Апеляційний суд міста Києва
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В.,

Рубан С.М.

при секретарі - Перетятько А.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року

в справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення суми.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року відмовлено в задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_2 про стягнення суми.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не було застосовано ч.1 ст. 1215 ЦК України, які підлягали застосуванню, оскільки виплата здійснювалась Управлінням не добровільно, а на підставі рішення суду, який зобов'язав проводити виплату, суд апеляційної інстанції скасував рішення районного суду, а тому і сума пенсії в 766 грн. 32 коп. підлягає поверненню.

У судове засідання апеляційного суду сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Відповідач направила на адресу суду електронне повідомлення, в якому просила перенести розгляд справи у зв'язку з неможливістю прибути до суду, причини неявки не зазначила.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у позивача на обліку, як пенсіонер, якому призначена пенсія за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 2 грудня 2010 року позивача було зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідачу. Негайне виконання постанови судом не допускалось.

Позивачем на вказану постанову суду була подана апеляційна скарга.

До отримання відомостей про вирішення справи в апеляційному порядку та про набрання постановою суду першої інстанції законної сили позивачем була добровільно виконана постанова Деснянського районного суду м. Києва від 2 грудня 2010 року, проведено перерахунок пенсії та виплачено ОСОБА_2 пенсію в сумі 766 грн. 32 коп.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року було задоволено апеляційну скаргу позивача у зазначеній адміністративній справі та скасовано постанову Деснянського районного суду м. Києва від 2 грудня 2010 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 766 грн. 32 коп. у відшкодування надміру виплаченої пенсії, посилаючись в обґрунтування позовних вимог на те, що відповідач не повідомила позивача про скасування в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, на підставі якого відповідачу були здійснені перерахунок і виплата пенсії.

Відповідач позов не визнала, посилалась на відсутність на відсутність підстав для повернення 766 грн. 32 коп. виплаченої позивачем пенсії.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає встановленим судом обставинам справи та вимогам закону - ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 1215 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявні підстави для стягнення надміру сплаченої пенсії в порядку ч. 1ст. 1215 ЦК України, оскільки пенсія відповідачу була нарахована та виплачена позивачем не добровільно, а на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасоване, судова колегія відхиляє, зважаючи на те, що відповідно до матеріалів справи постанова суду, якою позивача було зобов'язано провести перерахунок та виплату пенсії відповідачу, була ним виконана добровільно, за відсутності рішення суду про негайне виконання та відсутності даних про те, що постанова набрала законної сили. В той час докази на підтвердження того, що з боку ОСОБА_2 мали місце недобросовісність чи зловживання, а також, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки, надані не були.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

З урахуванням того, що ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2015 року сплату судового збору за подання апеляційної скарги позивачу було відстрочено до вирішення справи апеляційним судом, з позивача в доход держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 267,96 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянського району м. Києва відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Деснянського району м. Києва в доход держави судовий збір у розмірі 267,96 грн.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: