АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3042/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Красюк Г. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоТрюхана Г. М.
суддівМіщенка С. В. , Сіренка Ю. В.
при секретаріКолеснику Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , Мар'янівської сільської ради про визнання заповіту недійсним

в с т а н о в и л а :

В квітні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з вказаним позовом до ОСОБА_7, Мар'янівської сільської ради, посилаючись на те, що 25 червня 2012 року спадкодавець ОСОБА_8 - мати позивачки, склала заповіт, в якому заповідала все своє майно ОСОБА_7. Заповіт посвідчений секретарем Мар'янівської сільської ради Шполянського району Кравченко Т.М., зареєстрований в реєстрі під №70 та внесений у Спадковий реєстр за №54054431 від 8 січня 2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавець ОСОБА_8 померла. При зверненні спадкоємців до нотаріуса між ними виник спір за спадкове майно.

Також вказала, що секретар сільської ради Кравченко Т.М. внесла відомості до Спадкового реєстру про посвідчення заповіту 8 січня 2013 року, вже після смерті спадкодавця.

Позивачка вважає, що відсутність реєстрації заповіту у Спадковому реєстрі в день його посвідчення є порушенням форми заповіту (ст.1247 ЦК України) і оскільки заповіт не був зареєстрований в Спадковому реєстрі за життя ОСОБА_8, то він відповідно до вимог ст.210 ЦК України є невчиненим.

Просила суд визнати заповіт ОСОБА_8 25 червня 2012 року недійсним.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, з слідуючих підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дане рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції визнав обгрунтованими доводи позовної заяви, надані позивачем докази в підтвердження своїх позовних вимог, доводи відповідача визнав такими, що не спростовують обґрунтованості мотивів позовних вимог.

Перевіряючи обгрунтованість доводів апеляційної скарги та пояснень, наданих апелянтом в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є правильним, відповідає вимогам чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими обставинами справи і не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду.

З матеріалів справи вбачаться, що 25 червня 2012 року ОСОБА_8 за життя склала заповіт, посвідчений 25 червня 2012 року секретарем Мар'янівської сільської ради Шполянського району Черкаської області за реєстровим № 70, яким все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що вона за законом матиме право та всі грошові заощадження, які знаходяться в будь-яких банках України, заповідала ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Позивач в обґрунтування недійсності вказаного заповіту посилалася на те, що реєстрація заповіту в Спадковому реєстрі проведена після смерті заповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду стосовно необґрунтованості даних доводів.

Згідно рішення виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради від 10 травня 2011 року №41 «Про розподіл обов'язків між керівництвом виконкому Мар'янівської сільської ради на секретаря виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради Кравченко Т.М. покладені обов'язки вчиняти нотаріальні дії.

Відповідно до правил ст.41 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на час посвідчення заповіту) нотаріальні дії могли вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування і на момент посвідчення заповіту ОСОБА_8 звернення до нотаріуса за місцем реєстрації спадкодавця або місцем знаходження майна не вимагалось.

Відповідно до п.1.6 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 липня 2011 року N 1810/5 відомості про заповіти, у тому числі посвідчені посадовими службовими особами, зазначеними в статтях 1251 та 1252 ЦК України, спадкові договори та внесення змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів, заведені спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину підлягають обов'язковому внесенню до Спадкового реєстру.

Згідно з п.10 Постанови Кабінету міністрів України від 11 травня 2011 року №491 «Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі», заява про реєстрацію подається (надсилається) Реєстратору в день вчинення відповідної нотаріальної дії.

Відомості про спірний заповіт були внесені до Спадкового реєстру, а пропуск строку не може бути підставою для визнання заповіту недійсним (нікчемним).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Твердження апелянта, що невчасне внесення відомостей про посвідчення 25 червня 2012 року заповіту на ім'я ОСОБА_7 до Спадкового реєстру є підставою для визнання його недійсним та що відсутність реєстрації посвідчення заповіту у Спадковому реєстрі свідчить про те, що заповіт є не вчиненим - надумане і необгрунтоване. Вказаний спірний заповіт відповідає вимогам ст.1247 ЦК України він складений в письмовій формі, де зазначено місце та час його складання. Заповіт підписаний особисто відповідачкою ОСОБА_8, посвідчений службовою особою, визначеною ст.ст.1251-1252 Цивільного кодексу України та внесений у Спадковий реєстр в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України від 11 травня 2011 року №491.

При вирішенні судом спору про визнання договору недійсним з підстав відсутності у сторони волі на його укладання правове значення має наявність такої волі на момент досягнення сторонами договору згоди в належній формі з усіх істотних умов договору, а не момент його державної реєстрації. Вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли згоди з усіх істотних умов. Дана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі №6-118цс13.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно визначено правову природу спірних правовідносин, встановлено, що позивачем не було надано обгрунтованих та підтверджуючих докази в обгрунтування своїх позовних вимог, а тому висновок районного суду є правильним і скасуванню не підлягає.

Крім того, колегією суддів під час рогляду справи в суді апеляційної інстанції було вивчено та надано належну оцінку доводам апеляційної скарги, враховано подані ОСОБА_6 доводи в підтвердження вимог апеляційної скарги і визнано, що підстав, які б давали право для зміни чи скасування рішення суду апелянтом не наведено.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Мар'янівської сільської ради про визнання заповіту недійсним - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :