УХВАЛА

"16" листопада 2015 р. м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Бондарчук В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову вказаного вище позову, в якій просить накласти арешт на майно, яке знаходиться за адресою: м.Житомир, вул. Огієнка, 14, що належить на праві власності ОСОБА_2 , а також накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації , та грошові кошти на всіх рахунках у будь-якій банківській установі, які належать на праві власності ОСОБА_2

Відповідно до частин 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути чітко зазначено обраний вид забезпечення позову з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що в заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на майно, яке знаходиться за адресою: м.Житомир, вул. Огієнка, 14, що належить на праві власності ОСОБА_2 Однак, будівля за вказаною адресою це гуртожиток, при цьому позивач не вказує, в якій кімнаті проживає відповідач та чи належить ця кімната на праві власності ОСОБА_2 Накладення ж арешту на всю будівлю гуртожитку призведе до порушення прав інших власників кімнат, а тому є недоцільним.

Також заявниця просить накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації та грошові кошти на всіх рахунках у будь-якій банківській установі, які належать на праві власності ОСОБА_2 При цьому заявниця не надає будь-яких доказів існування такого майна, не вказує місце його розташування, назв банківських установ та номерів рахунку, а також не надає доказів, які вказують на наявність ризиків, в зв"язку з якими необхідно вжити заходи забезпечення позову, а тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006 р., суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя В. В. Бондарчук