Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

при секретарі - Челобітченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду № 15, у місті Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог: Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Порто-Франко» - про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами в яких просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів борг за договорами позики в розмірі 1 000 000 гривень та три процента річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 80 712,33 гривень за період з 04.03.2012р. по 10.11.2014р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він за договорам позики від 03.03.2011р. передав відповідачам 1 000 000 гривень, про що вони надали йому розписку та зобов'язалися їх повернути в строк до 03.03.2012р. Посилаючись на те, що зобов'язання відповідачі не виконали, грошові кошт не повернули, просить стягнути суму боргу та три процента річних згідно ст. 625 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 пред'явлені позовні вимоги підтримала, просить задовольнити.

Відповідачі до суду не з'явилися без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток.

За згодою представника позивача справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 03.03.2011р. був укладений договір позики за умовами якого останні отримали в борг 1 000 000 гривень, про що написали розписку, зобов'язавшись повернути позичену суму грошових коштів в строк до 03.03.2012р.

Прийняті на себе зобов'язання відповідачі належним чином не виконали, позичені грошові кошти ОСОБА_5 не повернули.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики, який згідно з ч.2 ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений між сторонами письмовою розпискою, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання відповідачів, починаючи з 04.03.2012р., останні, згідно ч.2. ст. 625 ЦК України, зобов'язані сплатити на користь позивача три процента річних, а саме за період з 04.03.2012р. по період зазначений позивачем - 10.11.2014р., що в грошовому еквівалентів складає 80 712,33 гривень (1 000 000 х 982 х 3% : 365)

Таким чином, приймаючи до уваги невиконання прийнятих відповідачами на себе зобов'язань по поверненню позичених грошових коштів, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідачів боргу та трьох процентів річних за невиконання грошового зобов'язання. Проте, стягнення слід проводити в рівних частках, а не в солідарному порядку, як заявляв позивач, так як обов'язок солідарного виконання зобов'язання у відповідачів перед позивачем договором не оговорювався та законом не передбачений, встановлений предмет зобов'язання є подільним (ст.541 ЦК України).

При розгляді даної справи судом також було встановлено, що арештовані судом квартири, з метою забезпечення позовних вимог АДРЕСА_1, та АДРЕСА_3, згідно нотаріально посвідчених договорів від 29.04.2011р. перебувають в іпотеці у ПАТ АБ «Порто-Франко» в зв'язку з наявними кредитними зобов'язаннями ОСОБА_6 перед зазначеним вище Банком. З представлених з боку представника ПАТ АБ «Порто-Франко», зокрема рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2012р. (справа №1522/13214/11) та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11.04.2013р. (справа № 523/3759/13-ц), які набули законної сили, убачається, що з ОСОБА_6, ОСОБА_4 був стягнутий борг за кредитним договором в розмірі 666 246,31 гривень та в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на іпотечну квартиру АДРЕСА_1.

Встановлені судом обставини вказують на те, що арештовані судом квартири на даний час перебувають в іпотеці та по ним провадяться дії пов'язані з виконанням рішення судів. Проте наявність арешту на даний час перешкоджає стягувачу (ПАТ АБ «Порто-Франко») вирішити питання щодо реалізації предмету іпотеки, а як наслідок до порушення прав кредитора на захист своїх інтересів в кредитних зобов'язаннях.

Отже, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини вказують на те, що слід скасувати заходи забезпечення позовних вимог при ухвалені рішення суду по даній справі, згідно ст.154 ЦПК України.

Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ст.54 визначено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржників коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Отже, питання щодо можливості задоволення вимог ОСОБА_2 за рахунок іпотечного майна, може бути вирішено державним виконавцем, під час виконання даного рішення суду, з урахуванням умов зазначених у ст.54 вказаного Закону України.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам з відповідачів в рівних частках на користь позивача слід стягнути сплачений судовій збір в розмірі 3219 гривень.

Керуючись ст.ст.1046,1047,1049 ЦК України; ст.ст.10,11,57,64,154, 212-215, 218,224-227 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 03.03.2011р. в розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень, три процента річних за невиконання грошового зобов'язання в розмірі 80712,33 гривень, судові витрати в розмірі 3654 гривень.

Скасувати заходи забезпечення позовних вимог, шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та з квартири АДРЕСА_3, накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.11.2014р., виключивши з єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраційний номер щодо арешту зазначених квартир.

Після набрання рішення суду законної сили, його копію направити до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, для виконання в частині скасування арешту.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача(ів), поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня оголошення рішення суду.

Суддя -