Справа № 242/4735/15-ц
Провадження 2/242/1989/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Селидове 23 грудня 2015 року

Селидівській міський суду Донецької області в складі:

- головуючого судді Владимирської І.М.

- при секретарі Сорока Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон, на виготовлення дитині проїзного документу для виїзду за кордон, та надання дозволу на перетинання дитиною лінії розмежування для вїзду на неконтрольовану територію України та виїзду з неї без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон, на виготовлення дитині проїзного документу для виїзду за кордон, та надання дозволу на перетинання дитиною лінії розмежування для вїзду на неконтрольовану територію України та виїзду з неї без згоди батька.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Петровського районного суду м.Донецька від 03.04.2012 року шлюб між ними розірваний. Від шлюбу з відповідачем вони мають спільну малолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 в 2012 році покинув сімю та у вихованні дитини участі не приймає. У зв'язку з проведенням АТО на території Донецької області позивач була вимушена покинути своє постійне місце проживання в м. Донецьк та переїхати до м. Гірник. Протягом 2015-2016 року вона має намір разом із своєю родиною поїхати до місця своєї офіційної реєстрації для лікування дитини та відвідування родичів. Крім того, вона разом з дитиною має намір тимчасово виїхати за межі країни до Російської Федерації в період 2016-2017 років з метою відвідування родичів,оздоровлення дитини. Просить суд надати дозвіл ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасовий виїзд до Російської Федерації в період з 01.01.2016 року по 01.01.201 року без згоди батька ОСОБА_3; надати дозвіл на виготовлення та оформлення проїзного документу на виїзд за межі України без згоди батька та надати дозвіл на перетинання дитиною лінії розмежування для вїзду на неконтрольовану територію України та виїзду з неї в супроводі матері в період з 01.12.2015 р. по 01.12.2016 року без згоди батька.

В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, та згідно якої на позовних вимогах наполягає у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просить суд слухати справу у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно рішення Петровського районного суду м. Донецьк від 03.04.2012 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвали шлюб(а.с.12).

Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 289010, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, ОСОБА_2 народився 02.09.2009 року, його батьком є ОСОБА_3 (а.с.8).

Факт переміщення ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_2 з тимчасово неконтрольованої території в м. Гірник в січні 2015 року 1ідтверджується довідкою від 23.06.2015 року № НОМЕР_1 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с. 13).

Способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право, а також інший спосіб, що встановлений законом (ст. 16 ч. 2 ЦК України).

Згідно зі ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 150 цього ж Кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Судом встановлено, що мати дитини бажає тимчасово вивезти дитину за кордон та здійснити вїзд на тимчасово неконтрольовану територію України та виїзд з неї, що вимагає надання батьком дитини - відповідачем по справі дозволу.

Статтею 33 Конституцією України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Згідно зі ст. 64 ч.1 Конституції України конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені.

Згідно ч. 7, ч. 8 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Відповідно до ст. 4 зазначеного Закону оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків .

За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Вказана норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення .

Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання.

У відповідності з п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно п.п.5.1.1, 5.1.2 п.5.1 Розділу 5 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, вїзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57; виїзд з неконтрольованої території громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови предявлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи.

Таким чином, виїзд за межі України та вїзд на неконтрольовану територію України та виїзд з неї громадян, які не досягли 16-річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України, вїзд на неконтрольовану територію України та виїзд з неї громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Також необхідно зазначити, що згідно із Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що бажання позивача отримати дозвіл на вивезення дитини за кордон , на перетинання дитиною лінії розмежування для вїзду на неконтрольовану територію України та виїзду з неї узгоджується з її правами та обов'язками, покладеними на неї Сімейним кодексом України, а тому суд не вбачає жодних обставин, що обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини за кордон та вїзду на неконтрольовану територію України та виїзду з неї і вважає, що надання такого дозволу буде відповідати інтересам дитини. Будь - яких обмежень для реалізації права на тимчасовий виїзд за межі України та вїзд на неконтрольовану територію України та виїзд з неї неповнолітньої дитини судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 33, 64 ч.1 Конституції України, Конвенцією про права дитини, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.313 ЦК України, ст. ст. 7,ст.104 ч.2, ст.105 ч.3, ст.110 ч.1, ст.112 ч.2, 141, 150, 155 Сімейного кодексу України,ст. ст. 169, 213-215, 224 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації в період з 01.01.2016 по 01.01.2017 рік у супроводі ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_3.

Надати дозвіл на виготовлення проїзного документу для періодичного виїзду за межі України неповнолітньої особи без згоди батька в період з 01.01.2016р. по 01.01.2017 р.

Надати дозвіл на перетинання лінії розмежування для вїзду на неконтрольовану територію України та виїзду з неї ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 01.12.2015 р. по 01.12.2016 рік у супроводі ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а в разі відсутності у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Владимирська