Справа № 409/1499/13-ц
Провадження № 22ц/782/320/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - Лісіциної А.І.

суддів - Назарової М.В., Романченка О.В.

при секретарі - Козубській А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 31 січня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на будівлю,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на будівлю. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що після реорганізації КСП «Дружба» Білокуракинського району Луганської області, йому та іншим співвласникам майнових паїв згідно рішення наглядової ради колишнього КСП «Дружба» протокол № 1 від 28 січня 2000 року на майнові паї було виділене та передане у користування приміщення корівника інвентаризаційний номер НОМЕР_1, розмірами 79,87 х 20,50 м., загальною площею 1640,6 кв. м. розташоване за адресою АДРЕСА_1, який належав КСП «Дружба» і виділений для розпаювання майна, вартістю на момент розпаювання 59939 грн.

Протягом з 2000 по 2006 рік він іншим співвласникам сплатив кошти в розмірі майнового паю .В 2013 році у нього виникла необхідність заключити договір оренди земельної ділянки яка знаходиться під приміщенням складу, але йому було відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів на будівлю .

Посилаючись на те, що в іншій спосіб він не має змоги отримати правовстуновлюючи документи на будівлю корвника, позивач звернувся до суду.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги задоволені у повноу обсязі, за позивачем визнано право власності на будівлю сараю-складу, розмірами 79,87 х 20,50 м., загальною площею 1640,6 кв. м. яке розташоване за адресою АДРЕСА_1,3в.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, таким, що порушує його права на спірну будівлю, яку він вважає своєю власністю, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким визнати право на спірну будівлю за ним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

ВІДПОВІДНО до ч.1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку судові рішення.

З апеляційної скарги ОСОБА_1 убачається, що протягом тривалого часу він користується спірною будівлею разом з позивачем. Більше 10 років укладає договори оренди земельної ділянки, на який розташована спірна будівля, користується будівлєю ,оскільки виплатив її власникам вартість їхніх часток.Все це було відомо позивачеві, але всупереч вимогам процесуального права його до участі у справі залучено не було.

З долучених до апеляційної скарги договорів оренди земельної ділянки убачається, що з 2004 року по січень 2014 року Білокуракінською селищною Радою з ОСОБА_1 укладалися договори оренди земельної ділянки ( а.с.162-190) за адресою вул Коцюбинського смт Білокуракіне, тобто за адресою розташування спірної будівлі. З листа Білокуракінського селищного голови від 3 серпня 2015 року вбачається, що з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладалися договори оренди землі оскільки вони користувалися спірною будівлею, тобто рішенням суду вирішено ритання щодо прав і обовьязків ОСОБА_1, який не приймав участь у справі.

Таким чином суд першої інстанції неповно зїясував обставини справи,не визначив коло осіб і дійшов передчасного висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 31 січня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення яким ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на будівлю відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: