Ухвала

іменем україни

07 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Дем'яносова М.В.,

Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп», ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу про проведення прилюдних торгів та акта про реалізацію предмета іпотеки, за касаційною скаргою Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 09 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що на виконанні Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - Заводський ВДВС Миколаївського МУЮ) перебував виконавчий лист, виданий на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк») в сумі 101 838 грн 80 коп. за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, ОСОБА_5

26 червня 2013 року відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором від 14 лютого 2007 року, укладеним із ОСОБА_6, та за договором іпотеки, укладеним із ОСОБА_4, ОСОБА_5

18 жовтня 2013 року були проведені торги з реалізації належної ОСОБА_4, ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1.

За результатами проведених торгів квартира була придбана ОСОБА_3

Позивач зазначає, що вказані прилюдні торги були проведені з порушенням вимог законодавства щодо їх організації та проведення, а саме: без належного повідомлення стягувача про уцінку майна, про час та місце проведення як перших, так і других торгів, а також без урахування вимог Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи наведене, просив визнати недійсними прилюдні торги від 18 жовтня 2013 року з реалізації нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, належної ОСОБА_4 та ОСОБА_5, протокол про проведення прилюдних торгів, а також акт державного виконавця від 22 жовтня 2013 року про реалізацію предмета іпотеки.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 09 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги від 18 жовтня 2013 року з продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, належної ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Визнано недійсним протокол проведення прилюдних торгів від 18 жовтня 2013 року з продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, який складено Миколаївською філією ТОВ «Укрспецторг Групп».

Визнано недійсним акт державного виконавця від 22 жовтня 2013 року про реалізацію предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1, затверджений заступником начальника Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 25 травня 2012 року Заводським ВДВС Миколаївського МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в сумі 101 838 грн 80 коп. за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, ОСОБА_5

26 листопада 2012 року державний виконавець склав акт опису й арешту вказаного нерухомого майна.

09 серпня 2013 року Заводський ВДВС Миколаївського МУЮ надіслав спеціалізованій організації заявку на реалізацію квартири, зазначивши стартову ціну квартири у сумі, визначеній рішенням суду про звернення стягнення на квартиру.

Проведення публічних торгів здійснювало ТОВ «Укрспецторг Групп».

Перші торги були призначені на 13 вересня 2013 року, однак вони не відбулися через відсутність зареєстрованих покупців.

20 вересня 2013 року державним виконавцем складено акт уцінки майна, за якою вартість квартири склала 85 218 грн 75 коп.

18 жовтня 2013 року були проведені другі прилюдні торги з реалізації спірного нерухомого майна. За протоколом від 18 жовтня 2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна переможцем торгів стала ОСОБА_3, яка придбала квартиру за ціною 85 500 грн.

На підставі вказаного протоколу державним виконавцем складено акт від 22 жовтня 2013 року про реалізацію предмета іпотеки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час проведення спірних прилюдних торгів не було допущено порушень правил їх проведення, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом МЮУ від 27 жовтня 1999 року (далі - Тимчасове положення).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що під час проведення спірних прилюдних торгів не були дотримані вимоги Закону України «Про іпотеку» та Тимчасового положення щодо повідомлення стягувача про час та місце проведення прилюдних торгів, що є підставою для визнання таких торгів недійсними.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України «Про виконавче провадження», ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Загальний порядок реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення.

Згідно з пунктом 1.4 Тимчасового положення (у редакції, яка була чинною на час проведення прилюдних торгів) організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку».

Отже, Законом України «Про іпотеку» визначено спеціальний порядок для реалізації з прилюдних торгів предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про іпотеку» організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня

початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета

іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової

інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У

повідомленні зазначається інформація про день, час, місце

проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає

продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови

проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію.

Організатор прилюдних торгів забезпечує будь-якій

заінтересованій особі доступ до інформації про умови проведення

прилюдних торгів та про предмет іпотеки, що підлягає продажу.

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення

прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор

прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця,

іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають

зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на

предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів

та про початкову ціну реалізації майна.

Разом з тим аналогічна вимога про письмове повідомлення спеціалізованою організацією (організатором прилюдних торгів) державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час та місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну реалізації майна передбачена також п. 3.11 Тимчасового положення.

Відповідно до п. 3.11 Тимчасового положення спеціалізована організація з проведення прилюдних торгів письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені.

Отже, за загальним змістом термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року у справі № 6-813цс15, яка є обов»язковою для всіх судів України.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог з підстав відсутності доказів письмового повідомлення стягувача про про дату, час, місце проведення прилюдних торгів.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Миколаївської області від 09 квітня 2015 року, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 09 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді: В.С. Висоцька

М.В. Дем'яносов

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська