Номер провадження: 22-ц/785/2494/15
Головуючий у першій інстанції Матяш Т. Л.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: Головуючої судді Процик М.В.

Суддів Сєвєрової Є.С., Дрішлюка А.І.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення збитків, інфляційних нарахувань та упущеної вигоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним вище позовом до ОСОБА_3 Уточнивши свої позовні вимоги в процесі розгляду справи, позивач просила суд про стягнення з відповідача, за період з 01 вересня 2010 року до моменту належного виконання зобов'язання по договору позики від 14.04.2008року - додаткових інфляційних нарахувань у сумі 4753,42 грн.; 3% річних у сумі 1878,06 грн.; по договору позики від 12.01.2009року додаткових інфляційних нарахувань у сумі 426,36 грн. та 3% річних у сумі 132,02 грн.; а також упущеної вигоди у сумі 48071,93 грн.; збитків від знецінення гривні по договору позики від 14.04.2008року у сумі 25737 грн. Позивач посилалась на те, що рішеннями судів стягнуто з відповідача інфляційні втрати та 3% річних за період до 01 вересня 2010 року, тоді як відповідач рішення судів виконала частинами і несвоєчасно. Позивач також зазначала, що запозичені відповідачу кошти вона зберігала і могла зберігати на депозитному рахунку у кредитній спілці "Джерело плюс" та могла отримати дохід (22% річних) разом з інфляційними втратами у сумі 48071,93 грн.; що на момент надання позики курс гривні до іноземної валюти складав 4,84 дол. США і за запозичені гривні вона могла придбати 8192 дол. США, тоді як у вересні 2009 року вона могла придбати іноземної валюти за запозичені кошти тільки 4970 дол. США, різниця складає 3222 дол. США, що становить 25737грн., і цю суму вважала збитками від знецінення гривні.

Відповідач участі у розгляді справи не приймала.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2013 року провадження в частині позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення додаткових інфляційних нарахувань, 3% річних, збитків від знецінення гривні та витрат на юридичні послуги - закрито. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 28 жовтня 2013 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення її позову у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

За правилами ст. 309 ч.1 п. 3,4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що в частині вимог про стягнення інфляційних нарахувань, 3% річних, збитків від знецінення гривні уже є рішення суду по спору між тими самими сторонами.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові про стягнення упущеної вигоди, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується частково.

За змістом ст.ст.599,625ч.2 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми…

Із матеріалів справи та дослідженої апеляційним судом справи № 2-1463/10 вбачається, що між сторонами існували зобов'язальні правовідносини засновані на договорах позики, підтверджених розписками ОСОБА_3 від 14 квітня 2008 року про отримання нею від позивача в борг грошових коштів у сумі 39700 грн. та від 12.01.2009р. про отримання нею від позивача позики у сумі 480 дол. США.(а.с.107-108) Згідно з чинним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 листопада 2010 року ( у справі № 2-1463/10) за договором позики, оформленого розпискою від 12.01.2009р., стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг у сумі 4041,60 грн.( у сумі екв. 480 дол. США) та 3% річних за станом на 01 вересня 2010 року у сумі 121,24 грн., а всього стягнуто 4162,84 грн.(а.с.7-8) За чинним рішенням апеляційного суду Одеської області від 01 серпня 2012 року ( у справі № 2-1463/10) з ОСОБА_3 за договором позики від 14 квітня 2008 року стягнуто на користь ОСОБА_2 борг у сумі 41550,29 грн., при цьому борг визначено у сумі 31134,90 грн., 3% річних (за станом на 01.09.2010р.) у сумі 2612,29 грн., а борг з урахуванням нарахованих інфляційних втрат за станом на 01.09.2010р. склав 38938 грн. (41550,29-2612,29)(а.с.43-45)

Встановлено, що відповідач, виконуючи свої зобов'язання та вищезгадані рішення суду повертала позивачу грошові кошти частинами. З огляду на надані сторонами платіжні доручення, квитанції, письмові повідомлення про отримання грошових переказів та виходячи з письмових пояснень обох сторін, встановлено, що відповідач ( за договором позики від 14.04.2008р.) повернула позивачу 15.03.2011р. - 302 грн., 25.03.2011р. - 636 грн., 30.03.11р. - 200 грн., 29.07.2011р. -11000 грн., 09.08.2011р. - 3000 грн., 01.09.2011р. - 6000 грн., 26.09.2011р. - 2000 грн., 13.07.2012р. - 6000 грн., 13.08.2012р. - 12230,29 грн., 15.08.2012р. - 138,19 грн. А за договором позики від 12.01.2009р. повернула позивачу 13.08.2012р. - 4497,84 грн.( у тому числі відшкодовано судові витрати - 335грн.). (а.с.136,149,154-160а,206-212,217)

Із дослідженої апеляційним судом справи № 2-1463/10 та наявних у цій справі позовних заяв ОСОБА_2 вбачається, що вона просила про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за інший період, аніж той що був предметом спору в розглянутій цивільній справі № 2-1463/10, а саме за період з 01 вересня 2010 року і до моменту належного виконання зобов'язання та вищезгаданих рішень судів. А тому у суду першої інстанції не було жодних підстав для закриття провадження у цій справі. За будь-яких обставин правилами ст.ст.205,209 ЦПК України закриття провадження через ухвалення рішення не передбачено. Судом порушено норми матеріального та цивільно-процесуального закону, що призвело до неправильного вирішення справи.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з наданими сторонами розрахунками 3% річних та інфляційних втрат, які не враховують усіх обставин справи, та не у повній мірі відповідають правилам ст.625 ЦК України. За роз'ясненням Верховного Суду України, викладеним в Аналізі практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, …суди мають керуватися тим, що три проценти річних повинні нараховуватися на суму основного боргу без урахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо в обов'язкових для сторін правилах чи договорі немає прямої вказівки щодо іншого порядку нарахування процентів.

А тому у повній відповідності до вимог ст.ст.599,625ч.2 ЦК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача за період з 01.09.2010 року до моменту належного виконання за договором позики від 14.04.2008р. 3% річних у сумі 1100,66 грн., інфляційні втрати у сумі 3676,53 грн. та за договором позики від 12.01.2009р. 3% річних у сумі 132,02 грн.

При цьому при визначенні 3% річних у сумі 1100,66 грн. ( за договором від 14.04.2008р.) слід виходити з наступного розрахунку: 3% річних в період з 02.09.2010р. до 15.03.2011р. склали 501,57 грн. (31134,90 х 3% : 100% : 365 дн. х 196 дн.) + 25,34грн. за період з 15.03.2011р. до 25.03.2011р. (31134,90-302 = 30832,90 х3%:100%:365х10дн.) +12,41грн. за період з 25.03.2011р. до 30.03.2011р. (30832,90-636= 30196,90 х3%:100%:365х 5дн.) + 298,33грн. за період з 30.03.2011р. до 29.07.11р. ( 30196,90 - 200 = 29996,90 х3%:100%:365х 121дн.) + 17,18 грн. за період з 29.07.11р. до 09.08.11р. (29996,90 - 11000= 18996,90 х3%:100%:365х 11дн.) + 28,93 грн. за період з 09.08.11р. до 01.09.11р. (18996,90 -3000 = 15996,90 х3%:100%:365х 22дн.) + 20,54 грн. за період з 01.09.11р. до 26.09.11р. (15996,90 - 6000 = 9996,90 х3%:100%:365х 25дн.) + 191,27 грн. за період з 26.09.11р. до 13.07.12р. ( 9996,90 - 2000 = 7996,90 х3%:100%:365х 291дн.) + 5,09 грн. за період з 13.07.12р. до 13.08.12р., тобто до повернення позики ( 7996,90 - 6000 = 1996,90 х3%:100%:365х 31дн.).

При визначенні інфляційних втрат у сумі 3676,53 грн. ( за договором від 14.04.2008р.) слід виходити з наступного розрахунку: інфляційні втрати за період з вересня 2010р. до 01 квітня 2011р. склали: 3131,47грн. ( 38938 х 1,029х1,005х1,003х1,008х1,01х1,009х1,014 = 42069,47 - 38938) + 485,49 грн. за період з квітня по липень 2011р. ( 42069,47 - 302 - 636 - 200 = 40931,47 х1,013х1,008х1,004х0,987= 41416,96 - 40931,47) + 21,31 грн. за серпень-вересень 2011 року ( 41416,96 - 11000=30416,96 - 3000= 27416,96х0,996= 27307,29 -6000= 21307,29 х 1,001= 21328,60 - 21307,29) + 38,26грн. за період з жовтня 2011р. по липень 2012р. ( 21328,60 - 2000 = 19328,60 х 1,00 х 1,001 х 1,002 х 1,002 х 1,002 х 1,003 х 1,00 х 0,997 х 0,997 х 0,998 = 19366,86 - 19328,60).

При визначенні 3% річних ( за договором від 12.01.2009р.) слід виходити з наступного розрахунку: 3% річних за період з 01.09.2010р. до 13.08.2012р. склали 237,51 грн. ( 4041,60 х 3% : 100% : 365дн. х 715 дн.) А між тим позивач просила стягнути 3% річних у сумі 132,02 грн.. Суд апеляційної інстанції відповідно до правил диспозитивності, визначених ст.ст.11,303 ЦПК України, при перевірці законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції обмежений тими позовними вимогами, які були заявлені позивачем у суді першої інстанції. Збільшення обсягу позовних вимог на стадії апеляційного провадження не допускається. А тому стягненню з відповідача на користь позивача ( за договором від 12.01.2009р.) підлягають 3% річних у сумі 132,02 грн.

За роз'ясненням Верховного Суду України індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення ВСУ від 28 березня 2012 р. у справі 6-36736 вов 10); норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні; прийняття судового рішення про стягнення грошового боргу в національній валюті не змінює природу грошового зобов'язання як такого, що визначене в іноземній валюті, і не є підставою для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції. Відтак, вимога позивача про стягнення по договору позики від 12.01.2009р.( в якому позика визначена в доларах США) інфляційних нарахувань у сумі 426,36 грн. є необґрунтованою.

За змістом ст. 22 ч.2 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини, які ґрунтуються на укладених ними договорах позики (оформлених розписками від 14.04.2008р. та від 12.01.2009р.), а відтак саме вони визначають строки і порядок виконання зобов'язань, і відповідно підстави або можливість відшкодування збитків, внаслідок порушення наявних між ними позикових зобов'язань. Вимога позивача про стягнення з відповідача збитків у вигляді неотриманих позивачем доходів (упущеної вигоди) у сумі 48071,93 грн. за розірваним депозитним договором з Кредитною спілкою "Джерело плюс" від 28.01.2008р. виходить за межі правовідносин сторін, а тому є необґрунтованою. Відмова позивачу у задоволенні позову в цій частині є правильною, а тому з рішенням суду в зазначеній частині колегія суддів погоджується. Доводи позивача в апеляційній скарзі з цього приводу слід визнати неспроможними.

Статтею 625 ЦК України передбачено відшкодування втрат кредитора у зв'язку зі знеціненням запозичених і своєчасно неповернутих грошових коштів відповідно до встановленого індексу інфляції. І колегією суддів інфляційні втрати визначено у сумі 3676,53 грн. Відшкодування збитків позикодавця від знецінення гривні шляхом перерахунку позики, яка була надана ним в національній валюті, відповідно до курсу іноземної валюти та стягнення різниці внаслідок коливання іноземних валют, законом не передбачено, а тому вимоги позивача про стягнення збитків від знецінення гривні у сумі 25737 грн. є безпідставними. Витрати на правову допомогу позивачем не підтверджені оригіналом квитанції, розрахунком затрат часу адвоката, договором про правову допомогу тощо. Доводи позивача в апеляційній скарзі щодо підставності вимог в цій частині до уваги братися не можуть.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково. Рішення суду 1-ої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних по обом договорам позики у сумі 1232,68 грн., інфляційні втрати у сумі 3676,53 грн., а всього стягнути 4909 грн. 21 коп. У решті позову ОСОБА_2 слід відмовити.

У відповідності зі ст.88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 73,64 грн. (49,09+24,55).

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2013 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) 3% річних у сумі 1232,68 грн., інфляційні втрати у сумі 3676,53 грн., а всього стягнути 4909 грн. 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у сумі 73 грн. 64 коп..

У решті позову ОСОБА_2 та у позові про відшкодування упущеної вигоди і збитків від знецінення гривні відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: А.І. Дрішлюк

Є.С. Сєвєрова