Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/2178/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Надопта А.А.

при секретарі - Онисько С.С.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за правом представлення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за правом представлення.

Вимоги позову мотивовано тим, що рідний брат батька позивачки ОСОБА_3, на праві приватної власності володів житловим будинком в м.Виноградів по вул..Персикова,8. Дядько позивачки в будинку проживав сам, одруженим не був, дітей не мав, а догляд за ним здійснювала позивач по справі.

09.01.2015 року дядько позивачки помер, після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в м.Виноградів по вул..Персикова,8.

Батько позивачки ОСОБА_4 померл ще 05.02.2008 року, а батьки ОСОБА_4, та ОСОБА_3, батька та дядька позивачки, дідо та баба позивачки померли 23.07.1997 року та 19.08.1989 року.

Відповідно до ст.1266 ЦК України позивачка та її брат ОСОБА_2, за правом представлення мають право на спадкування після ОСОБА_3, який помер 09.01.2015 року.

Позивачка прийняла спадщину, так в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки КП «Виноградівського районне БТІ» № 534/15 від 09.07.2015 року згідно архівних даних житловий будинок в в м.Виноградів, по вул..Персикова,8 зареєстрований за померлим ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори 04.11.1999 року за № 3156.

З даною довідкою та іншими документами позивачка ОСОБА_1 звернулась до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок, однак листом № 185/01-15 від 09.07.2015 року позивачку було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, належне ОСОБА_3, який помер 09.01.2015 року, Виноградівська державна нотаріальна контора немає можливості, оскільки позивачкою не представлено оригінал правовстановлюючого документу, та рекомендовано по даному питанню звернутися до суду.

З урахуванням всього вищевикладеного, позивачка вважає, що існують обставини, які є підставою для визнання за нею права власності на вище вказане нерухоме майно.

Позивачка ОСОБА_1, про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилася, однак до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлені належним чином своєчасно, в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечуює проти задоволення позову.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, на праві приватної власності володів житловим будинком в м.Виноградів по вул..Персикова,8. Дядько позивачки в будинку проживав сам, одруженим не був, дітей не мав, а догляд за ним здійснювала позивач по справі.

09.01.2015 року дядько позивачки помер, після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в м.Виноградів по вул..Персикова,8 (а.с.5).

Батько позивачки ОСОБА_4 померл ще 05.02.2008 року, а батьки ОСОБА_4, та ОСОБА_3, батька та дядька позивачки, дідо та баба позивачки померли 23.07.1997 року та 19.08.1989 року (а.с.6).

Відповідно до ст.1266 ЦК України позивачка та її брат ОСОБА_2, за правом представлення мають право на спадкування після ОСОБА_3, який помер 09.01.2015 року.

Позивачка прийняла спадщину, так в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала до Виноградівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.4).

Згідно довідки КП «Виноградівського районне БТІ» № 534/15 від 09.07.2015 року згідно архівних даних житловий будинок в в м.Виноградів, по вул..Персикова,8 зареєстрований за померлим ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори 04.11.1999 року за № 3156 (а.с.12).

З даною довідкою та іншими документами позивачка ОСОБА_1 звернулась до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок, однак листом № 185/01-15 від 09.07.2015 року позивачку було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, належне ОСОБА_3, який помер 09.01.2015 року, Виноградівська державна нотаріальна контора немає можливості, оскільки позивачкою не представлено оригінал правовстановлюючого документу, та рекомендовано по даному питанню звернутися до суду (а.с.4).

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

З урахуванням всього вищевикладеного, суд приходить до переконання, що існують обставини, які є підставою для визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на вище вказане нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою м.Виноградів, вул..Мала Польова,13, Закарпатської області, право власності на житловий будинок із загальною корисною площею 93,1 кв.м., в тому числі житловою площею 40,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, розташований в м.Виноградів, по вул..Персикова,8, Закарпатської області

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_6