РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2760/15-ц

21 грудня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

секретар судового засідання Федас І. О.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі відділення 100/17 Акціонерного банку "Укргазбанк" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі відділення 100/17 АБ «Укргазбанк» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні гн вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір № 922988 від 16.03.2010 р. на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки для фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків. За умовами укладеного договору позивачу було відкрито рахунок та видано платіжну картку. 19.01.2015 року позивач здійснив безготівковий розрахунок при оплаті товарів/послуг за допомогою платіжної картки за межами України на загальну суму 9918 грн. За вказану операцію банк в односторонньому порядку незаконно стягнув з нього комісію у розмірі 30 % від суми операції, а саме 2975,40 грн., та в порушення вимог ст.1073 ЦК України відповідач відмовляється зарахувати зазначену суму на рахунок позивача.

Позивач посилаючись на статті 1066, 1068, 1073 ЦК України, ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» просить суд визнати протиправними дії ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо списання суми у розмірі 2975,40 грн. з карткового рахунку № НОМЕР_1 відкритому на його ім'я та стягнути з ПАТ АБ «Укргазбанк» на його користь нараховану та списану комісію за розрахунково-касове обслуговування при здійсненні операцій з безготівкової оплати товарів/послуг за допомогою платіжної картки за межами України у сумі 2945,40 грн.

Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню за безпідставно стягнуту комісію в сумі 873,14 грн. виходячи із вимог статтей 1073, 1212, 1214 ЦК України та ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та відшкодувати судові витрати понесені ним на оплату правової допомоги.

В ході розгляду справи позивачем було збільшено суму пені за безпідставно стягнуту комісію, яку він просив суд стягнути з відповідача, до 972 грн. 76 коп. та уточнено суму судових витрат понесених ним на оплату правової допомоги 2500 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги позивача підтримав із підстав, вказаних у позові, просив їх задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача по аналогічних підставах зазначених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно, об'єктивно дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що 16.03.2010 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір № 922988 на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки для фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків (далі по тексту Договір) (а.с.6-9). За умовами укладеного даного Договору банк відкрив ОСОБА_3 «Ощадний» картковий рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті та видав платіжну картку.

Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язаний приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку.

Як вбачається із виписки банку по рахунку позивача за період з 01.01.2013 року по 25.11.2015 року (а.с.32-35), 19.01.2015 року позивач здійснив безготівковий розрахунок при оплаті товарів/послуг за допомогою платіжної картки за межами України на загальну суму 9918 грн. Дані кошти були списані банком з карткового рахунку ОСОБА_3 лише 22.01.2015 року. Крім того, цього ж дня ПАТ АБ «Укргазбанк» за вказану операцію списав з рахунку ОСОБА_3 комісію у розмірі 30 % від суми оплати, що становить 2975,40 грн.

Встановлено, що 22.01.2015 року позивач звернувся з заявою до відділення ПАТ АБ «Укргазбанк», у якій просив відповідача пояснити причини списання коштів із його рахунку в сумі 2975,40 грн. та повернути безпідставно списані кошти.

Із листа ПАТ «Укргазбанк» за № 12322/1599/2015 від 20.02.2015 року вбачається, що відповідачем було відмовлено позивачу у поверненні списаних коштів у сумі 2975,40 грн., обґрунтовуючи це тим, що для врегулювання різниці курсів АБ «Укргазбанк» 20.01.2015 року прийняв односторонній правочин, згідно якому була введена комісія за операціями безготівкової оплати товарів чи послуг та операціями видачі готівкових грошових коштів в банківських установах та банкоматах за межами України за допомогою платіжної картки, відкритої в національній валюті України.

Відповідно до п. 14.10. ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором.

Банк зобов'язаний надіслати користувачу не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомлення про такі зміни. Банк у повідомленні зобов'язаний зазначити, що користувач має право до дати, з якої застосовуватимуться зміни, розірвати договір без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до правил використання електронного платіжного засобу або тарифів є погодженим користувачем, якщо до дати, з якої вони застосовуватимуться, користувач не повідомить банк про розірвання договору.

Згідно з п. 6.1.1. Договору сторони домовились, що в разі зміни кон'юктури ринку, зміни облікової ставки НБУ Банк має право в односторонньому порядку вносити зміни доповнення до договору, включаючи зміну тарифів на послуги, що надаються держателю БПК та розміру процентної ставки, що нараховується на залишок коштів, що знаходяться на «Ощадному» рахунку шляхом вчинення одностороннього письмового правочину банку. На свій вибір Банк вправі вчиняти односторонній правочин або шляхом надіслання одностороннього письмового правочину Клієнту, необхідним та достатнім доказом надіслання Банком Клієнту письмового одностороннього правочину Банку про зміну умов договору є поштова квитанція поштового відділення про прийняття від Банку поштових відправлень - рекомендованих листів на адресу клієнта, або шляхом розміщення загального оголошення письмового правочину Банку на дошках об'яв та на сайті Банку до двадцятого числа місяця та набуває чинності з дати, вказаної в ньому, але не раніше першого числа місяця наступного за місяцем, в якому було розміщено (оголошено) загальний односторонній письмовий правочин Банку.

З огляду на викладене, в силу п.6.1.1 Договору та п. 14.10 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» , зміни до Тарифів мали вступити в дію не раніше 01.02.2015 року, а оскільки, операція по рахунку позивача відповідачем була здійснена 22.01.2015 року, тобто до 01.02.2015 року, дати раніше якої нові тарифи не могли набрати чинності, суд приходить до висновку, що ПАТ АБ «Укргазбанк» незаконно списало з карткового рахунку ОСОБА_3 комісію у сумі 2975,40 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином Банк порушив умови закону та договору щодо введення в односторонньому порядку додаткової комісії за операціями безготівкової оплати товарів і послуг, та списання коштів з картрахунку позивача на суму операцій, виконаних з допомогою платіжної картки, а тому суд вважає позовну вимогу ОСОБА_4 щодо стягнення з відповідача нараховану та списану комісію за розрахунково-касове обслуговування при здійсненні операцій з безготівкової оплати товарів/послуг за допомогою платіжної картки за межами України у сумі 2945,40 грн.

Суд вважає, що також підлягає задоволенню й позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача пені за безпідставно стягнуту комісію з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпаде.

Відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Пунктом 32.3.2. ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

В судовому засіданні встановлено , що на момент подачі позовної заяви процентна ставка ПАТ КБ «Укргазбанк» по короткострокових кредитах становила 36 % річних. Даний факт представником відповідача в ході розгляду справи не оспорювався.

Отже, в силу вимог п 32.3.2 ст. 32 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» відповідач має сплатити на користь позивача пеню у сумі 972,76 грн. = 2975,40 грн. (сума списаної комісії) * 36% (процентна ставка по користуванню короткострокових кредитів) : 365 (кількість днів у році) * 332 (кількість днів користування відповідачем коштами позивача з 23.01.2015 р. по 21.12.2015р.).

Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

У відповідності до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ».

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно зазначених норм склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні, а й у разі вчинення інших дій поза судовими засіданнями, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано до суду договір про надання правової допомоги від 16.11.2015 року, укладеного між ним та адвокатом ОСОБА_1, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 9 від 16.11.2015 про сплату ОСОБА_3 адвокату грошової суми за здійснення правової допомоги у розмірі 2500 грн., а також розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу від 21.12.2015 року.

Встановлено, що представник позивача ОСОБА_1 брав участь у двох судових засіданнях: 03.12.2015 року та 21.12.2015 року, загальна тривалість, яких становить 1 год. 10 хв..

Відповідачем не надано доказів на спростування доказів позивача щодо розміру витрат на правову допомогу, тому суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених останнім на оплату правової допомоги.

Враховуючи наведене та те, що відповідно до Закону України від 17 вересня 2015 року № 704-VII «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік»», передбачено, що з 1 вересня 2015 року мінімальна заробітна плата становить 1378 грн., суд рахує за вірне стягнути з відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь позивача судові витрати понесені останнім на оплату правової допомоги у сумі 2500 грн.

Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, враховуючи наведене з відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк» слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 536, 1066, 1068, 1073, 1212, 1214 ЦК України, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» , Закону України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», статтями 10, 11, 60, 79, 84, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі відділення 100/17 Акціонерного банку "Укргазбанк" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" щодо списання суми у розмірі 2975 (дві тисячі дев'ятсот сімдесят п'ять) гривень 40 копійок з карткового рахунку № НОМЕР_1 відкритому на ім'я ОСОБА_3.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на користь ОСОБА_3 не правомірну списану суму коштів в сумі 2975 (дві тисячі дев'ятсот сімдесят п'ять) гривень 40 копійок та пеню за безпідставно списану комісію в сумі 972 (дев'ятсот сімдесят два) гривень 76 копійок

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на користь ОСОБА_3 судові витрати понесені останнім на оплату правової допомоги в сумі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" в дохід держави судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяО. С. Цвіркун