АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів: Слободянюк С.В., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Івченко О.М.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" про стягнення коштів за договором банківського вкладу. В обґрунтування позову зазначала, що 22.12.2014 р. між сторонами було укладено Договір НОМЕР_2 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг "ПУ "Перший" (далі по тексту - Договір), відповідно до умов якого позивач надала відповідачу грошові кошти у розмірі 3000,00 доларів США, строком на 1 місяць до 22.01.2015, з виплатою 8% річних. 02.02.2015 р. позивач звернулася з письмовою заявою до ПАТ "КБ "Надра", відповідно якої просила повернути їй внесені грошові кошти та відсотки, проте, їй було відмовлено. Позивач просить суд стягнути з ПАТ "КБ "Надра" на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 3016,86 доларів США та витрати, пов'язані з наданням юридичних послуг у розмірі 2750,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року Позов ОСОБА_2 - задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 3016 доларів США 08 центів США, що станом на 30.03.2015 року за курсом НБУ складає 70908 грн. 04 коп. В іншій частині позову - відмовлено.

Унікальний номер справи: 761/3413/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6949/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Саадулаєв А.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Не погоджуючись з заочним рішенням суду, уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» Стрюкова І.О. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року в частині задоволення позовних вимог скасувати, та ухвалити в справі нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що при ухваленні вказаного рішення судом не встановлено усі обставини, що мають значення для справи, зокрема не взято до уваги обставину - всі дії Національного банку України та банків України викликані необхідністю стабілізації економічної ситуації в країні, підтримання стабільності банківської системи в цілому, а отже й захисту інтересів клієнтів банків.

Зазначає, що відповідно до п. 2.6 Договору банківського вкладу повернення вкладу та сплата нарахованих процентів здійснюється Банком шляхом перерахування коштів на Рахунок (Відповідно до п. 2.5 Договору банківського вкладу під Рахунком в межах даного Договору розуміється поточний рахунок вкладника НОМЕР_1). Після перерахування Банком вкладу та нарахованих процентів на Рахунок, зобов'язання Банку за цим Договором вважаються виконаним належним чином.

Апелянт посилається, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 р. №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», в банку запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці. Вимоги позивача будуть включені у чергу відповідно до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якою передбачено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснень платежів за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів і висновків експертів.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 грудня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Надра» було укладено Договір банківського строкового вкладу НОМЕР_2 без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший», предметом якого стало розміщення Позивачем у Відповідача депозитного вкладу в сумі 3000 дол. США на строк 1 місяць від дати фактичного надходження вкладу на вкладний рахунок з виплатою Відповідачем відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 8 відсотків річних.

Відповідно до п. 2.3 Договору сторони узгодили, що у разі внесення вкладником коштів на вкладний рахунок в день підписання сторонами цього Договору, датою повернення вкладу є 22.01.2015 р.

Також судом першої інстанції встановлено, що 02 лютого 2015 року, по закінченню строку вкладу, Позивачем було подано в банк заяву про повернення вкладу та нарахованих відсотків.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 1060 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України), за договором банківського вкладу, незалежно від виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, окрім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлено договором. Умова договору про відмову від права на отримання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Постанови Національного банку України є підзаконним нормативним актом і не може вносити зміни до законів.

Відповідно до ч. 1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.І ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з ч.1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.1060 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, 05.02.2015 р. Правлінням Національного банку України ухвалено постанову №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних».

Зважаючи на фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що вимоги позивача будуть включені у чергу відповідно до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якою передбачено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснень платежів за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

Достеменно встановлено, що ПАТ «КБ «Надра», діючи у відповідності до умов Договору банківського вкладу, що визначають встановлений сторонами порядок повернення вкладу та процентів, 22.01.2015 р. здійснив повернення вкладу в розмірі 3000,00 дол. США, шляхом перерахування коштів з вкладного рахунку НОМЕР_2 на поточний (картковий) рахунок позивача, відкритий в ПАТ «КБ «Надра».

На підтвердження належного виконання відповідачем свого обов'язку з повернення суми вкладу надано копію звіту по депозиту та копію звіту за операціями по поточному рахунку. (а.с. 28 -29)

Матеріалами справи знаходить підтвердження звернень позивача з заявою про повне повернення суми вкладу готівкою 02.02.2015 р., та наявність постанови Правління Національного банку України №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», що датована 05.02.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Статтею 20 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд є єдиним розпорядником коштів, акумульованих у процесі його діяльності. Кошти Фонду не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню і можуть використовуватися Фондом виключно для:

1) виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам коштів за вкладами відповідно до цього Закону;

2) покриття витрат, пов'язаних з виконанням покладених на Фонд функцій та повноважень, зокрема, пов'язаних з процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду, у тому числі витрат Фонду, передбачених частиною восьмою статті 39 цього Закону;

З огляду на вказане, наявність рішення про віднесення банківської установи до категорії неплатоспроможних від 05.02.2015 р. може слугувати підставою для задоволення вимог апеляційної скарги, оскільки за період з дня звернення позивача з вимогою про готівкову видачу грошових коштів до дня запровадження тимчасової адміністрації у відповідача було недостатньо часу для здійснення повної видачі грошових коштів позивачу з його поточного (карткового) рахунку.

Таким чином, процедура подальшого задоволення акцептованих вимог кредиторів в порядку ліквідації банку визначається положеннями Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб», і в цій частині права Позивача не порушені.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що з початком ліквідації Відповідача відповідними державним органами було запроваджена процедура забезпечення гарантованих державою прав вкладників, спрямована на найбільш повний їх захист. Порядок погашення вимог кредиторів в даному випадку визначається спеціальним законодавством, порушення прав Позивача в даному контексті відсутні, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки районного суду про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, що є наслідком для скасування рішення та ухвалення в справі нового рішення, яким в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту: В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення коштів за договором банківського вкладу - відмовити.

Рішення набирає чинності негайно, проте може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: