Справа № 666/6357/14-ц
Провадження № 2/666/66/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2015 року Дніпровський районний суд м.Херсона у складі

головуючого судді Іванищука А.А.

за участю секретаря Тарасової К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

1. Щодо позову.

1.1. Відповідно до позовної заяви, 24.05.2012р. відповідач, керуючи автомобілем RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по автодорозі Н.Каховка-Армянськ з боку м.Армянська у напрямі м.Н.Каховка, при проїзді 12км вищевказаної автодороги проявив неуважність і безпечність до дорожньої обстановки, в результаті чого здійснив наїзд на автомобіль ГАЗ32213, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався попереду в попутному напрямку та зменшив швидкість автомобіля перед вантажним автомобілем, який рухався попереду в попутному напрямку, внаслідок ДТП пасажирам автомобіля ГАЗ 32213, зокрема позивачу заподіяні тяжкі тілесні ушкодження. В позовній заяві вказано, що вироком Апеляційного суду Херсонської області від 11.07.2014р. відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Також, позивач зазначає, що в результаті завданих їй дорожньо-транспортною пригодою тілесних ушкоджень, вона знаходилась з 25.05.2012р. по 06.06.2012р. на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні, з 17.08.2012р. по 27.08.2012р. у неврологічному відділенні Херсонської міської клінічної лікарні ім.А.С.Лучанського та продовжувала лікування амбулаторно, у звязку з чим витратила 2166,38грн. Позивач вказує, що внаслідок отриманих в результаті ДТП травм, у неї на правій половині обличчя залишились рубці, а відповідно висновку судово-медичної експертизи від 16.06.2014р., рубець правої половини обличчя великих розмірів та вимагає хірургічного (косметичного) лікування, має ознаки непоправності та за результатами проведеного огляду позивача ПП «Медичний центр пластичної естетичної хірургії і косметології «Моцарт», загальна вартість медичних процедур та витрат на лікування складає до 20000,00грн., що є єдиною можливістю повернутися до нормального, звичайного для неї образу життя. Крім того, позивач вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, їй завдано моральної шкоди, що полягає у зазнані фізичного болю та душевних страждань, зміни звичайного її способу життя, яку остання оцінює в розмірі 150000,00грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_2 на її користь грошові кошти у розмірі 22166,38грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; стягнути із ОСОБА_2 на її користь грошові кошти у розмірі 150000,00грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

1.2. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 21.07.2015р. позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення із ОСОБА_2 на її користь 22166,38грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишено без розгляду.

1.3. Представник позивача за договором ОСОБА_4 в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути із ОСОБА_5 «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь позивача грошові кошти у розмірі 11566,38грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2550,00грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнути із ОСОБА_2 на користь позивача грошові кошти у розмірі 119250,00грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Пояснив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 24.05.2012р. позивачу були заподіяні тілесні ушкодження та внаслідок отриманих травм на правій половині обличчя у позивача залишився рубець великих розмірів, який вимагає хірургічного (косметичного) лікування, тобто має ознаки непоправності. Зазначив, що відповідно до консультативного висновку ПП «Медичний центр пластичної естетичної хірургії і косметології «Моцарт», рекомендовано провести курс лікування лазерних шліфовок рубців та їх лікування, загальна вартість витрат на лікування складає від 10000,00грн. до 20000,00грн., що є значною сумою для позивача, враховуючи її матеріальне становище, тому оплатити вартість зазначених процедур позивач не має можливості. Також зазначив, що оскільки проведення вказаних медичних процедур та лікування є єдиною можливістю для позивача повернутися до нормального, звичайного для неї способу життя, просив стягнути з ОСОБА_5 «УАСК «АСКА» загальну вартість на лікування у розмірі 11566,38грн. та моральну шкоду у розмірі 2550,00грн., так як страховою компанією застраховано транспортний засіб відповідача ОСОБА_2 Крім того пояснив, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_2, які призвели до настання ДТП позивачу завдано також моральну шкоду, яка виразилась в зазнані останньою фізичного болю, перебуванні тривалий час та стаціонарному та амбулаторному лікуванні, отриманні тілесних ушкоджень, які призвели до непоправного знівечення обличчя, що для позивача, яка займається творчою діяльністю є психотравмувальною обставиною та завдало душевних страждань, позивач кожного разу користуючись транспортом почуває себе у небезпеці, відчуває страх за своє життя, безпорадність, порушились її соціальні контакти. За вказаних обставин порушено звичайний спосіб життя позивача та остання оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 121800,00грн., що відповідає розміру матеріального еквівалента моральної шкоди, визначеної висновком судової психологічної експертизи за умов грубої необережності дій відповідача ОСОБА_2, оскільки вважає, що останній керуючи джерелом підвищеної небезпеки передбачав настання суспільно небезпечних наслідків у випадку порушення вимог ПДР України, але легковажно розраховував на їх відвернення.

1.4. Позивач в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги, заявлені її уповноваженим представником, просила позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб.

2.1. Відповідач ОСОБА_2 та його представник за угодою ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили відмовити в задоволенні позову в частини предявлених вимог до відповідача ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_2 пояснив, що від відповідальності не ухилявся, однак не вбачає у позивача моральних страждань.

2.2. Представник ОСОБА_5 «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» в судове засідання не зявився, однак на адресу суду надали заяву, якою просили справу розглянути за відсутності уповноваженого представника ОСОБА_5 «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» за наявними у справі матеріалами. Також надали на адресу суду заперечення, відповідно яких позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову в частині вимог щодо стягнення з ОСОБА_5 «УАСК АСКА» на користь позивача матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що заявлена позивачем сума матеріального відшкодування обґрунтовано документально не підтверджена відповідним медичним закладом, що суперечить вимогам п.п.24.1, 24.3 ст.24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на момент ДТП. Також на адресу суду надійшли додаткові заперечення, відповідно яких відповідач зазначає, що за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/0012855 від 27.10.2011р. було забезпечено транспортний засіб Renault, д.н.з.НОМЕР_1 та позивач звернулась до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування по дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 24.05.2015р. за участю забезпеченого полісом автомобіля під керуванням відповідача ОСОБА_2 В додаткових запереченнях вказують, що листом від 09.08.2013р. ОСОБА_5 «УАСК «АСКА» було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування з підстав, наведених в ньому.

2.3. Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою позивача, вони разом навчалися в театральному училищі, співали в одному театральному колективі. Зазначила, що про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 24.05.2012р. за участю відповідача ОСОБА_2 вона знає зі слів позивача. Також пояснила, що зі слів позивача знає, що внаслідок отриманих в результаті ДТП травм, остання зазнала сильного фізичного болю, зявились постійні головні болі, тривалий час знаходилась на лікуванні. Крім того зазначила, що отримані позивачем тілесні ушкодження призвели до непоправного знівечення обличчя, в результаті чого позивач не може розвиватися як творча особистість, чия діяльність повязана з публічними виступами, що завдало останній суттєвих душевних страждань.

3. Щодо встановлених обставин та інших доказів.

3.1. відповідно вироку Апеляційного суду Херсонської області від 11.07.2014р. ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що він 24.05.2012р. керуючи автомобілем «Renault Premium», реєстраційний номер АВ 1965АР, рухався по автомобільній дорозі Н.Каховка-Армянськ з боку м.Армянська у напрямку м.Н.Каховка і при проїзді 12км вищезгаданої автодороги проявив неуважність і безпечність до дорожньої обстановки в порушення вимог п.п.2.3 (6), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого зробив наїзд на рухомий попереду в попутному напрямку автомобіль «ГАЗ 32213», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, який понизив швидкість автомобіля перед рухомим попереду в попутному напрямку вантажним автомобілем. В результаті ДТП пасажирам автомобіля «ГАЗ 32213», зокрема позивачу ОСОБА_8 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження за критерієм непоправного знівечення обличчя;

3.2. вироком Апеляційного суду Херсонської області від 11.07.2014р. скасовано вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 06.11.2013р. щодо ОСОБА_2 в частині кваліфікації його дій та призначеного покарання, постановлено в цій частині вирок, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено йому покарання за вказаною нормою кримінального закону у виді позбавлення волі строком на 4 роки без позбавлення права керування транспортними засобами; на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 3 роки, на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_2 такі обовязки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію; в решті вирок залишено без змін;

3.3. вказаним вироком також встановлено, що позивачу заподіяні тілесні ушкодження відкритий перелом передньої стінки правої верхньощелепної (гайморової) пазухи зі зміщенням відламків, крововиливом у гайморову пазуху, забійної рани відповідно перелому (область правої щоки), що відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалості розладу здоровя; струс головного мозку, дві забійні рани лобної області, крововиливи вій, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою тривалий розлад здоровя; рубець правої половини обличчя, що має ознаки непоправності та відносить до тяжких тілесних ушкоджень;

3.4. позивач хворіла з 24.05.2012р., коли перенесла відкриту черепно-мозкову травму, забійну рану голови, обличчя, знаходилась на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні з 25.05.2012р. по 06.06.2012р. з подальшим амбулаторним лікуванням, з 17.08.2012р. по 27.08.2012р. знаходилась на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Херсонської міської клінічної лікарні ім.А.С.Лучанського, що підтверджується епікризом історії хвороби №10566 ОСОБА_8 та листками непрацездатності серії АВФ №736443, серії АВФ №813873, серії АВФ №818684;

3.5. відповідно квитанцій, які наявні в матеріалах справи позивачем витрачено на лікування грошові кошти у розмірі 1566,38грн. (з квитанцій вбачається, що витрати були понесені позивачем у період після дати настання ДТП до закінчення амбулаторного лікування в Херсонській міській клінічній лікарні ім.А.С.Лучанського);

3.6. згідно квитанцій №0336 від 25.05.2012р., №2063 від 06.06.2012р., які наявні в матеріалах справи, позивачем було здійснено під час лікування благодійні внески на суму 400,00грн. та 200,00грн., що згідно Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» відноситься до добровільної майнової допомоги та не підлягає компенсації;

3.7. відповідно консультативного висновку ПП «Медичний центр пластичної естетичної хірургії і косметології «Моцарт», виданого ОСОБА_8 від 21.07.2014р., діагноз посттравматичні атрофічні рубці шкіри обличчя, рекомендовано провести лазерну корекцію рубців та їх лікування, загальна вартість лікування від 10000,00грн. до 20000,00грн. (ціни вказані станом на момент консультації);

3.8. відповідно до поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/0012855 від 27.10.2011р., цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за договором застрахована ОСОБА_5 «УАСК «АСКА», забезпечений транспортний засіб Renault, державний номерний знак НОМЕР_1;

3.9. позивач звернулась до ОСОБА_5 «УАСК «АСКА» із заявою про виплату страхового відшкодування по дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 24.05.2015р. за участю забезпеченого полісом автомобіля, що був під керуванням відповідача ОСОБА_2;

3.10. відповідач ОСОБА_5 «УАСК «АСКА» на вищевказане звернення позивача надіслав лист від 09.08.2013р. №2509-22/01, яким відмовили позивачу у виплаті страхового відшкодування у звязку з тим, що понесені нею витрати на лікування документально не підтверджені відповідним медичним закладом та неможливістю визнання страховою компанією дану подію страховою;

3.11. позивач 08.08.2014р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_9, про що було складено відповідний актовий запис №676, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на - «Коваленко», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КГ №090115, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області;

3.12. відповідно акту судово-психологічної експертизи №2-2015 на ОСОБА_1, проведеної 04.02.2015р. в Херсонській обласній психіатричній лікарні, ОСОБА_1 внаслідок ДТП 24.05.2012р. отримала тяжкі тілесні ушкодження (відкрита черепно-мозкова травма), у звязку з чим проходила та проходить курс лікування; суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що обличчя ОСОБА_8 непоправно спотворене; психічний стан ОСОБА_8 протягом 2012-2013р.р. супроводжувалось вираженим астено-невротичним синдромом, що в значній мірі перешкоджало та перешкоджає її активному соціальному функціонуванню як особистості. Досліджена за матеріалами справи ситуація є для ОСОБА_1 психотравматичною: коефіцієнт «сумарного стресового еквівалента» відповідає вираженому ступеню. Сума матеріального еквівалента моральної шкоди для ОСОБА_1 може дорівнювати: а) за простої необережності дій відповідача 60900грн.; б) за грубої необережності дій відповідача 121800грн.; в) за непрямим умислом дій відповідача 182700грн.; г) за прямим умислом дій відповідача -243600грн.

4. Щодо правовідносин.

4.1. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4.2. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

4.3. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

4.4. Частинами 1 та 2 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

4.5. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

4.6. Відповідно до ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

4.7. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

4.8. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

4.9. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. П.1 ч.2 вказаної статті передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

4.10. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

4.11. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

4.12. Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

4.13. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(в редакції від 08.01.2012р.), страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

4.14. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції від 08.01.2012р.), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

4.15. Відповідно до п.22.3 ст.22 вказаного Закону, потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

4.16. Відповідно до п.9.3 ст.9 вказаного Закону, обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого.

4.17. Відповідно до ст.23 вказаного Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана з лікуванням потерпілого.

4.18. Відповідно до п.24.1 ст.24 вказаного Закону, у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Пунктом 24.3. передбачено, що зазначені витрати мають бути підтверджені документально відповідним медичним закладом.

4.19. Відповідно до п.35.1 ст.35 вказаного Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

4.20. Відповідно до п.36.1 ст.36 вказаного Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеним лімітом.

4.21. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою лід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

4.22. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про

відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

4.23. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

4.24. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів, аргументів сторін.

5.1. Оскільки відповідач ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ОСОБА_5 «УАСК «АСКА» та 24.05.2012р. стався страховий випадок, внаслідок якого була заподіяна шкода здоровю позивача під час дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу, в результаті чого позивач зазнала витрат у зв'язку з лікуванням, суд приходить до висновку, що наявні підстави для виникнення у відповідача ОСОБА_5 «УАСК «АСКА» обовязку по відшкодуванню шкоди відповідно до лімітів відповідальності у встановленому законом порядку. Так, позивачем було витрачено на лікування, а саме на купівлю лікарських препаратів грошові кошти на суму 1566,38грн., яка є документально підтвердженою. Крім того, оскільки в результаті ДТП позивачу завдано тяжкі тілесні ушкодження, її обличчя є непоправно знівеченим, що вимагає хірургічного (косметичного) лікування та для відновлення свого порушеного права позивач має пройти курс лазерних шліфовок рубців на обличчі та їх лікування, суд приходить до висновку, що вказані реальні збитки підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_5 «УАСК «АСКА» та 10000,00грн. є обґрунтовано заявленою сумою для оплати вартості лікування позивача, оскільки проведення зазначених медичних процедур є єдиною можливістю для позивача повернутися до звичайного для нею способу життя. Таким чином, з відповідача ОСОБА_5 «УАСК «АСКА» підлягає стягненню 11566,38грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

5.2. Оскільки внаслідок дорожньо-траспортної пригоди за участю відповідача ОСОБА_2, яка сталася внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, позивачу завдано моральну шкоду, оскільки внаслідок ДТП позивач отримала тяжкі тілесні ушкодження, які привели до непоправного знівечення обличчя, внаслідок чого вона зазнала фізичного болю, душевних страждань, втрати нормальних життєвих звязків та виникнення у позивача додаткових зусиль для організації свого життя, які полягали у необхідності проходити тривалий курс лікування, понесення значних витрат на лікування, погіршення звязків з родичами та близькими, порушення її соціальних контактів, суд вважає, що є підстави для відшкодування моральної шкоди. Крім того, отримані тілесні ушкодження позивача призвели до непоправного знівечення обличчя, психічний стан позивача після дорожньо-транспортної пригоди погіршився та супроводжувався вираженим астенно-невротичним синдромом, що перешкоджало її активному соціальному функціонуванню як особистості, що завдало останній суттєвих моральних страждань.

Твердження представника позивача щодо визначення розміру моральної шкоди враховуючи грубу необережність відповідача ОСОБА_2, суд вважає необґрунтованими, оскільки аналізуючи обставини справи, суд прийшов до висновку про наявність простої необережності, оскільки останній не бажав настання несприятливих наслідків внаслідок ДТП та не передбачав і не ставився до цього байдуже або не намагався їх самовпевнено уникнути.

Враховуючи суть позовних вимог, характер та суть моральних страждань позивача, істотність вимушених змін в житті позивача, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Так, з відповідача ОСОБА_5 «УАСК «АСКА» на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 2550,00грн., що відповідає вимогам п.22.3 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(в редакції від 08.01.2012р.). З відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 58350,00грн., враховуючи розмір матеріального еквівалента моральної шкоди, визначеного висновком судової психологічної експертизи за умов простої необережності дій останнього та враховуючи суму, яка має бути відшкодована страховиком.

5.3. Крім того - оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, що відповідає вимогам ч.2 ст.88 ЦПК України.

Враховуючи положення ч.3 ст.88 ЦПК України та п.1) ч.2 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги майнового характеру про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 243,60грн. Також, враховуючи положення ч.3 ст.88 ЦПК України та п.6) ч.2 Закону України «Про судовий збір» з відповідача ОСОБА_5 «УАСК «АСКА» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди у розмірі 243,60грн., а з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 583,50грн.

Керуючись ст.ст.5-11,60,61,88,208,209,213,214,215,294 ЦПК України, ст.ст.22,23,1166,1167,1187,1195 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції від 08.01.2012р.), суд

в и р і ш и в :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь ОСОБА_1 11566,38 грн. (одинадцять тисяч пятсот шістдесят шість грн. тридцять вісім коп.) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь ОСОБА_1 2550,00 грн. (дві тисячі пятсот пятдесят грн. нуль коп.) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 58350,00 грн. (пятдесят вісім тисяч триста пятдесят грн. нуль коп.) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь держави судовий збір за позовні вимоги майнового характеру в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. шістдесят коп.).

6. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь держави судовий збір за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. шістдесят коп.).

7. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 583,50 грн. (пятсот вісімдесят три грн. пятдесят коп.).

8. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, через Дніпровський районний суд м.Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

8.1. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.А.Іванищук