РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі Ленчицькій А.Б.,

за участю відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторське Агентство Фактор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторське Агентство Фактор" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 20 травня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги № 200514нв, відповідно до якого ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» набуло права грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № R4B від 29.08.2012 р.

Відповідно до умов договору про відступлення прав вимог № 20/05/14-ц від 20.05.2014 року, укладеного між ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор», первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № R4В від 29.08.2012 р.

29 серпня 2012 року між публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R4В.

Відповідно до умов означеного договору, публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» надало відповідачу грошові кошти на умовах платності, строковості та повернення у сумі 26200 грн. 00 коп.

Відповідно до умов зазначеного договору, відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.

Первісний кредитор (ПАТ «ВТБ Банк») свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти у розмірі встановлені договором.

Станом на 13.07.2015 р., відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у сумі: 27453 грн. 31 коп., із яких 18933 грн. 32 коп. заборгованість за тілом кредиту, яка була передана банком, що підтверджується витягом з реєстру боржників, 8519 грн. 99 коп. пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів відповідно до п. 7.1 кредитного договору.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агентство Фактор» заборгованість за договором № R4B від 29.08.2012 р. у сумі 27453 грн. 31 коп.

Представник позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агентство Фактор» у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов визнав частково, вказавши заборгованість наявна за кредитним договором, буде сплачена, просить зменшити розмір неустойки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання.

Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до cт. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 20 травня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги № 200514нв, відповідно до якого ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» набуло права грошової вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № R4B від 29.08.2012 р.

Відповідно до умов договору про відступлення прав вимог № 20/05/14-ц від 20.05.2014 року, укладеного між ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор», первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № R4В від 29.08.2012 р.

29 серпня 2012 року між публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк " та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R4В, відповідно до умов якого ПАТ «ВТБ Банк» надало відповідачу грошові кошти на умовах платності, строковості та повернення у сумі 26200 грн.

Відповідно до умов зазначеного договору, відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.

Первісний кредитор (ПАТ «ВТБ Банк») свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти у розмірі встановлені договором.

Судом встановлено, що станом на 13.07.2015 р. ОСОБА_1 свої зобов'язання належним чином не виконав, у результаті чого утворилась заборгованість у сумі 27453 грн. 31 коп., із яких 18933 грн. 32 коп. заборгованість за тілом кредиту, яка була передана банком, що підтверджується витягом з реєстру боржників, 8519 грн. 99 коп. пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів відповідно до п. 7.1 кредитного договору.

Суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторське Агенство Фактор" у сумі 18933 грн. 32 коп. заборгованість за тілом кредиту, яка була передана банком, що підтверджується витягом з реєстру боржників.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року передбачено що істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Суд приходить до висновку, що слід зменшити розмір пені до 850 грн., враховуючи те, що відповідач не працює, тобто через скрутне матеріальне становище.

Суд приходить до висновку про те, що слід стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторське Агентство Фактор" заборгованість за кредитним договором № R4В від 29.08.2012 року у сумі 19783 грн. 32 коп., із яких 18933 грн. 32 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 850 грн. - пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів.

При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позов. Позов заявлено з ціною 27453,31 грн. та задоволено на суму 19783,32 грн., тобто на 72,06% (19783,32х100: 27453,31).

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 197,82 грн. (274,53х72,06:100).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 526, 530, 551, 610, 611, 623, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд

вирішив:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторське Агентство Фактор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агентство Фактор» (04112, Україна, м. Київ, вул. Шамрила, 4-а, ) заборгованість за договором № R4B від 29.08.2012 р. у сумі 19783,32 (девятнадцять тисяч сімсот вісімдесят три грн. 32 коп.) грн.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агентство Фактор» судовий збір у сумі 197 грн. 82 коп.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Логінова С.М.