Справа № 308/4715/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі :

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

за участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Альфа-Банк» ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Альфа-Банк», про визнання права власності на автомобіль та звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що 29.09.2013 року на Ужгородському авторинку він домовився з ОСОБА_5 про придбання у нього автомобіля марки «ВАЗ 21091», державний реєстраційний номер 56-502 РЕ, ідентифікаційний номер кузова (VIN) ХТА210910Р1316244, 1993 р.в.. З метою розрахунку за вказаний транспортний засіб він передав ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 24000,0 грн., що еквівалентно 3000 дол.США.

Оскільки всі істотні умови угоди між ними було узгоджено та ніяких заперечень стосовно ціни та предмету угоди у них не виникало, ОСОБА_5 видав на його імя нотаріально посвідчену довіреність, надавши йому повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, як його власника. На момент видачі довіреної автомобіль у заставі не перебував. Крім того, ОСОБА_5 передав йому технічний паспорт на вказана ний транспортний засіб.

Згодом, маючи намір зняти автомобіль з обліку він звернувся до Державтоінспекції, де йому було відмовлено у вчиненні зазначених дій та повідомлено, що на вказаний транспортний засіб МВ ДВС Ужгородського МРУЮ накладено арешт та оголошено його в розшук за боргові зобовязання ОСОБА_6.

Позивач вважає, що він набув право власності на автомобіль марки «ВАЗ 21091», державний реєстраційний номер 56-502 РЕ, на законних підставах, оскільки внаслідок досягнутої між ним та ОСОБА_5 згоди щодо усіх істотних умов договору, фактично відбулось виконання договору купівлі-продажу, ОСОБА_5 передав йому транспортний засіб та реєстраційні документи на нього, а він, в свою чергу, прийняв та сплатив відповідачу вартість транспортного засобу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили суд визнати за ОСОБА_1 права власності на автомобіль марки «ВАЗ 21091», державний реєстраційний номер 56-502 РЕ, ідентифікаційний номер кузова (VIN) ХТА210910Р1316244, 1993 р.в., та зобовязати МВ ДВС Ужгородського МРУЮ зняти арешт з даного транспортного засобу та скасувати постанову про розшук майна боржника.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, але подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає.

Відповідач ОСОБА_5, представник відповідача МВ ДВС Ужгородського МРУЮ в судове засіданні не зявились повторно, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Альфа-Банк»ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступних висновків:

З досліджених матеріалів слідує, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ІКС №135757, виданого Закарпатським ОРЕВ 02.09.2000 року, власником автомобіля марки «ВАЗ 21091», 1993 р.в., двигун №31, ідентифікаційний номер кузова (VIN) ХТА210910Р1316244, державний реєстраційний номер 56-502 РЕ, являється ОСОБА_4 (а.с.8).

25 травня 2008 року ОСОБА_4 було видано ОСОБА_5 довіреність на право розпорядження зазначений транспортним засобом, посвідчену приватним нотаріусом Ужгородського МНО ОСОБА_7 та зареєстровану в реєстрі за №2824.

29 вересня 2013 року ОСОБА_5 було видано ОСОБА_1 довіреність на керування та розпорядження автомобілем, якою уповноважив позивача представляти інтереси з питань, повязаних зі вчиненням правочинів щодо користування, експлуатації (керування) та продажу належного ОСОБА_4 автомобіля марки «ВАЗ 21091», 1993 р.в., двигун №31, ідентифікаційний номер кузова (VIN) ХТА210910Р1316244, державний реєстраційний номер 56-502 РЕ. Дана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Ужгородського МНО ОСОБА_8 та зареєстрована в реєстрі за №2418.

Позивач ОСОБА_1 та його представник зазначають, що 29.09.2013 року між ним та ОСОБА_5 фактично було укладено усний договір купівлі-продажу зазначеного транспортного засобу, при його укладені було досягнуто згоду щодо усіх його істотних умов і такі були виконані його сторонами.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч.1 ст.639 ЦК України).

Статтею 208 ЦК України визначено, що правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до вимог ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до положень ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів (ст.11); цивільні права особа здійснює, а цивільні обов'язки - виконує у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ст.ст.13, 14); правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316); власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319); право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328).

Разом з тим, слід зазначити, що згідно з Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затвердженими постановою КМ України від 07.09.1998 р. № 1388 ( в реакції, що діяла на момент укладення усного договору):

- державна реєстрація транспортних засобів за юридичними та фізичними особами є обов'язковою (п.п. 1-3);

- власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Термін реєстрації може бути продовжено у разі неможливості власника транспортного засобу (хвороба, відрядження, інші поважні причини) вчасно її здійснити (п.7);

- реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості, яка провадиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку у порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Держпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна і має відповідні документи, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Правомірність придбання транспортних засобів, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами-виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах (п. 8).

Вимоги Правил щодо правовстановлюючих документів та реєстрації автомобіля кореспондуються із вимогами до документів, необхідних у випадку нотаріального посвідчення договору про відчуження транспортного засобу (п.п. 137-139 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мінюсту України від 03.03.2004 р. № 20/5 (реєстрація в Мінюсті від 03.03.2004 р. за № 283/8882).

Отже, оформлення переходу права власності на автомобіль, здійснення новим власником права власності на автомобіль, включаючи його експлуатацію, пов'язуються із фактами, оскільки в даному випадку йдеться про договір купівлі-продажу, укладення такого договору на товарній біржі або із посвідченням його в інший установлений законом спосіб, зняття транспортного засобу з обліку відчужувачем, наступною державною реєстрацією автомобіля, яка, у свою чергу, не може бути проведена за відсутності належних правовстановлюючих документів на транспортний засіб.

Сторонами установлений законодавством порядок відчуження автомобіля не був дотриманий, письмовий договір між ними не укладався і не посвідчувався, автомобіль продавцем не був знятий з обліку.

Таким чином, на думку суду, усний договір купівлі-продажу автомобіля від 29.09.2013 року, передача коштів ОСОБА_5 не потягли настання правового наслідку у вигляді переходу права власності на транспортний засіб від ОСОБА_4 до ОСОБА_1

Аналізуючи в сукупності всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на автомобіль марки «ВАЗ 21091», державний реєстраційний номер 56-502 РЕ, ідентифікаційний номер кузова (VIN) ХТА210910Р1316244, 1993 р.в., та звільнення його з-під арешту не має.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 14, 10, 60, 84, 88, 208, 209, 212,-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Альфа-Банк», про визнання права власності на автомобіль марки «ВАЗ 21091», державний реєстраційний номер 56-502 РЕ, ідентифікаційний номер кузова (VIN) ХТА210910Р1316244, 1993 р.в., та звільнення його з-під арешту відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Микуляк П.П.