Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2015 Справа №607/15609/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Субчак Г.Я.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком №102 по вул.Микулинецька в м.Тернополі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за вищевказаною адресою. В цьому будинку зареєстрований ОСОБА_2, однак протягом останнього року він у ньому не проживає, його речі та майно там відсутні, плату за комунальні послуги відповідач не вносить. За вказаних обставин, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №102 по вул.Микулинецька в м.Тернополі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Щодо винесення судом заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подав.

Тому, суд в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2005 року та є сусідом позивача. З відповідачем свідок не знайомий, за адресою місця проживання він не бачив його жодного разу. Особистих речей ОСОБА_2 у будинку немає. Позивач не чинить відповідачу перешкод у користуванні житлом по вул.Микулинецька,102 в м.Тернополі.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 близько останніх пяти років, по сусідству з будинком позивача. З відповідачем свідок не знайомий, не бачив його жодного разу. Вдома у позивача свідок бував, однак особистих речей ОСОБА_2 у вказаному будинку немає. Про те, чи чиняться зі сторони позивача перешкоди відповідачу у користуванні житловим приміщенням по вул.Микулинецька,102 в м.Тернополі, свідку невідомо.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАР №599811, виданого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5, на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 27 вересня 2011 року за реєстровим №730, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_6, який помер 15 листопада 2012 року, є ОСОБА_1. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами №102, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Микулинецька, що належала ОСОБА_6 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 25 травня 2010 року, справа №2-2273/10 р. та зареєстрованого в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» (м.Тернопіль) 14 жовтня 2010 року в реєстрову книгу №2 за №1779, реєстраційний номер - 29444810.

ОСОБА_7 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕМ №174666, наданого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Микулинецька, будинок 102, належить на підставі свідоцтва про право на спадщину серії НАР №599811, виданого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_1.

Як вбачається із записів у будинковій книзі для прописки громадян, ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 18 вересня 1997 року.

Із акту, складеного 11 вересня 2015 року комісією в складі представників ДП «Комунальник-1», слідує, що гр. ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, там не проживає, про що підтверджують свідки-сусіди ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні.

Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не мав з позивачем жодних домовленостей щодо проживання у ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_2 без поважних причин не користується житлом, де він зареєстрований, понад рік. Вказані доводи підтверджені дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №102 по вул.Микулинецька в м.Тернополі.

В силу ст.88 ЦПК України із відповідача ОСОБА_2 в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст.386, 391, 405 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.ст.10, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 223-226, 232-233 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком №102 по вул.Микулинецька в м.Тернополі.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 (двадцять) коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча О.Герчаківська