Справа № 182/1881/15-ц
Провадження № 2/0182/1742/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу з питань спорту та туризму Нікопольської міської ради про стягнення інфляційних витрат, 3 % річних, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2015 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом (а.с.2-4), яким на підставі ст.ст. 14-16,509,525,526,530,625 ЦК України просила стягнути з відповідача на свою користь інфляційні витрати в розмірі 45400,00 грн. та 3% річних в розмірі 4668,49 грн., а також судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.11.2014 року по справі № 182/5180/14-ц за позовом ОСОБА_3 до Відділу з питань спорту та туризму Нікопольської міської ради про стягнення суми основної заборгованості за договором купівлі-продажу, стягнуто з Відділу з питань спорту та туризму Нікопольської міської ради на її користь 200000,00 грн. суми основної заборгованості за договором купівлі-продажу від 16.12.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1275 та судові витрати по справі в сумі 2000,00 грн. Вказаним рішенням було встановлено, що 16.12.2013 року між ОСОБА_3 та Відділом з питань спорту та туризму Нікопольської міської ради був укладений договір купівлі-продажу 1/2 частки земельних трибун з підтрибунними приміщеннями, розташованих в м. Нікополі по пр. Трубників,48, які належали позивачці на праві власності. Договір поствідчено приватним нотаріусом ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 1275. Відповідно до п.1 вказаного договору позивачка як продавець зобовязалась передати право власності на 1/2 частки належних їй земельних трибун з підтрибунними приміщеннями (літ. «Г», «Д») у власність покупцеві - відділу з питань спорту та туризму Нікопольської міської ради, а покупець зобовязався прийняти їх та сплатити за них обговорену грошову суму. Згідно п.6 договору продажу 1/2 частки земельних трибун з підтрибунними приміщеннями вчинено за 200000,00 грн., які покупець зобовязався перерахувати на рахунок продавця протягом двох місяців з моменту укладення договору, тобто до 16.02.2014 року. На виконання п.7 договору купівлі-продажу, позивачкою 17.12.2013 року передано покупцеві 1/2 частину земельних трибун з підтрибунними приміщеннями, про що складено Акт приймання-передачі. 06.03.2014 року укладено додаткову угоду до договору № 1275, якою п.6 викладено в новій редакції, а саме розрахунки по договору в сумі 200000,00 грн. повинні бути проведені до 30.04.2014 року. 29.04.2014 року укладено додаткову угоду до договору № 1275, якою п.6 викладено в новій редакції, а саме розрахунки по договору в сумі 200000,00 грн. повинні бути проведені до 31.05.2014 року. Однак, відповідач свої зобовязання в частині перерахування коштів на рахунок позивачки у розмірі 200000,00 грн. не виконав, про причини невиконання не повідомив.

10.12.2014 року вона звернулась до Управління державного казначейства у м. Нікополі Головного управління державного казначейства України у Дніпропетровській області з заявою про примусове виконаннгя рішення суду про стягнення коштів на підставі виконавчого листа, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Управлінням державного казначейства у м. Нікополі Головного управління державного казначейства України у Дніпропетровській області 10.03.2015 року було перераховано на її розрахунковий рахунок суму заборгованості по договору та судові витрати.

Вважає, що відповідач у звязку із неналежним виконанням взятих на себе за договором зобовязань повинен виплатити їй інфляційні витрати та 3% річних.

За її розрахунком (а.с.8,9) інфляційні витрати за період з червня 2014 року по березень 2015 року складають 45400,00грн., 3% річних за період з 31.05.2014 року по 10.03.2015 року 4668,49 грн.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.52), в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує. У судових засіданнях 17.06.2015 року (а.с.28,29) та 24.11.2015 року просив позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідача надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позову заперечують в повному обсязі (а.с.47-50). У матеріалах справи наявні заперечення на позовну заяву (а.с.22,23).

Вивчивши матеріали справи, оглянувши цивільну справу № 182/5180/14-ц, суд прийшов до наступного.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі…, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких буруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.11.2014 року по справі № 182/5180/14-ц за позовом ОСОБА_3 до Відділу з питань спорту та туризму Нікопольської міської ради про стягнення суми основної заборгованості за договором купівлі-продажу, було стягнуто з Відділу з питань спорту та туризму Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_3 200000,00 грн. - суму основної заборгованості за договором купівлі-продажу від 16.12.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1275 та судові витрати по справі в сумі 2000,00 грн. (а.с.13-14, цивільна справа № 182/5180/14-ц). Рішення набуло чинності 09.12.2014 року. Вказаним рішенням було встановлено наступне. 16.12.2013 року між ОСОБА_3 та Відділом з питань спорту та туризму Нікопольської міської ради був укладений договір купівлі-продажу 1/2 частки земельних трибун з підтрибунними приміщеннями, розташованих в м. Нікополі по пр. Трубників,48, які належали позивачці на праві власності. Договір поствідчено приватним нотаріусом ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 1275. Відповідно до п.1 вказаного договору позивачка як продавець зобовязалась передати право власності на 1/2 частки належних їй земельних трибун з підтрибунними приміщеннями (літ. «Г», «Д») у власність покупцеві - відділу з питань спорту та туризму Нікопольської міської ради, а покупець зобовязався прийняти їх та сплатити за них обговорену грошову суму. Згідно п.6 договору продажу 1/2 частки земельних трибун з підтрибунними приміщеннями вчинено за 200000,00 грн., які покупець зобовязався перерахувати на рахунок продавця протягом двох місяців з моменту укладення договору, тобто до 16.02.2014 року. На виконання п.7 договору купівлі-продажу, позивачкою 17.12.2013 року передано покупцеві 1/2 частину земельних трибун з підтрибунними приміщеннями, про що складено Акт приймання-передачі. 06.03.2014 року укладено додаткову угоду до договору № 1275, якою п.6 викладено в новій редакції, а саме розрахунки по договору в сумі 200000,00 грн. повинні бути проведені до 30.04.2014 року. 29.04.2014 року укладено додаткову угоду до договору № 1275, якою п.6 викладено в новій редакції, а саме розрахунки по договору в сумі 200000,00 грн. повинні бути проведені до 31.05.2014 року. Однак, відповідач свої зобовязання в частині перерахування коштів на рахунок позивачки у розмірі 200000,00 грн. не виконав, про причини невиконання не повідомив (а.с.13,14).

15.12.2014 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_3 було видано виконавчий лист по Справі № 182/5180/14-ц про стягнення з Відділу з питань спорту та туризму Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_3 200000,00 грн. - суму основної заборгованості за договором купівлі-продажу від 16.12.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1275 та судові витрати по справі в сумі 2000,00 грн. (а.с.60, виконавчий лист наявний у цивільній справі № 182/5180/14-ц). Як вбачається з виконавчого листа, 11.03.2015 року виконано повністю на суму 200000,00 грн.

Згідно листа заступника начальника Управління Державної казначейської служби України у м. Нікополі Дніпропетровській області від 25.03.2015 року № 02-26/233 (а.с.59), лист наявний у цивільній справі № 182/5180/14-ц), повернуло до суду виконавчий лист у звязку з його виконанням у повному обсязі.

Згідно листа начальника Управління Державної казначейської служби України у м. Нікополі Дніпропетровській області від 10.12.2015 року № 03-08/693 (а.с.53), управлінням на виконання виконавчого листа № 182/5180/14-ц здійснено стягнення коштів з Відділу з питань спорту та туризму Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_3 на банківський картковий рахунок в ПАТ «ОСОБА_5 Дніпро» основної суми боргу на суму 100000,00 грн. 06.03.2015 року; на суму 2000,00 грн. - 06.03.2015 року; на суму 100000,00 грн. 11.03.2015 року.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ч.1 ст.625 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» закріплено, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання.

Враховуючи те, що відповідачем не було виконано взятих на себе зобовязань по договору купівлі-продажу від 16.12.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1275 суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача інфляційні витрати та 3% річних.

Позивач просить стягнути інфляційні витрати за період з червня 2014 року по березень 2015 року, розрахунок інфляційних витрат проведений позивачем за період з червня 2014 року по березень 2015 року (а.с.8,9), з яким суд погоджується.

Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні витрати в сумі 45400,00 грн., виходячи з розрахунку:

Індекс інфляції у відсотках: 2014 рік: червень 101,00%, липень 100,40%, серпень100,80%, вересень - 102,90%, жовтень - 102,40%, листопад -101,90%, грудень -103,00%; 2015 рік: січень - 103,1%, лютий - 105,3%

Сукупний індекс інфляції за період: червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року, січень, лютий 2015 року складає 1,227 (1,01 х 1,004 х 1,008 х 1,029 х 1,024 х 1,019 х 1,03 х 1,031 х 1,053 = 1,227).

Сума заборгованості із врахуванням індексу інфляції складає 245400,00 грн. (200000,00 грн. х 1,227).

Розмір інфляційних витрат складає 45400,00 грн. (245400,00 грн. - 200000,00 грн.), яка і підлягає стягненню з відповідача.

З розрахунком позивача щодо 3% річних в сумі 4668 грн. 49 коп. (а.с.8) суд не може погодитися, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з листа начальника Управління Державної казначейської служби України у м. Нікополі Дніпропетровській області від 10.12.2015 року № 03-08/693 (а.с.53), управлінням стягнення коштів з Відділу з питань спорту та туризму Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_3 на банківський картковий рахунок в ПАТ «ОСОБА_5 Дніпро» здійснено: основної суми боргу на суму 100000,00 грн. 06.03.2015 року; на суму 2000,00 грн. - 06.03.2015 року; на суму 100000,00 грн. 11.03.2015 року.

Тому розрахунок 3% повинен бути проведений, на думку суду, наступним чином:

06.03.2015 року було проведено виплату на суму 100000,00 грн. З 31.05.2014 року по 05.03.2015 року 279 днів прострочення. 3% за період з 31.05.2014 року по 05.03.2015 року становить 2293,15 грн. (100000,00 х 3 х 279 : 365 : 100 = 2293,15 грн.).

11.03.2015 року було проведено виплату на суму 100000,00 грн. З 31.05.2014 року по 10.03.2015 року 284 днів прострочення. 3% за період з 31.05.2014 року по 10.03.2015 року становить 2334,25 грн. (100000,00 х 3 х 284 : 365 : 100 = 2334,25 грн.).

Тобто, 3% від простроченої суми, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 4627,40 грн. (2293,15 грн. + 2334,25 грн. = 4627,40 грн.).

На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 500 грн. 27 коп. (пропорційно задоволених вимог).

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,88,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.509,525,526,599,625 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Відділу з питань спорту та туризму Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_3 інфляційні витрати в розмірі 45400,00 грн. та 3% річних в сумі 4627 грн. 40 коп.

Стягнути з Відділу з питань спорту та туризму Нікопольської міської ради на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 500 грн. 27 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1