УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши заяву ОСОБА_2 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3, до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, ОСОБА_6, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання іпотечного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Ухвалою суду від 11 грудня 2015 позовну заяву було залишено без руху. Так, судом акцентована увага позивача на необхідності приведення позову у відповідність до вимог ст. ст. 119-120 ЦПК України.

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив суд встановити факт постійного проживання малолітньої ОСОБА_3, 2002р.н., разом із її матір`ю - позивачем у справі станом на 28.03.2007 року за адресою АДРЕСА_1, визнати недійсним іпотечний договір, укладений між позивачем та відповідачем 28.03.2007 року, предметом якого виступив вищезазначений будинок.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд прийшов до наступного висновку.

Так, позивач всупереч імперативним вимогам п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України не зазначив доказів на підтвердження тих обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги. Так, зокрема, не зазначено доказів на підтвердження того, на підставі яких правовстановлюючих документів належать позивачу об`єкти нерухомого майна, про які йде мова у позові (будинок та земельна ділянка), чим підтверджується, що малолітня дитина проживала за вищезазначеною адресою, що після рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області позивач продала будинок і цю земельну ділянку і в подальшому нові власники також ними розпорядилися на власний розсуд.

Також не зазначено доказів на підтвердження того, що позивач з новими власниками свого в минулому нерухомого майна домовилася про проживання в будинку своєї малолітньої дитини до її повноліття.

Суд акцентував увагу позивача на тому, що зазначити докази слід саме на цій стадії - пред`явлення позову, а вже їх представлення суду - можливе під час розгляду справи в разі відкриття провадження у справі.

Натомість позивач цих вимог закону не дотримався. В той же час 8 сторінок позовної заяви із загальних 12 містить копіювання тих чи інших статей цивільного законодавства, як ЦК та СК України, так і різноманітних міжнародних документів, які регламентують права дітей загального характеру.

Також є незрозумілим позиція позивача, яка стверджував, що факт проживання тієї чи іншої особи породжує в неї майнові права на нерухоме майно, в кому вона ймовірно проживає. Всупереч п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України не викладено обставини, на підтвердження цих тверджень. Також не зазначено, які саме, на думку позивача, майнові права виникли у дитини.

Не зазначено доказів на підтвердження того, що відповідач вчиняє активні дії, направлені на розпорядження майном, що є, за переконанням позивача, безумовною підставою для накладення на нього арешт. Не зазначено яким способом забезпечити позов, тобто яким чином накласти арешт на майно.

Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановив ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомив позивача та надав йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

24.12.2015 року представник позивача подала заяву про відкликання позовної заяви до суду, в якій просить повернути позов ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3, до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, ОСОБА_6, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання іпотечного договору недійсним- повернути позивачу.

Зобов'язати Державне казначейство України повернути ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок, сплачений нею згідно з квитанцією від 08 грудня 2015, на розрахунковий рахунок № 0010, отримувач УДКСУ у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача 38050812, банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу - «судовий збір».

Зобов'язати Державне казначейство України повернути ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 974 (дев'ятсот сімдесят чотири) гривні 40 копійок, сплачений нею згідно з квитанцією від 08 грудня 2015, на розрахунковий рахунок № 0010, отримувач УДКСУ у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача 38050812, банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу - «судовий збір».

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення .

Ухвала можу бути оскаржена через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк

4