Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.12.2015 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі: головуючого-судді: Сороки Д.В.

при секретарі Назарчук А.Д.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Козятині, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно ,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд із позовом до Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 25 січня 1999 року померла її баба- Могир ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Вернигородоцькою сільською радою Козятинського району Вінницької області 25 січня 1999 року серії І-АМ№044684.

ОСОБА_3 постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області від 15.10.2014 року за №589.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги за законом є її син - ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 юридично спадщини не оформляв, а прийняв її фактично, підтвердженням цього є довідка сільської ради №250 від 23 березня 2015 року .

Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї.

06 вересня 2006 року помер її батько - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 271262 ( а.с. 13)

Після смерті батька позивачки залишилось спадкове майно, до якого входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в селі Велике Козятинського району Вінницької області по вул. Піонерська, і, який належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 11.06.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-901. Вищевказане свідоцтво зареєстроване 12.06.1996 року в Вінницькому обласному бюро технічної інвентаризації та земельна частка (пай), яка перебуває у колективній власності КСТП Вернигородоцький» розміром 3,23 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належить ОСОБА_3 згідно сертифікату серії ВН№0340720, виданого на підставі рішення Козятинської районної державної адміністрації від 25 лютого 1997 року . За час свого життя державний акт на земельну частку (пай) ОСОБА_3 не виготовила.

Оригінали правовстановлюючих документів на будинок та на земельну частку (пай) баба втратила.

В установлений законом строк позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_4 А до Козятинської державної нотаріальної контори Вінницької області, що стверджується копією спадкової справи №42/07 до майна померлого ОСОБА_4.

Однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, якими б встановлювалося право власності на спадкове майно померлої ОСОБА_3. Також , у правовстановлюючих документах на спадкове майно, а саме: в свідоцтві про право на спадщину за законом від 11.06.1996 року, яким посвідчується право баби позивачки на будинок та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0340720 вказується прізвище «Могир», а не «Могер», так як у витязі з Держреєстру від 25.09.2015 року ( а.с. 12,16,21).

Цей факт є перешкодою для позивачки в оформленні спадщини після смерті її батька - ОСОБА_4, так як між бабою позивачки - матір'ю її батька - ОСОБА_3 та її батьком - ОСОБА_4 не встановленні родинні відносини.

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується посвідкою про шлюб, виданою 19.05.1937 року, в якій зазначено, що прізвище ОСОБА_6 баби позивачки , після одруження стало «Могер» і відповідно до витягу з Держреєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 являються батьками ОСОБА_4, який помер 06 вересня 2006 року, тобто ОСОБА_3, яка померла 25 січня 1999 року, являється матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 12,14)

Родинні відносини між позивачкою та її батьком підтверджуються копією свідоцтва про народження позивачки серії ІV-УР № 0120706 ( а.с. 9) та копією свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с. 10).

Наданий нею сертифікат на земельну частку пай, виданий на ім'я ОСОБА_3 підтверджує право власності покійної баби на земельну частку (пай), однак не є правовстановлюючим документом згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій. Державний акт на земельну частку (пай) не виготовлявся і не реєструвався в Єдиному реєстрі записів реєстрації державних актів на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, тому відсутній кадастровий номер земельної ділянки.

Позивачка в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про місце та час розгляду справи, але до суду надіслала заяву, в якій позов підтримує та просить справу слухати у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, але до суду від сільського голови с. Вернигородок Козятинського району Вінницької області - Гуп»яка В.П. надійшла заява про слухання справи без його участі , позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що визнання позову представником відповідача необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів.

Судом встановлено, що 25 січня 1999 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Вернигородоцькою сільською радо Козятинського району Вінницької області 25 січня 1999 року , за актовим записом № 4, серії І-АМ№044684( а.с. 11).

ОСОБА_3 постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області від 15.10.2014 року за №589( а.с. 23).

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги за законом є її син - ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 в установлений законом строк прийняв спадщину щляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном , але юридично її не оформив , що підтверджується довідкою сільської ради №250 від 23 березня 2015 року ( а.с.25) .

Дані правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року , зокрема , ст.ст. 548, 549 , оскільки спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК УКраїни в редакції 2004 року та п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2004 року .

06 вересня 2006 року помер батько позивачки - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть , виданого відділом реєстрації актів цивіль ного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області 06.09.2006 року, за актовим записом № 282 ( а.с. 15)

Після смерті батька позивачки залишилось спадкове майно, до складу якого входять житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в селі Велике Козятинського району Вінницької області по вул. Піонерській , 6 та який належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 11.06.1996 року за реєстром № 2-901 , зареєстрованого 12.06.1996 року в Вінницькому обласному бюро технічної інвентаризації за № 42. До складу спадкового майна входить також земельна частка (пай), яка перебуває у колективній власності КСТП Вернигородоцький» розміром 3,23 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_3 згідно сертифікату серії ВН№0340720 виданого Козятинською районною державною адміністрацією 10.03.1997 року на підставі рішення Козятинської районної державної адміністрації від 25 лютого 1997 року . За час свого життя державний акт на земельну частку (пай) ОСОБА_3 не виготовила.

Оригінали правовстановлюючих документів на будинок та на земельну частку (пай) баба позивачки втратила.

Позивачка є спадкоємицею за законом після смерті батька ОСОБА_4

В установлений законом строк позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_4 А до Козятинської державної нотаріальної контори Вінницької області, що стверджується копією спадкової справи №42/07 до майна померлого ОСОБА_4. ( а.с. 60-62). ОСОБА_9 син ОСОБА_4 подав до нотаріальної контори заяву про те, що він спадщини після смерті батька не прийняв та на неї не претендує, що стверджується копією спадкової справи №42/07 до майна померлого ОСОБА_4. ( а.с. 60-62).

Однак, нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщинуза законом після смерті свого батька через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, якими б встановлювалося право власності на спадкове майно померлої ОСОБА_3. Також , у правовстановлюючих документах на спадкове майно, а саме: в свідоцтві про право на спадщину за законом від 11.06.1996 року, яким посвідчується право баби позивачки на будинок та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0340720 вказується прізвище баби позивачки - «Могир», а не «Могер», так як у витязі з Держреєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 25.09.2015 року на батька позивачки ОСОБА_4 , де його мати записана як "Могер Ганна Михайлівна "( а.с. 12,16,21).

Цей факт є перешкодою для позивачки в оформленні спадщини після смерті її батька - ОСОБА_4, так як між бабою позивачки - матір'ю її батька - ОСОБА_3 та її батьком - ОСОБА_4 не встановленні родинні відносини.

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, підтверджується посвідкою про шлюб, виданою 19.05.1937 року, в якій зазначено, що прізвище ОСОБА_6 баби позивачки , після одруження стало «Могер» і відповідно до витягу з Держреєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 являються батьками ОСОБА_4, який помер 06 вересня 2006 року, тобто ОСОБА_3, яка померла 25 січня 1999 року, являється матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 12,14)

Родинні відносини між позивачкою та її батьком підтверджуються копією свідоцтва про народження позивачки серії ІV-УР № 0120706, віданого горрбюро ЗАГС м. Козятина 17.07.1963 року , за актовим записом № 246 ( а.с. 9) та копією свідоцтва про укладення шлюбу !-АМ № 482373, виданого райвідділом ЗАГС м. Козятина Вінницької області 04.06.1983 року, за актовим записом № 106 ( а.с. 10).

Враховуючи те , що на померлих не видаються правовстановлюючі документи, а із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на будинок та земельну частку(пай), позивачка не може оформити право на спадщину в нотаріальній конторі , тому її права порушені і підлягають захисту за судовим рішенням .

Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обовязків( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, одержують особи , визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , хто його пережив , та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст.1216, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК; ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963 року , п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2004 року ст.ст. 10, 11, 130,174 209, 212, 214-215, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Прийняти визнання позову представником відповідача .

Позов задовольнити. Встановити факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_3, померлої 25 с ічня 1999 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після померлого 06 вересня 2006 року її батька ОСОБА_4, якій прийняв спадщину, але не оформив свох спадкових прав після смерті 25 січня 1999 року його матері ОСОБА_3, а саме : на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою : с. Велике, вул. Піонерська,6 Козятинського району Вінницької області та на земельну частку( пай) у землі , яка перебуває у колективній власності КСТП « Вернигородоцький "с. Вернигородок Козятинського району Вінницької області , розміром 3, 23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі( на місцевості)

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії рішення.

СУДДЯ підпис

З оригіналом вірно :

Суддя

Секретар

23.12.2015