Справа № 152/1237/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 серпня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю, заінтересована особа - Пасинківська сільська рада Шаргородського району Вінницької області,

встановив:

04.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю.

Мотивуючи заяву, зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 померла ОСОБА_2, матір його покійної дружини, після смерті якої залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки.

Він є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за законом, оскільки проживав зі спадкодавцем не менше п'яти років до часу відкриття спадщини однією сім'єю.

Для оформлення своїх спадкових прав у липні 2015 року він звернувся в державну нотаріальну контору, але у оформлені спадщини йому відмовлено через те, що не підтверджено факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Однією сім'єю зі спадкодавцем він проживав в АДРЕСА_1, починаючи з 1995 року, коли одружився з дочкою померлої.

Після смерті в ІНФОРМАЦІЯ_4 його дружини він так само проживав однією сім'єю з її батьками, котрі хворіли, потребували його догляду, допомоги по господарству. В ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько його дружини, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір його дружини - ОСОБА_2

Просить встановити факт спільного проживання однією сім'єю його - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, - з 1995 року і до дня її смерті.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2, відповідно до вимог ст.1264 ЦК України, як спадкоємця четвертої черги.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву, зсилаючись на ті самі доводи. Просив встановити юридичний факт проживання однією сім'єю його та спадкодавця ОСОБА_2 не менш як п'ять років до відкриття спадщини після смерті останньої, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суду пояснив, що з грудня 1989 року був одружений з донькою ОСОБА_2 - ОСОБА_6. Після одруження, починаючи з 1995 року він та його дружина проживали з ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_4 в будинку останнього в АДРЕСА_1. В ІНФОРМАЦІЯ_4 його дружина - ОСОБА_6. у віці 38 років померла, так як мала вроджені вади серця. Він залишився проживати з батьками дружини ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в будинку останнього, так як вважав їх своєю сім'єю, оскільки ні в них, ні в нього іншої рідні не було. У ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, а він залишився проживати із ОСОБА_2 Так як ОСОБА_2 була особою похилого віку, то під час спільного проживання однією сім'єю він допомагав ОСОБА_2, вони були пов'язані спільним побутом, взаємними правами та обов'язками, вели спільне господарство, одержували спільні доходи від ведення господарства, які спільно розподіляли. Зокрема, ОСОБА_2 допомагала йому готувати, виконувати роботи по господарству, він обробляв земельну ділянку, утримував худобу, тобто виконував роботи по господарству, які ОСОБА_2 у зв'язку із віком та хворобами вже не могла виконувати. При цьому, він з 1995 року був зареєстрований в будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по АДРЕСА_1. На день смерті ОСОБА_2, тобто на момент відкриття спадщини, він проживав з останньою однією сім'єю понад п'ять років до відкриття спадщини. Встановлення означеного факту має для нього юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на отримання спадщини після смерті ОСОБА_2, оскільки інші спадкоємці за законом - відсутні.

Представник заінтересованої особи - Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області - в судове засідання не з'явився, від сільського голови ОСОБА_5 13.08.2015 року до суду надійшла заява, в якій останній не заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 та просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради (а.с.15-16).

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено факт, що 17.12.1989 року ОСОБА_1 одружився із ОСОБА_6 та проживав з нею з 1995 року в домогосподарстві її батьків - ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що знаходиться на АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_4 дружина заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 померла (а.с.6).

При цьому, судом встановлено, що після смерті дружини заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_7, заявник продовжував проживати з батьками дружини ОСОБА_4 і ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько дружини заявника - ОСОБА_4 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір дружини заявника - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Таким чином, судом встановлено факт, що ОСОБА_2 та заявник ОСОБА_1 з 1995 року по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали як члени однієї сім'ї в домогосподарстві останньої, що знаходиться на АДРЕСА_1, тобто протягом шістнадцяти років в цілому та протягом не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2

При цьому, судом встановлено, що під час спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як сім'я, здійснювали свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, оскільки, як одна родина, були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку, придбавали майно, мали спільні інтереси та взаємні права і обов'язки, тобто заявник та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю на інших засадах, ніж шлюбні відносини, кровне споріднення, усиновлення, проте, на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно із ч.ч.2,4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім'єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які

проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до

часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом),

судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК

про те, що сім'ю складають особи, які спільно

проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та

обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на

момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з

урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією

сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно

проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали

взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки,

падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї,

тощо... До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка

хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у

зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Зазначене поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім'єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. Саме така правова позиція висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.12.2013 року у справі №6-6661св13.

Встановлений судом факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявника, показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, свідок ОСОБА_8 суду показала, що її сім'я тривалий час підтримувала дружні відносини з сім'єю заявника. Їй достовірно відомо, що заявник одружився із ОСОБА_6 у 1989 році і сім'я почала спільно проживати у батьків дружини заявника з 1995 року. З того часу всі вони проживали однією сім'єю, вели господарство. У ІНФОРМАЦІЯ_4 померла дружина заявника, проте, він залишився проживати однією сім'єю з її батьками, які вважали ОСОБА_1 своїм сином. У ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько дружини заявника і останній залишився проживати однією сім'єю з матір'ю дружини - ОСОБА_2, котра також померла у ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час їхнього проживання були наявні всі ознаки сім'ї: вони дружно жили, заявник та ОСОБА_2 спільно працювали по господарству, були пов'язані спільним побутом.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що проживає в АДРЕСА_2. Заявник є зятем ОСОБА_2, яка померла у ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона добре знала їх сім'ю. Їй достовірно відомо, що ОСОБА_1 був одружений з дочкою померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_7, та проживав з ними в АДРЕСА_1. Заявник був для ОСОБА_2 як син після смерті доньки, оскільки іншої рідні ні заявник, ні ОСОБА_2 не мають. До часу смерті ОСОБА_2 вона та ОСОБА_1 жили як сім'я, вели спільне господарство, спільно обробляли присадибну ділянку, придбавали необхідні речі.

Також, означений факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 серії НОМЕР_2, з якого вбачається що вони одружилися 17.12.1989 року та після одруження ОСОБА_6 присвоєно прізвище «ОСОБА_6» (а.с.5); свідоцтвом про смерть дружини заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 (а.с.6); свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 (а.с.7); свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_5, з якого вбачається, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 (а.с.8); довідкою Пасинківської сільської ради від 06.07.2015 року за №337, з якої вбачається, що на день смерті ОСОБА_2 з померлою на одному погосподарському номері в АДРЕСА_1, проживав ОСОБА_1 (а.с.10); паспортом заявника ОСОБА_1, з якого вбачається, що він зареєстрований в АДРЕСА_1, з 1995 року (а.с.4).

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Заявник ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, проте, оформити спадкові права на земельну ділянку, належну ОСОБА_2 (а.с.9), не може.

24.07.2015 року державним нотаріусом Шаргородської ДНК Вінницької області відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що йому необхідно звернутися до суду для встановлення юридичного факту, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 проживала із ним однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с.11).

У зв'язку із наведеним встановлення даного факту має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.2,4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви ОСОБА_1

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Керуючись ст.ст. 3, 213-215, 218, 223, 234-235 ЦПК України, на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю, заінтересована особа - Пасинківська сільська рада Шаргородського району Вінницької області, - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, уродженця с. Підлісний Ялтушків Барського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка проживала у АДРЕСА_1 на день смерті, - не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя