Справа № 308/940/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 серпня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Дроботі В.В., Кондора Р.Ю.

при секретарі: Дашковській С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_3 пред'явив позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Заочним рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2015 року позов задоволено, шлюб укладений 22.01.2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрований відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороді під актовим записом №21 розірвано.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити в мотивувальній частині, зокрема, що судом не вірно вказано причини розірвання шлюбу в абзаці шостому рішення суду зокрема «що з пояснень ОСОБА_3 слідує, що з моменту реєстрації шлюбу вони з відповідачко не проживали однією сім'єю жодного дня», не заперечує проти розірвання шлюбу однак з інших підстав, а саме у зв'язку з тим, що вони є людьми з різним характером, в них різні погляди на сімейне життя, та подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах його оскарження та вимог, зазначених у суді першої інстанції колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом розділу 5 гл. 1 «Апеляційне провадження» ЦПК України, рішення суду першої інстанції, у тому числі додаткові, заочні, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку як у цілому, так і в частині, а також щодо обставин (фактів), встановлених судом (незалежно від того, чи вплинули висновки суду про ці обставини (факти) на вирішення справи по суті), або резолютивної частини з питань розподілу судових витрат між сторонами, порядку та способу виконання рішення тощо.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст. 215 ЦПК України рішення суду складається з мотивувальної частин із зазначенням, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, яким обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти.

Як вбачається із мотивувальної частини рішення, судом першої інстанції зазначено, що ним встановлено: «що подружнє життя між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не склалось, шлюбні відносини вони не підтримують. З пояснень ОСОБА_3 слідує, що з моменту реєстрації шлюбу вони з відповідачкою не проживали однією сім'єю жодного дня».

Про те дане обґрунтування суду першої інстанції не відповідає нормам процесуального права.

Зокрема, за змістом п.1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зобов'язаний вирішити в тому числі і питання чи мили місце обставини, яким обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно діючих норм ЦПК України, пояснення осіб, які беруть участь у справі (ст. 176 ЦПК) не є доказами у справі в розумінні глави 5 розділу 1 ЦПК України. З матеріалів справи не вбачається, що суд допитував позивача ОСОБА_3 в якості свідка в порядку передбаченого ст.184 ЦПК України. В силу чого суд безпідставно послався як на обставину, яка доведене в судовому засіданні, що сторони з моменту реєстрації шлюбу не проживали однією сім'єю жодного дня. Вказана обставина позивача не підтверджується жодним доказом наявним в матеріалах справи. А отже в цій частині рішення суду є припущенням та не обґрунтованим, і такий висновок слід виключити з мотивувальної частини рішення.

Разом з тим за змістом ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідачка по справі, в апеляційній скарзі, визнала ту обставину, що збереження сім'ї є неможливим та таким що суперечить інтересам обох сторін.

За вищенаведених обставин керуючись статями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду Закарпатської області,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Виключити з абазу шість мотивувальної частини заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2015 року посилання «З пояснень ОСОБА_3 слідує, що з моменту реєстрації шлюбу вони з відповідачкою не проживали однією сім'єю жодного дня».

Резолютивну частину рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено на протязі двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: Судді: