У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «Риск», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача відділ Держземагенства у Згурівському районі Київської області про визнання договору оренди недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, на рішення Згурівського районного суду Київської області від 05 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 01 вересня 2010 року між ним та відповідачем СФГ «Риск» укладено договір оренди землі № 66, який набрав чинності 11 грудня 2012 року - з моменту його державної реєстрації.

За умовами договору, позивач передав відповідачу СФГ «Риск» у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,53 га, що розташована на території Турівської сільської ради та належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 05 березня 2001 року.

Позивач вважав, що вказаний договір є недійсним у зв'язку із відсутністю в ньому наступних обов'язкових умов: кадастрового номера земельної ділянки, строків передачі земельної ділянки в оренду, розміру пені за несвоєчасну сплату орендної плати, умов передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Крім того, серед додатків до договору оренди відсутні план або схема земельної ділянки, що передається в оренду, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлені земельні сервітути, а також акт визначення меж земельної ділянки в натурі.

З урахуванням наведеного, позивач просив суд визнати недійсним зазначений договір оренди землі та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 05 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не доведено в чому саме полягає порушення його прав та законних інтересів у зв'язку із відсутністю у договорі оренди певних умов, які передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій правильно встановили характер спірних правовідносин та дійшли вірного висновку про відмову у задоволенні позову, з указаних підстав.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 05 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 01 жовтня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук