Справа 504/2952/15-ц
Провадження 6/504/18/15
УХВАЛА

12.08.2015 року Комінтернівський районний суд Одеської області в складі

головуючої судді Вінської Н.В.

при секретарі Білаш А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Комінтернівське Одеської області подання головного державного виконавця відділу держаної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_1, погодженого начальником відділу ДВС Комінтернівського РУЮ ОСОБА_2 щодо тимчасового обмеження особи ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України до задоволення ним своїх зобовязань по сплаті боргу, -

встановив:

29.07.2015 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло подання головного державного виконавця відділу держаної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_1, погодженого начальником відділу ДВС Комінтернівського РУЮ ОСОБА_2 щодо тимчасового обмеження особи ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України до задоволення ним своїх зобовязань по сплаті боргу.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями датою внесення до системи автоматизованого розподілу є 12.08.2015р.

12.08.2015 року справу вручено судді Вінській Н.В. для здійснення судового розгляду.

Розглянувши подання, додатки до нього суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні виходячи з такого.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відмовляючи у задоволенні подання державного виконавця суд виходив з того, що державним виконавцем не доведено ухилення боржника від виконання зобовязання та здійснення державним виконавцем усіх передбачених законом заходів спрямованих на примусове виконання.

До такого висновку суд дійшов з огляду на представлені державним виконавцем додатки з яких вбачається, що 29.05.2015 року виконавче провадження по справі було відкрито. Питання направлення боржнику постанови суд вважає не доведеним, оскільки суду не надано жодного документу про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження. Інших доказів вчинення виконавчих дій та ухилення від їх виконання державним виконавцем суду не надано, судовим розглядом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України може бути застосовано у виняткових випадках, коли інші засоби примусового виконання рішення суду не дають дієвих наслідків.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 33 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу держаної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_1, погодженого начальником відділу ДВС Комінтернівського РУЮ ОСОБА_2 щодо тимчасового обмеження особи ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України до задоволення ним своїх зобовязань по сплаті боргу відмовити повністю.

Ухвала може бути оскарженою до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом пяти днів з часу її отримання.

Суддя: Н.В. Вінська