АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року позивач пред»явив вказаний позов до відповідача та зазначав, що в ході проведення перевірки уповноваженими особами АТ«Брокбізнесбанк» на початку 2009 року діяльності Солонянського відділення банку, було встановлено численні порушення чинного законодавства з ознаками кримінально - караних діянь.

За наслідками досудового слідства та судового розгляду 27 грудня 2012 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області відносно підсудних ОСОБА_5 за ст.364-1 ч.2,366 ч.2 КК України, ОСОБА_6 за ч.5 ст.7-ч.2 ст.364 -1,ч.5 ст.27-ч.2 ст.366,ст.ст. 358 ч.2358 ч.3 КК України, ОСОБА_7 за ч.5 ст.27-ч.2 ст.366,ч.5 ст.27 -ч.2 ст.364-1,ст.366 ч.1358 ч.2,358 ч.3 КК України та ОСОБА_3 за ч.5 ст.27-ч.2 ст.366,ч.5 ст.27-ч.364-1 ст.ст.366 ч.1.358 ч.2,358 ч.3 КК України винесено постанову про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 згідно з п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію» від 12.12.2008 року.

Посилаючись на те, що вказаною постановою встановлено заподіяння відповідачем шкоди позивачу на загальну суму 230 225 грн. внаслідок оформлення на «підставних» фізичних осіб, а отже неукладених кредитних договорів та безпідставне отримання відповідачем по цим договорам вказаної суми грошових коштів,позивач просив стягнути вказану суму, як це передбачено ст.1212 ЦК України.

РішеннямСолом»янського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що судом не правильно застосована ч. 4 ст.61 ЦПК України. Позивачем не доведено спричинення майнової шкоди протиправними діями відповідача та безпідставне отримання коштів від банку.

У постанові Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2012 року вказано отримання відповідачем грошових коштів на возвратній основі,тобто вказані обставини виключають застосування ч.1 ст.1212 ЦК України в даному випадку.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 27.12.2012 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було розглянуто відносно підсудних ОСОБА_5 за ст.364-1 ч.2,366 ч.2 КК України, ОСОБА_6 за ч.5 ст.7-ч.2 ст.364 -1,ч.5 ст.27-ч.2 ст.366,ст.ст. 358 ч.2358 ч.3 КК України, ОСОБА_7 за ч.5 ст.27-ч.2 ст.366,ч.5 ст.27 -ч.2 ст.364-1,ст.366 ч.1358 ч.2,358 ч.3 КК України та ОСОБА_3 за ч.5 ст.27-ч.2 ст366,ч.5 ст.27-ч.364-1 ст.ст.366 ч.1.358 ч.2,358 ч.3 КК України кримінальну справу , за якою ОСОБА_3 за його клопотанням звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.27-ч.2 ст366,ч.5 ст.27-ч.364-1 ст.ст.366 ч.1.358 ч.2,358 ч.3 КК України, у зв»язку із застосуванням до нього п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію» від 12.12.2008 року. Кримінальну справу закрито з зазначенням того, що ОСОБА_3 заподіяно позивачу шкоду на загальну суму 230225,00 грн. внаслідок оформлення на «підставних» фізичних осіб 25 кредитних договорів .

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» , суд виходив з того, що вина ОСОБА_3 у спричиненні шкоди позивачу, встановлена постановою Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області від 27.12.2012 року , в зв»язку з чим , враховуючи обставини встановлені даним судом, стягнув з останнього на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» 230225,00 грн. .

Таке рішення суду є законним та обґрунтованим , ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права, що регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, висновків якого доводи апеляційної скарги не спростовують з наступних підстав.

Як вже зазначалось вище , постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.12.2012 , яка набрала законної сили, встановлено ту обставину, що «умышленные действия подсудимого ОСОБА_8, выразившиеся в подписании официальных документов, содержащих заведомо ложные сведения, а также дачи указаний на составление официальных заведомо ложных и поддельных документов, которые квалифицируются по признакам идеальной совокупности преступлений - пособничества в злоупотреблении служебными полномочиями с целью получения неправомерной выгоды для себя и иных лиц, служебным лицом юридического лица частного права независимо от организационно-правовой формы, что с учетом суммы причиненного материального ущерба повлекло тяжкие последствия, а также пособничество в составлении и выдаче должностным лицом заведомо ложных документов, повлекшее тяжкие последствия, органом досудебного следствия квалифицированы по ч. 5 ст. 27 - ч.2 ст. 364-1, ч. 5 ст. 27- ч.2 ст. 366, ч.1 ст. 366 КК Украины. Также умышленные действия ОСОБА_8, выразившиеся в составлении и использовании поддельных документов при получении кредитов, выдаваемых как гражданами , так и предприятиями, которые квалифицируются по признакам подделки документов по предварительному сговору, группой лиц, предоставляющих права с целью их дальнейшего использования и использования поддельного документа, органом досудебного следствия квалифицированы по ст.ст. 358 ч. 2, 358 ч. 3 УК Украины.» .

Тобто, факт того, що ОСОБА_8 вищевказаними діями завдав позивачушкоду, є преюдиційним при вирішенні даної справи , а тому доводи апеляційної скарги про те, що постанова про закриття кримінального провадження за амністією не звільняє позивача, не тільки від доказування наявності будь-якої шкоди, але і стосовно дій та чи вчинені вони конкретною особою, колегією суддів до уваги не приймаються .

При цьому слід зазначити, що закриття кримінальної справи з мотивів застосування до ОСОБА_3 Закону України «Про амністію» не є реабілітуючою підставою.

Таким чином факт подання клопотання ОСОБА_8 про застосування до нього амністії, є погодженням останнього з інкримінованим досудовим слідством обвинуваченням , в зв»язку з чим посилання на отримання ОСОБА_3 коштів на возвратній основі, що ,на думку апелянта , виключає можливість збагачення останнього за рахунок іншої особи без достатніх правових підстав, також на увагу не заслуговує.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -