Справа № 215/3127/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі:

головуючого, судді - Тарасенко О.В.

при секретарі - Пасько М.В.

розглянувши у відкритомусудовому засіданні в м. Кривому Розі у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксації судового процесу технічними засобами справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виділ частки та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виділ частки та визнання права власності.

В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачкою з 07.02.1998 року перебував в зареєстрованому шлюбі. В період зареєстрованого шлюбу вони придбали квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Маршака, буд 7. кв. 7. Квартиру оформили на ім'я жінки - ОСОБА_2

08.04.2014 року шлюб було розірвано, в зв'язку з тим, що квартира придбана в період шлюбу, 2004-2005 р., вона є спільною сумісною власністю подружжя, тобто кожному належить по 1/2 частини, згідно ст. 60 СК України. Жити разом вони не зможуть, тому у нього виникла необхідність розпорядиться своєю частиною житла.

Але відповідачка не дає йому договір купівлі продажу квартири за 2004 - 2005 рік, тому він не може провести оцінку квартири, а тому змушений просити суд витребувати з Державної реєстраційної служби «Укрдержреєстр» м. Кривого Рогу інформаційну довідку про реєстрацію нерухомого майнаАДРЕСА_1. буд. № 7. вул. Маршака м. Кривого Рогу на ім'я ОСОБА_2

Просить визнати квартиру № 7. буд. №7 по вул. Маршака, м. Кривого Рогу спільною сумісною власністю подружжя та виділити йому ? частину спірної квартири.

Позивач звернувся до суду с заявою про підтримку позову та розгляд справи в його відсутність.

Відповідач - в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що сторони в період з 07.02.1998 року по 08.04.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 08.04.2014 року (а.с.7).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу ВАЕ № 72319 від 26.03.2003 року зареєстрованого за № 2079, придбала квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 60,4 кв. м., житловою площею 37,9 кв.м. (а.с.17).

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому спірна квартира є спільною сумісною власністю сторін.

Вартість квартири згідно звіту про оцінку про вартість об'єкта становить 94 847,0 гривень. (а.с. 36-50).

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ст.66 СК України, подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Правовідносини щодо поділу спільного майна подружжя регулюються ст.69 СК України, відповідно до якої дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Судом встановлено, що майно, про поділ якого заявлено вимоги, а саме квартира розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Маршака, 7-7 зареєстрована на відповідачеві ОСОБА_2, що стверджується договором купівлі продажу квартири ВАЕ № 72319 від 26.03.2003 року зареєстрованого за № 2079, однак даний факт не спростовує презумпції належності вказаної квартири до спільної сумісної власності подружжя. Як вже було встановлено судом шлюб між сторонами розірвано, однак в результаті розірвання шлюбу співвласники перестають бути подружжям, але правовий режим їхнього майна, набутого за час шлюбу, залишається попереднім - спільною сумісною власністю, але вже колишнього подружжя, тобто спірна квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Як встановив суд об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме сторін у справі позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 є квартира, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Маршака, 7-7. Тобто сторони мають право на поділ вищевказаної квартири. За взаємною згодою сторони вказану квартиру не розділили. При поділі квартири, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Маршака, 7-7 частки сторін є рівними, оскільки іншого не визначено домовленістю між ними.

На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, керуючись ст. 57, 60 61, 70, 71 СК України, ст. 372 ЦК України, ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виділ частки та визнання права власності задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 трьохкімнатну квартиру, загальною площею 60,4 кв.м, житловою площею 37,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Спільне майно подружжя поділити та :

визнати за ОСОБА_1 право власності на 1 / 2 частину квартири АДРЕСА_4;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1 / 2 частину квартири АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог статті 229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

СУДДЯ: