АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/4779/15 Головуючий І інстанції -
Справа: № 640/5343/15-ц Якуша Н.В.
Категорія: кредитні Доповідач - Костенко Т.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Костенко Т.М.

суддів: Колтунової А.І., Гальянової І.Г.

за участі секретаря Герасимової К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку «Меркурій» Куліша Віктора Миколайовича на рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 травня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства банку «Меркурій» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку «Меркурій» до ОСОБА_3 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а

У березні 2015 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_3 із вимогою про дострокове стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит №18-06П-38, згідно якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового використання грошові кошти у сумі 230000,00 грн. зі сплатою 20 % річних та кінцевим терміном погашення основної заборгованості 06.03.2018 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 07.05.2008 року між сторонами була укладена додаткова угода №1/1, якого встановлений розмір процентів за користування кредитом 22 % річних.30 листопада 2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду №6, якою було збільшено ліміт кредитування до 2700000,00 грн. 17 жовтня 2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду №7, якою збільшено ліміт кредитування до 4352700,00 грн.

Позивач вказав, що свої зобов'язання за договором він виконав, відкрив відповідачу рахунок та надав кредит, а відповідач ОСОБА_3 лише частково виконував свої зобов'язання у зв'язку з чим 18 грудня 2014 року банком була пред'явлена до нього вимога про дострокове виконання зобов'язань.

Позовні вимоги обґрунтовані також тим, що в порушення умов договору та норм чинного законодавства, ОСОБА_3 не виконав свої обов'язки, у зв'язку з чим станом на 12.03.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 3717808,53 грн., з яких заборгованість за кредитом складає 3329000,00 грн., заборгованість за процентами 388808,53 грн.

Посилаючись на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23.02.2015 року по справі № 640/1575/15-ц, в якому було встановлено факт укладання Договору, отримання коштів ОСОБА_3 та наявності заборгованості за договором, просив суд задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про іпотечний кредит №18-06П-38 від 07.03.2008 року в розмірі 3717808,53 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

З апеляційною скаргою на зазначене рішення суду звернулась Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку «Меркурій» Куліш В.М. та зазначив, що вважає це рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Апеляційні вимоги обґрунтовані тим, щодо матеріалів справи за позовом Публічного акціонерного товариства банку «Меркурій» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку «Меркурій» до ОСОБА_3 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором міститься копія рішення Апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2015 року у справі № 640/1575/15-ц, яка роздрукована з невідомого джерела, без підписів та печатки. Апелянт стверджує, що жодна зі сторін - ані АТ Банк «Меркурій», ані ОСОБА_3 не звертались до суду із клопотанням про долучення вказаного рішення до матеріалів справи. Таким чином, Куліш В.М. вважає, що суд за власною ініціативою зібрав докази, які поклав в основу винесеного рішення, чим грубо порушив вимоги цивільного законодавства України.

Куліш В.М. також зазначає, що в порушення вимог ЦПК України відповідачу судом не надсилалась копія позовної заяви з додатками.

Крім того, апеляційна скарга містить посилання на те, що суд першої інстанції розглянув справу при першій неявці представника позивача, пославшись на ст. 169 ЦПК України, яка взагалі не стосується цієї справи, оскільки АТ Банк «Меркурій» є юридичною особою та бере участь у справі виключно через своїх представників.

Враховуючи викладене вище, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку «Меркурій» Куліш В.М. просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.11 та ч.1 ст.303 ЦПК України суд першої інстанції розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, а апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Як встановлено в суді першої інстанції, підтверджено наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, 07.03.2008 року між Акціонерним комерційним Банком "Меркурій" (тепер - Публічне акціонерне товариство Банк "Меркурій") та фізичною особою, громадянином України ОСОБА_3 було укладено договір №18-06П-38 про іпотечний кредит. В подальшому умови зазначеного договору за погодженням сторін додатковими угодами коригувались.

Судом також встановлено, що внаслідок невиконання умов іпотечного договору ОСОБА_3 у нього виникла певна заборгованість перед банком, в зв'язку із чим на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України Банком була направлена вимога боржнику про дострокове погашення боргу.

Таким чином, звернення позивача до суду із зазначеним позовом є правомірним, обґрунтованим, і висновок районного суду в цій частині є правильним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що існує рішення суду апеляційної інстанції, що набрало законної сили, яке має преюдиційне значення для вирішення зазначеного спору.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції по суті вищезазначеного спору, виходячи з наступного.

За приписами ст.ст.60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як свідчать матеріали справи рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2015 року у позові ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства Банк «Меркурій» про визнання припиненими іпотечних договорів , в тому числі і №18-06П-38 від 07.03.2008 року, відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2015 року вищезазначене рішення Київського районного суду м.Харкова скасоване, ухвалене нове про задоволення вимог позивачів у повному обсязі. В тому числі, договір №18-06П-38 від 07.03.2008 року з додатковими вимогами до нього визнано припиненим з припиненням зобов'язань за договором ОСОБА_3 перед ПАТ Банк «Меркурій» в зв'язку із поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Таким чином, судова колегія вважає, що районний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог банку «Меркурій» до ОСОБА_3 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки іншим судовим рішенням, яке набрало законної сили вищезазначений договір визнано припиненим в зв'язку із припиненням основного зобов'язання за договором.

Разом із тим, під час підготовки цивільної справи до розгляду в апеляційному суді були виявлені порушення головуючим суддею норм цивільного процесу, а саме, ч.7 ст.297 ЦПК України, в зв'язку із чим справа поверталася до районного суду для належного оформлення.

Зокрема, суддею до матеріалів справи було долучено копію рішення Апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2015 року, яке було підставою для відмови в позові, який розглядався, без підпису та належного засвідчення вказаної копії.

У відповідності до ч.2 ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як зазначив апелянт в апеляційній скарзі, жодна із сторін такий документ для долучення до матеріалів справи не надавав. Більш того, матеріали справи не містять жодної заяви чи клопотання з цього приводу, а також фіксування у журналах судового засідання такої процесуальної дії.

Апеляційні доводи в цій частині судова колегія вважає обґрунтованими.

Однак, приймаючи до уваги, що рішення районного суду по суті є законним та обґрунтованим, а у відповідності до ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, судова колегія вважає, що такі порушення норм цивільного процесу є підставою для винесення окремої ухвали з підстав, передбачених ст.211 ЦПК України.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313-315, 319, 218 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку «Меркурій» Куліша Віктора Миколайовича відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -