Провадження № 2/344/3716/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі с/з: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву представника Відповідача ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Осмолода» про закриття провадження у справі в частині позовних вимог у цивільній справі за позовом ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI.» до ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Осмолода» та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за непоставлений товар, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI.» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Осмолода» та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за непоставлений товар.

В судовому засіданні 20 серпня 2015 року представником Відповідача ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Осмолода» подано заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI.» до ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Осмолода» про стягнення заборгованості за непоставлений товар.

В обґрунтування поданого клопотання представник Відповідача ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Осмолода» посилався на те, що в даній частині спір є господарським, оскільки виник на підставі виконання господарського зобовязання між двома юридичними особами.

Відтак, з підстав, викладених в заяві про закриття провадження у справі представник ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Осмолода» просив задовольнити дане клопотання.

Представник Позивача в судовому засіданні проти клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог заперечив, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, та просив відмовити в його задоволенні.

Зокрема, як зазначив представник Позивача, чинне цивільне процесуальне законодавство та Закон України «Про міжнародне приватне право» надає право особі, права якої порушені, обєднати в одній позовній заві вимоги до юридичної та фізичної особи, і такий спір, на думку представника Позивача, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши їх доводи, Суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1,2 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Системний аналіз змісту норми статті 16 ЦПК України свідчить про те, що законодавцем заборонено обєднувати в одне провадження вимоги, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, зокрема, цивільного, господарського, адміністративного, якщо інше не встановлено законом.

На відміну від ЦПК 1963 р., законодавець відмовився від підвідомчості за зв'язком справ. Стаття 26 «Підвідомчість кількох зв'язаних між собою вимог» ЦПК 1963 р. передбачала, що при об'єднанні таких вимог, одні з яких підвідомчі суду, а інші арбітражному суду, всі вимоги підлягають розглядові у загальному суді. Аналогічну норму містить стаття 21 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статтею 113 ЦПК України, якою визначено підсудність кількох вимог, пов'язаних між собою, передбачено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

В той же час, Суд звертає увагу на те, що в даній нормі мова йде про позови, які підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а не різних видів судочинства.

Як встановлено судом зі змісту позовних вимог, подана до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області позовна заява ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI.» містить дві повязані між собою вимоги, кожна із яких окремо є підвідомчою різним судам загальної юрисдикції: загальному та господарському.

Зокрема, вимога про стягнення заборгованості за непоставлений товар з ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Осмолода» на користь ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI.» є господарсько-правовою вимогою, оскільки в цій частині правовідносини виникли між двома юридичними особами з приводу виконання господарського зобовязання, оформленого відповідним договором.

Вимога ж про стягнення заборгованості за непоставлений товар з ОСОБА_3 на користь ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI.» є цивільно-правовою, оскільки в цій частині правовідносини виникли між юридичною та фізичною особою на підставі укладеного договору поруки.

Як зазначено Верховним Судом України в пункті 1 Розділу «Інші питання» Аналізу застосування судами законодавства, яке регулює поруку як вид забезпечення виконання зобовязання, підготовленим суддею Верховного Суду України В.І. Гуменюком, науковим консультантом управління вивчення та аналізу судової практики ОСОБА_4 та головним консультантом управління вивчення та аналізу судової практики ОСОБА_5 (http://www.scourt.gov.ua/clients/vsu/vsu.nsf/(documents)/DD0F3EF6453DE1A1C2257E43003AE9EB), «Слід зазначити, що питання розмежування юрисдикції (підсудності) завжди становили проблему для судової практики. Стосується це і спорів щодо зобовязань, виконання яких забезпечується порукою. Мова йде про випадки, коли спір виникає між юридичними особами, які є сторонами у основному зобовязанні, і відповідно до статей 1, 12, 16 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) позивач має звернутися до господарського суду, але при цьому поручителем, який несе солідарну відповідальність із боржником, є фізична особа, спір із якою має вирішуватися в порядку цивільного судочинства в судах загальної юрисдикції.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 ст. 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17) або ГПК (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі). Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом (ст. 16 ЦПК).

Така судова практика підтримується Верховним Судом України».

Крім того, в даному Аналізі Верховний Суд України звернув увагу на наступне: «В ухвалі від 17 лютого 2010 р. у справі № 6-27979св09 про скасування рішення Гусятинського районного суду Тернопільської обл. від 29 травня 2009 р. та ухвали апеляційного суду Тернопільської обл. від 17 вересня 2009 р., якими вирішено по суті справу за позовом ЗАТ КБ «Приватбанк» до фермерського господарства «Арос», селянського фермерського господарства «Кравчик», С. про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначено, що суд на порушення вимог ч. 1 ст. 15 ЦПК не звернув уваги на те, що в одне провадження обєднані вимоги юридичної особи до інших юридичних осіб, які виникли з укладених ними договорів (кредитного та поруки) і підлягають розгляду в порядку господарського судочинства (ст. 12 ГПК), та позов юридичної особи до фізичної особи, що виник з окремого договору поруки, який може бути самостійним і окремим предметом позову.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства».

Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про те, що позовна заява ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI.» в частині позовних вимог ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI.» до ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Осмолода» про стягнення заборгованості за непоставлений товар підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, Суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI.» до ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Осмолода» про стягнення заборгованості за непоставлений товар слід закрити.

Суд також розяснює заявнику про те, що розгляд позовних вимог ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI.» до ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Осмолода» про стягнення заборгованості за непоставлений товар віднесено до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, керуючись ст.ст. 208-210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI.» до ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Осмолода» та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за непоставлений товар в частині позовних вимог ТОВ «NUMAN METIN ALTINOKLAR SUNTA KAPLAMA SAN. TIC. LTD.STI.» до ТОВ «Центр будівельних матеріалів «Осмолода» про стягнення заборгованості за непоставлений товар.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Домбровська Г.В.