Провадження № 2/522/7398/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 19 липня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського району Одеської області, актовий запис № 57.

В позовній заяві позивач посилається на те, що з 19 липня 1997 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Подружнє життя з відповідачкою не склалось у зв'язку з несумісністю характерів, різними поглядами на шлюб, сім'ю та плани на майбутнє. Сімейні стосунки постійно погіршувались, між ними постійно виникали конфлікти. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги.

Також позивач зазначає, що сторони не ведуть спільного господарства, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинені. Примирення між ними неможливе, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, а також вказав, що з січня місяця 2015 року в нього з'явилась нова сім'я.

ОСОБА_2 у судовому засіданні позов ОСОБА_1 визнала, не заперечувала проти задоволення його позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думки сторін, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19 липня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського району Одеської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 57, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Подружнє життя в ОСОБА_1 з відповідачкою не склалось у зв'язку з несумісністю характерів. Сімейні стосунки постійно погіршувались, між ними постійно виникали конфлікти. В результаті вищевказаного вони втратили почуття любові, дружби та взаємоповаги.

Також судом встановлено, що сторони з січня місяця 2015 року не проживають разом, не ведуть спільного господарства та проживають окремо, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинені. Кожен з них живе своїм життям, не турбуючись проблемами один одного. Примирення між ними неможливе, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

За ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Керуючись ст. 51 Конституції України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 24, 105, 109, 110, 112, 115, 157, 160 СК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 11, 57, 60, 88, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 липня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського району Одеської області, актовий запис № 57.

Неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, - залишити на утриманні матері ОСОБА_2.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу реєстрації актів громадянського стану Болградського району Одеської області для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю.Б. Свячена