233 № 233/4043/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

17 серпня 2015 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суду Донецької області у складі

головуючого-судді Котормуса Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Махота О.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Розвитку" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ "ОСОБА_1 банк розвитку" до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №IKAPNAIG.14916.001 від 09.11.2011р. в розмірі 109206,29 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.11.2011р. між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №IKAPNAIG.14916.001 відповідно до якого, банк надав відповідачу кошти у сумі 143999,00 грн. строком до 08.11.2016р. зі сплатою відсотків у розмірі 16,80 річних. В забезпечення виконання зобовязання за цим кредитним договором, між банком та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки №PX029031.14919.001 за яким відповідач ОСОБА_3 зобовязувалась за виконання зобовязання за кредитним договором. Зазначив, що відповідач ОСОБА_2 систематично не виконує свої зобовязання по кредитному договору у визначені строки та розмірі, а тому банк вимагає стягнення із позичальника та поручителя солідарно відсотків нарахованих станом на 23.06.2015р. у розмірі 18267, 12 грн., заборгованості по сплаті кредиту у розмірі 35126, 06 грн., строкової заборгованості по кредиту у сумі 54037,08 грн. та пені у розмірі 1208,52 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Надав суду клопотання від 12.08.2015р. про розгляд справи без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, зокрема шляхом публікації оголошення у пресі, однак про причини своєї неявки суд не повідомив.

З огляду на повторну неявку відповідача в судові засідання, а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

09 листопада 2011 року між ПАТ "ОСОБА_1 банк розвитку" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №IKAPNAIG.14916.001 (надалі кредитний договір), відповідно до умов якого, банк надає позичальнику кредит у сумі 143999,00 грн. з терміном користування до 08.11.2016р. та з відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі 16,80% (а.с. 10-12). Відповідно до п. 1.3. цього кредитного договору позичальник доручає банку, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти з кредитного рахунку в сумі 143999,00 грн. на поточний рахунок ТзОВ "Автоцентр ОПТИМА".

Розпорядженням від 09.11.2011р. (а.с. 14) доводиться, що банком проведено видачу кредиту за кредитним договором у сумі 143999,00 грн. на поточний рахунок ТзОВ "Автоцентр ОПТИМА".

Також, 09 листопада 2011 року між ПАТ "ОСОБА_1 банк розвитку", ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №PX029031.14919.001. (надалі договір поруки) (а.с. 13) відповідно до якого, ОСОБА_3 надає поруку банку за виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п. 12 договору поруки, порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. В свою чергу, п. 16.1. договору поруки визначено, що строк повернення кредиту 08.11.2016р.

Розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 3-9) стверджується, що станом на 23.06.2015р. у відповідача ОСОБА_2 існує заборгованість по кредиту у сумі 109 206,29 грн., яка складається із поточної заборгованості по тілу кредиту у сумі 54037,08 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту у сумі 35126,06 грн., поточної заборгованості по відсотках у сумі 567,51 грн., простроченої заборгованості по відсотках у сумі 18 267,12 грн., заборгованості по пені у сумі 1 208,52 грн.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобовязання, параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит" та параграфом 3 Глави 49 ЦК України "Порука".

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено факт укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 143999,00 грн. із кінцевим строком погашення до 08.11.2016р., під 16,8 % річних, сплата яких, відповідно до п. 2.4. кредитного договору, повинна відбуватись з 1 по 10 число кожного поточного місяця. Разом з тим, як видно із розрахунку заборгованості по даному кредиту, починаючи з 01.05.2014р. по момент звернення до суду, відповідач ОСОБА_2 не здійснює оплату за кредитом та відсотками взагалі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку, що позивач підставно вимагає повернення йому коштів за кредитом, в тому числі достроково, оскільки має місце порушення позичальником обовязку по повернення позики частинами. Відтак, позовні вимоги щодо повернення тіла кредиту та відсотків за його користування підлягають до задоволення.

Крім того, позивачем підставно нараховано на суму заборгованості пеню у розмірі 1208,52 грн., оскільки така передбачена п. 6.3. кредитного договору.

Вирішуючи питання про стягнення суми заборгованості по кредиту із відповідача ОСОБА_3, суд відзначає, що відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 поручилась перед позивачем за виконання ОСОБА_2 зобовязань по кредитному договору у повному обсязі, строк поруки встановлено у п. 12 договору поруки і який не сплив на даний час, а тому відповідач ОСОБА_3 у відповідності до ч. 1 ст. 554 ЦК України несе солідарну відповідальність з боржником ОСОБА_2 за порушення зобовязання за кредитним договором.

Також суд відзначає, що як вбачається із листа УДППЗ "Укрпошта" від 11.08.2014р. (а.с. 27) у звязку із загостренням суспільно-політичної ситуації на території Донецької та Луганської областей, проведенням бойових дій в зоні АТО, приймання поштових відправлень на території Донецької та Луганської областей, в т.ч. м. Дебальцеве призупинено.

Однак, як розяснено у п. 24. Постанови Пленуму ВССУ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012р. пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову.

Відтак, суд вважає, що обовязок поручителя по виконанню зобовязання позичальника перед банком настав, а тому позовні вимоги до такого поручителя підлягають до задоволення повністю.

Одночасно, керуючись положеннями ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1092,06 грн.

На підставі ст. ст. 526, 610, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 8, 11, 15, 88, 208-209, 214-215, 218, 224-225 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Розвитку" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Розвитку" () заборгованість в розмірі 109 206,29 грн. (сто девять тисяч двісті шість гривень двадцять девять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір у розмір 546,03 грн. (пятсот сорок шість гривень три копійки).

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) в дохід держави судовий збір у розмірі 546,03 грн. (пятсот сорок шість гривень три копійки).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Суддя