АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/1115/15-ц 22-ц/774/2325/К/15
Справа № 211/1115/15-ц Головуючий в І інстанції
Категорія 5 (4) ОСОБА_1
№ 22-ц/774/2325/К/15 Доповідач Соколан Н.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Соколан Н.О.,

суддів: - ОСОБА_2 , Митрофанової

за участю: секретаря Маслової К. В.,

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 вересня 2015 року та додаткове рішення від 29.09.2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у здійсненні користування власністю, визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням із зняттям особи з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні користування власністю, визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням із зняттям особи з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 03.02.2015 року нею було придбано будинок № 28 по вулиці Ольховській в м. Кривому Розі, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 Однак не має змоги повністю реалізувати своє право на житло, оскільки у ньому зареєстрований відповідач, який не мешкає в будинку з 2012 року.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.09 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні користування власністю, із зняттям особи з реєстраційного обліку відмовлено.

Додатковим рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29.09 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про скасування рішення суду і додаткового рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову. Вважає, що суд першої інстанції не дослідив всі обставини, які мають значення для вирішення справи; дійшов помилкового висновку щодо відсутності перешкод з боку відповідача в користуванні позивачем своєю власністю.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи, судом першої інстанції встановлено, що позивач є власником будинку № 28 по вулиці Ольховській в м. Кривому Розі, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, який укладено 03.02.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, та долученої в судовому засіданні копії домової книги, в зазначеному будинку зареєстровано відповідача ОСОБА_5 з 24.02.2012 року, який з часу реєстрації не мешкає в ньому.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов помилкового висновку про те, що відповідач не чинить позивачеві перешкоди у користуванні жилим приміщенням.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР), які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком.

Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, Закон не передбачив при переході прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири) (на відміну від договору найму (оренди) житла - ст. ст. 810, 814 ЦК України).

Частина 4 ст. 156 ЖК УРСР передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_7 не є членом сім'ї позивача, був зареєстрований в домоволодінні № 28 по вулиці Ольховській в м. Кривому Розі попереднім власником будинку ОСОБА_8, який продав свою власність.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач ОСОБА_4 не позбавлений можливості вільно користуватись належним їй на праві власності домоволодінням, що згідно Конституції України порушує його права та свободи.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо зняття з реєстрації ОСОБА_7 за вказаною адресою не підлягають задоволенню,оскільки згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV (з подальшими змінами) зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303,307, 309, 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 вересня 2015 року та додаткове рішення від 29.09.2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4.

Усунути перешкоди у користування власністю будинком № 28 по вулиці Ольховській в м. Кривому Розі,шляхом визнання ОСОБА_5 таким, який втратив право користування цим житловим приміщенням.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: