Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2041/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Фур І. П.
Доповідач Карпенко О. Л.
УХВАЛА

11.08.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого - Карпенка О.Л.,

суддів - Дуковського О.Л., Єгорової С.М.,

за участю секретаря - Діманової Н.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2, від імені якої дії представник ОСОБА_3, до Бобринецької міської ради Кіровоградської області про визнання протиправними дій за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16 липня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

15 липня 2015 року ОСОБА_2 , від імені якої дії представник ОСОБА_3, пред'явила позов до Бобринецької міської ради Кіровоградської області про визнання протиправними дій Бобринецької міської ради щодо переведення земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 та знаходиться в її користуванні, до земель запасу.

Позов обґрунтовано тим, що згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями вона являється власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке знаходиться на земельній ділянці площею 590 кв.м. Рішенням Бобринецької міської ради від 26 квітня 2012 року № 74 вирішено зняти її будинок з обліку, а земельну ділянку передати до земель запасу міської ради. Вона вважає, що вказаним рішенням порушено її права, як землекористувача.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16 липня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. В обґрунтування апеляційної скарги послався на неправильне застосування судом норм процесуального права, неврахування роз'яснень, наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в частині юрисдикції земельних спорів.

Сторони, повідомлені про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, що, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, не перешкоджає розгляду скарги. У зв'язку з цим і відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач оскаржив рішення Бобринецької міської ради прийняте нею, як суб'єктом владних повноважень, з питання розпорядження землями комунальної власності, а тому такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте з таким висновком погодитися не можна.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до частин першоїта другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України(далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до змісту п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноваженьвладних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму (ч. 1 ст. 17 КАС України).

Відповідно до роз'яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 (із змінами), за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинствавіднесено до компетенції адміністративних судів.

Таким чином, для розмежування належності справи до розгляду в порядку цивільного або адміністративного судочинства визначальним являється не лише суб'єктний склад учасників спору, а й характер виниклих між ними правовідносин.

Бобринецька міська рада при здійсненні визначених законом владних управлінських функцій безсумнівно являється суб'єктом владних повноважень.

Право розпорядження землями територіальних громад належить до повноважень відповідних сільських, селищних, міських рад, що випливає із змісту ст. 12 ЗК України.

Проте, суд першої інстанції не врахував, що позивач звернувся до суду за захистом права користування земельною ділянкою комунальної власності, тобто цивільного права.

Майнові відносини з питань користування землею комунальної власності не ґрунтуються на адміністративному чи іншому владному підпорядкуванні їх суб'єктів.

У зв'язку із цим у спірних правовідносинах Бобринецька міська рада не реалізовувала владні управлінські функції відносно позивача.

Отже помилково кваліфікувавши виниклий між сторонами спір, як публічно-правовий, суд дійшов неправильного висновку про те, що його розгляд належить до компетенції адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16 липня 2015 року, а вирішення питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: