Справа № 603/526/15-ц
Провадження №2/603/193/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І. М.

при секретарі - Смолінчук М.М.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Монастириська цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області

про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1, звернулась до Монастириського районного суду Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно до якого входить:

-земельна ділянка площею 1,66 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області;

-земельна ділянка площею 0,84 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області;

-земельна ділянка площею 1,66 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області;

-земельна ділянка площею 0,75 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивача -ОСОБА_3, після чого відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Вказану спадщину прийняла рідна сестра померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 - ОСОБА_4, яка є матір'ю позивача по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_4 Позивач зазначає, що після смерті матері спадщину до якої входять вищезазначені земельні ділянки прийняла, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та оформлення документів на спадкове майно, однак їй було відмовлено у зв'язку з тим, що її мати - ОСОБА_4 не оформила свідоцтво про право на спадщину після смерті її рідної сестри - ОСОБА_3 Крім того, існують розбіжності у правовстановлюючих документах, зокрема у державних актах на право приватної власності на землю № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, невірно зазначено ім'я по батькові власника - замість «ОСОБА_3» зазначено «ОСОБА_3».

Позивач, представник позивача у судове засідання не з'явились, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі, просять суд його задовольнити.

Представник відповідача Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд не вбачає підстав для відкладення справи і вважає можливим розглянути її на підставі наявних у справі доказів та приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення виходячи із наступного.

Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 74 років померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого Ковалівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області від ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис №11 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить: земельна ділянка площею 1,66 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області; земельна ділянка площею 0,84 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області; земельна ділянка площею 1,66 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області; земельна ділянка площею 0,75 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Вищевказані земельні ділянки належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на праві приватної власності, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 02 грудня 2002 року та копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 від 02 грудня 2002 року.

Вказану спадщину після смерті ОСОБА_3, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори прийняла її рідна сестра - ОСОБА_4, що підтверджується довідкою Монастириської державної нотаріальної контори №457/01-16 від 03 липня 2015 року (а.с. 21).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції серії НОМЕР_6, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 67 років померла ОСОБА_4 (а.с. 11).

Після її смерті відкрилась спадщина на майно до якого входить: земельна ділянка площею 1,66 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_5; земельна ділянка площею 0,84 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_5; земельна ділянка площею 1,66 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_4; земельна ділянка площею 0,75 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на Території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_4.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому у положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач протягом встановленого законом терміну звертався в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері - ОСОБА_4, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що в державних актах на право приватної власності серії НОМЕР_4 та НОМЕР_2 від 02 грудня 2002 року, невірно зазначено ім'я по батькові власника, зокрема в графі власника зазначено «ОСОБА_3» замість «ОСОБА_3».

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення такого факту необхідно заявникові для визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Таким чином, факт, який потрібно встановити заявнику має юридичне значення.

Судом виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право так як позивач просить визнати право власності на земельні ділянки, а тому даний спір підлягає розгляду в позовному провадженні.

Так, при складанні правовстановлюючих документів, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 та державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, органом, який його видав, було допущено помилку при записі імені по батькові власника - замість «ОСОБА_3» в даних документах зазначено «ОСОБА_3».

Факт допущення вищевказаної помилки при зазначенні імені по батькові власника земельних ділянок підтверджується записом в свідоцтві про народження серії НОМЕР_7 від 28 вересня 1970 року (а.с. 8) та довідками про нормативну грошову оцінку земельних ділянок виданих відділом держземагенства у Монастириському районі Тернопільської області від 25 червня 2015 року № 19-1912-0.61-1195/2-15 (а.с. 16, 17, 18, 19), згідно яких, власником земельних ділянок площею 1,65 га; 1,75 га.; 1,65 га.; 0,83 га. які розташовані на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області є ОСОБА_3.

А тому беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані позивачем докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що «ОСОБА_3» та «ОСОБА_3», це одна і та ж особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив та батьки.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Родинні відносини між померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_4 та позивачем - ОСОБА_1 підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 виданого Монастириським районним відділом ЗАГС від 10 лютого 1979 року, згідно якого ОСОБА_4 є матір'ю позивача по справі ОСОБА_1, яка у зв'язку із реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Суд також бере до уваги заяву ОСОБА_6 від 28 січня 2015 року, яка також є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4, згідно якої ОСОБА_6 від усієї належної їй частки спадщини яка залишилась після смерті ОСОБА_4 відмовляється на користь позивача - ОСОБА_1

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

А тому, беручи до уваги вищевказане суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, як дочка померлої та спадкоємець першої черги.

Крім того, суд бере до уваги те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені нею у позовній заяві, а отже, вона, як спадкоємець за законом першої черги має право на спадкове майно.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали, жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було надано, а факт прийняття спадщини підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку про наявність підстав визнати за позивачем право власності на зазначене майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 294 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1264, 1268 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

-земельну ділянку площею 1,66 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_5;

-земельну ділянку площею 0,84 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_5;

-земельну ділянку площею 1,66 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_4;

-земельну ділянку площею 0,75 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляцій скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян