Справа №333/3225/15-ц
Пр. №2-к/333/1/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі: Колесник А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення Верхоянського суду Республіки Саха (Якутія) Російської Федерації про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя знаходиться клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення Верхоянського суду Республіки Саха (Якутія) Російської Федерації про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей.

Листом від 15.05.2015 року боржника було повідомлено про надходження клопотання стягувача і запропоновано йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Ухвалою від 15.06.2015 року призначено розгляд вказаного клопотання за відсутності заперечення ОСОБА_2

В судове засідання боржник не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до п. 5 ст.395 ЦПК України неявка у судове засідання будь-кого із сторін не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою зі сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду. Питань про перенесення розгляду даного клопотання до суду не надходило.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення Верхоянського суду Республіки Саха (Якутія) Російської Федерації про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей, задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 395 ЦПК України розгляд клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду проводиться суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Міжнародним договором, що регулює визнання та виконання рішення Російської Федерації, є Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22.01.1993 р. (далі - Мінська Конвенція). Конвенцію ратифіковано Верховною Радою України із застереженням, що Україна бере на себе зобов'язання визнавати й виконувати рішення, постановлені на територіях держав-учасниць Конвенції за винятком визнання і виконання виконавчих написів та нотаріальних актів щодо грошових зобов'язань.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 2 ст. 394 ЦПК України).

Відповідно до ст. 53 Мінської Конвенції до клопотання додаються: 1) рішення іноземного суду або його засвідчена копія та офіційний документ про те, що рішення набрало законної сили і підлягає виконанню; 2) документ, із якого видно, що сторона, проти якої постановлено рішення і яка не брала участі у процесі, була в належному порядку і своєчасно викликана в суд; 3) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на час його пересилання.

Згідно ч. 1 ст. 32 Мінської Конвенції правовідносини батьків і дітей визначаються за законодавством Договірної сторони, на території якої постійно проживають діти.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 24.12.1999 р. №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» (далі - Постанова ВСУ), виклик у судове засідання може підтверджуватись оригіналом або засвідченою копією документа, за допомогою якого мав здійснюватися виклик згідно з міжнародним договором або законодавством держави, де розглядалася справа.

У відповідності до п. 12 Постанови ВСУ клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Пунктом 10 вказаної Постанови ВСУ визначено, що під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому при розгляді зазначених клопотань повинні застосовуватися відповідні інститути ЦПК, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника, об'єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання.

Відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

За вимогами ч. 1 ст. 392 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Згідно до ч.1 ст. 393 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Відповідно до ч. 3 ст. 394 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Судом встановлено, що рішенням Верхоянського суду Республіки Саха (Якутія) Російської Федерації від 23.12.2011 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РСР, працюючого слюсарем в МУП ЖКГ Верхоянського району, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/3 щомісячного заробітку та (або) іншого доходу на користь ОСОБА_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно довідки за вих.№290 від 02.03.2015р. рішення мирового судді судової ділянки №10 Верхоянського району Республіки Саха (Якутія) від 23.12.2011р. по цивільній справі №2-701/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей виконувалось на території Російської Федерації (частково). Аліменти стягнуті по 25.12.2013р. Заборгованість на 24.03.2014р. складає 29 342 (двадцять девять тисяч триста сорок два) рублі 43 коп. Виконавчий лист відкликано стягувачем та постановою від 24.03.2014р. виконавче провадження закінчено.

Згідно довідки за вих.№290 від 02.03.2015р. рішення мирового судді судової ділянки №10 Верхоянського району Республіки Саха (Якутія) від 23.12.2011р. по цивільній справі №2-701/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 набрало законної сили 03.01.2012 р. та підлягає виконанню.

Згідно довідки за вих.№290 від 02.03.2015р. ОСОБА_2, котрий є відповідачем по цивільній справі №2-701/11 за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, був належним чином та своєчасно викликаний до суду. Приймав участь в судовому засіданні, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання подано у відповідності до вимог ст. 391 ЦПК України.

Вивчивши клопотання та долучені до нього документи, суддею встановлено, що вони відповідають вимогам ст. 394 ЦПК України.

Суддею не встановив перелічених вище підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Згідно п. 8 ст. 395 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного Банку України на день постановлення ухвали.

На день постановлення даної ухвали, а саме 10.07.2015 року, курс російських рублів по відношенню до гривні України встановлено Національним банком України відповідно до повідомлення на офіційному сайті Національного банку України, який становить 3.8343 гривень (за 10 російських рублів).

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22.01.1993 року, ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 390 - 398 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення Верхоянського суду Республіки Саха (Якутія) Російської Федерації про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Дозволити виконання та виконати на території України рішення мирового судді, судової ділянки №10 Верхоянського суду Республіки Саха (Якутія) Російської Федерації від 23.12.2011р. про стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття.

Видати виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого за адресою: 69104, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 76-А на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дітей.

Аліменти стягувати з урахуванням, що рішення Верхоянського суду Республіки Саха (Якутія) Російської Федерації від 23.12.2011р. виконувалось на території Російської Федерації по 25.12.2013р. Заборгованість на 24.03.2014р. складає 29 342 (двадцять девять тисяч триста сорок два) рублі 43 коп., що за курсом НБУ на день постановлення ухвали складає 11 250, 77 гривень. Стягнення аліментів на території України розпочати з 25.03.2014 з урахуванням заборгованості.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.І. Боровікова