Ухвала

іменем україни

23 жовтня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, посилаючись на те, що їй на праві власності належить частина квартири АДРЕСА_1, а саме житлові кімнати № 7, № 8, № 9, коридор, туалет, ванна та балкон знаходяться у спільному користуванні з ОСОБА_3, яка є співвласником та користувачем зазначеної квартири.

У приміщенні квартири АДРЕСА_1 розташований вихід на дах, лічильник електричної енергії, лічильник холодної води.

З приводу доступу до зазначеної вище квартири між сторонами існує спір, ОСОБА_3 чинить перешкоди позивачу у доступі до лічильників, об'єктів, які перебувають в користуванні та обслуговуванні ОСМД, ключі від замків до дверей, що є спільними для входу до зазначеної квартири, не надає.

На підставі наведеного, ОСОБА_2 просила захистити її право як власника від можливих майбутніх порушень шляхом зобов'язання ОСОБА_3 усунути їй перешкоди у користуванні житловими кімнатами № 7, № 8, № 9, а також коридором, туалетом, ванною та балконом, що знаходяться у їх спільному користуванні та розташовані в квартирі АДРЕСА_2, зобов'язати ОСОБА_3 утримуватися від дій, що заважають ОСОБА_2 у доступі до житлових кімнат № 7, № 8, № 9, а також коридору, туалету, ванни та балкону, що знаходяться у їх спільному користуванні та розташовані в квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3 усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні житловими кімнатами № 7, № 8, № 9 площею 40,8 кв. м, а також 1-коридором, 2-туалетом, 3-ванною та балконом, що знаходяться у їх спільному користуванні та розташовані в квартирі АДРЕСА_2;

Зобов'язано ОСОБА_3 утримуватися від дій, що заважають ОСОБА_2 отримувати доступ до житлових кімнат № 7, № 8, № 9, а також 1-коридору, 2-туалету, 3-ванни та балкону, що знаходяться у їх спільному користуванні та розташовані в квартирі АДРЕСА_2.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2, не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням апеляційного суду, подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року з передачею справи на новий апеляційний розгляд, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

У розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Особа, законний інтерес або право якої порушено, має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК України, якою визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення та скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права із застосуванням заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_4 просила захистити її право від можливих майбутніх порушень шляхом зобов'язання ОСОБА_3 усунути їй перешкоди у користуванні житловими кімнатами № 7, № 8, № 9, а також коридором, туалетом, ванною та балконом, що знаходяться у їх спільному користуванні та розташовані в квартирі АДРЕСА_2 та зобов'язати ОСОБА_3 утримуватися від дій, що заважають позивачу у доступі до зазначених приміщень у спірній квартирі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позовних вимог, дійшов до правильного висновку, що позивачем обрано спосіб захисту, не передбачений ст. 16 ЦК України.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова