с.4, 68).

Послуги з теплопостачання вказаної квартири протягом 2009 - 2012 років надавало ТОВ « Токмак Теплоенернгія», а з травня 2013 року виконавцем послуг являється КП «Токмак теплоенергія» на підставі рішення виконкому Токмацької міської ради №151 від 31.05.2013 р. За договором про відступлення права вимоги від 31 травня 2013 р. ТОВ «Токмак теплоенергія» передав комунальному підприємству «Токмак теплоенергія» право вимоги за договорами про надання послуг з централізованого опалення, про постачання теплової енергії і гарячої води (а.с.7, 9-11, 44-59).

Відповідно до розрахунку позивача заборгованість відповідача за надані послуги за період з 01 жовтня 2009 року до 30 вересня 2014 року склала 6 422, 15 грн. (а.с.4).

У лютому 2014 року позивач звертався до суду в порядку наказного провадження про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості, сплативши при цьому судовий збір у розмірі 121,80 грн., проте судовою ухвалою від 26 лютого 2014 року у прийнятті заяви відмовлено з підстав наявності між сторонами спору про право (а.с.105,106).

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20, ч.1-2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4.

Зазначеним Порядком встановлено, що для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання повинен відповідати вимогам чинних нормативних документів. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. По закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Для виконання робіт з підготовки внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП до опалювального сезону після відключення приміщення від мереж його власник, наймач (орендар) зобов'язаний надавати представнику виконавця послуг з ЦО і ГВП можливість доступу до транзитних трубопроводів відповідно до порядку їх технічного огляду, установленого Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 № 76.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджено центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Пунктами 25, 26 цих Правил передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води регламентується Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, і здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі центрального опалення він повинен звернутися до міжвідомчої комісії (далі - Комісія) для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. Відключення приміщень від внутрішньо будинкової мережі виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченню робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

Таким чином, єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який має бути затверджений відповідною Комісією, а при відсутності зазначеного акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України по справах №6-95 цс-12 та №6-96цс від 26.09.2012 року.

З матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2009 року ОСОБА_3 звернулася до ТОВ «Токмактепломеражі» із заявою про відмову від отримання послуг з централізованого опалення (а.с. 42).

Рішенням комісії виконкому Токмацької міської ради від 8 вересня 2010 року ОСОБА_3 надано дозвіл на відключення від мереж центрального опалення та влаштування індивідуального опалення за умови виконання певних вимог, в тому числі, отримати дозвіл від власника житлового фонду, отримати технічні умови від ПП «Токмак Центр», на підставі отриманих технічних умов виконати проектно-кошторисну документацію, по завершенні будівельно-монтажних робіт надати копії актів прийняття робіт (а.с.39).

14 вересня 2010 року сторонами був складений акт про облаштування квартири ОСОБА_3 системою автономного теплопостачання (а.с.35).

Проте вказаний акт заявником до Комісії на затвердження не надавався, на черговому засіданні Комісії він не затверджувався, умови договору про надання послуг з централізованого опалення сторонами не переглядалися.

Аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що помешкання відповідача було відключено від централізованої системи теплопостачання без дотримання процедури, встановленої вищевказаним Порядком, а тому являється самовільним і таким, що не звільняє її від обов'язку зі сплати за послуги з теплопостачання, що централізовано надавалися позивачем у багатоквартирний житловий будинок, в якому розташована квартира відповідача.

При визначенні розміру заборгованості, колегія суддів вважає за необхідне обмежити суму стягнення трьома роками, що передують зверненню позивача до суду, виходячи з наступного.

За положеннями ст. 253, 256, 257 ЦК України загальна позовна давність, у межах якої особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 припинила вносити плату за послуги з теплопостачання з 1 жовтня 2009 року, з відповідним позовом до суду позивач звернувся 1 грудня 2014 року.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 подала суду 22 грудня 2014 року заяву про застосування строків позовної давності.

До пред'явлення вимог про стягнення заборгованості в порядку позовного провадження у позивач у лютому 2014 року звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, що є підставою для переривання перебігу позовної давності відповідно до ч.2 ст. 264 ЦК України. Таким чином, заборгованість не може бути стягнута після закінчення строку позовної давності, тому період за який слід стягнути заборгованість повинен обраховуватися з лютого 2011 року.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

За матеріалами справи позивач мав дізнатися про невнесення відповідачем послуг з теплопостачання наступного місяця після невнесення такої плати.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи, а саме: звернення позивача до суду за захистом порушеного права у лютому 2014 року в порядку наказного провадження і заявою відповідача про застосування строків позовної давності, колегія суддів приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості за період з лютого 2011 року по 30 вересня 2014р., яка становить 4 735, 62 грн.

Щодо застосування до даних правовідносин ч.2 ст. 625 ЦК України, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до правової позиції, що викладена судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 20.06.2012 року по справі № 6-68цс12, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України, закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

З огляду на викладене, з відповідача на користь КП «Токмак теплоенергія» підлягають стягненню: 3% річних в сумі 209,17 грн. .; сума витрат від інфляції - 647,99грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За матеріалами справі підлягає стягненню з судовий збір у розмірі 365 грн.40 коп.(а.с.1, 84,106).

Керуючись ст. ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради задовольнити частково.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 30 грудня 2014 року по цій справі скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з лютого 2011 року по 30 вересня 2014 року у сумі 4 735 грн.62 коп., інфляційні витрати в сумі 647 грн.99 коп., 3% річних в сумі 209,17 грн. , компенсації судового збору в сумі 365 грн.40 коп., а всього стягнути 4 662 грн.20 коп. (чотири тисячі шістсот шістдесят дві гривні 20 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за пропуском строку позовної давності.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: