Справа № 445/385/15 Головуючий у 1 інстанції: Постигач Б.А.
Провадження № 22-ц/783/4166/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б.., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 07 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, -

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 29.11.2014 року між сторонами було укладено договір позики грошових коштів. Договір було оформлено шляхом надання відповідачем письмової розписки. Згідно умов договору відповідач отримав від позивача суму в розмірі 500 доларів США, які зобов»язався повернути йому 30.11.2014 року. Проте грошові кошти йому не повернув. Просив стягнути на його корист з відповідача 500 доларів США, що за курсом гривні щодо долара США становить 13 024,90 грн.

Оскаржуваним рішенням суду позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 7 480 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу та 243,60 грн. судових витрат. В задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, зазначає, що таке прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що зобов»язання позики між сторонами виникло саме 29.11.2014 року з взяттям відповідачем на себе зобов»язання, що підтверджено наданням розписки. Суд фактично дав правову оцінку правовідносинам, які існували до новації боргу, який існував у відповідача перед позивачем, в позикове зобов»язання.

Просить рішення суду скасувати, задоволити позов.

ОСОБА_5 в судове засідання не з»явився, хоча належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України про час і місце розгляду справи був повідомлений (а.с. 34), про причини неявки суд не повідомив та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов частково та стягуючи з відповідача 7480,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу, районний суд виходив з того, що грошових коштів у розмірі 500 доларів США відповідач у ОСОБА_3 не позичав, а між сторонами було укладено усний договір купівлі - продажу, за яким відповідач не доплатив позивачу за мастильні та інші товари для автомобілів 7 480,00 грн., тому зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов»язанням. Заміна боргу позиковим зобов»язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).

Згідно із ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридичні особа, - незалежно від суми.

Ст. 604 ЦК передбачено, що зобов»язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов»язання новим зобов»язанням між тими ж сторонами (новація).

Районним судом установлено, що згідно розписки від 29.11.2014 року ОСОБА_5 позичив у ОСОБА_3 500 доларів США, що становить за курсом НБУ 7 480,00 грн., які зобов»язувався повернути до 30.11.2014 року (а.с.4).

Судом установлено що до укладення договору позики, позивач передав відповідачу товар, за який останній не повернув йому кошти у розмірі 7 480,00 грн. Тобто, у ОСОБА_5 виникло перед ОСОБА_3 грошове зобов»язання, та сторони визнали факт наявності боргу у сумі 500 доларів США, що становить за курсом Національного банку України 7 480, 00 грн.

29.11.2014 року між сторонами укладено договір позики у формі письмової розписки. Різниця між належними до сплати і вже сплаченими коштами за договором купівлі-продажу у розмірі 7 480 грн., що за курсом НБУ становить 500 доларів США, складає предмет позики, які ОСОБА_5 зобов'язався повернути ОСОБА_3

Таким чином, судом установлено, що сторони досягли угоди про те, що первісне зобов»язання припиняється, а між його учасниками виникло нове зобов»язальне правовідношення - позикове зобов»язання.

Районний суд, ухвалюючи рішення, не взяв до уваги, що правовідносини з приводу стягнення боргу за договором купівлі-продажу, які існували між сторонами до укладення договору позики, припинили свою дію з моменту новації у формі договору позики за спільною домовленістю сторін для впорядкування боргового зобов»язання за договором купівлі - продажу.

ОСОБА_5 з вимогою до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики не звертався. Договір позики від 29.11.2014 року є чинним. Відтак з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за вказаним договором позики.

Відповідно до роз»яснень, викладених у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред»явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід скасувати відповідно до ч.4 ст. 309 ЦПК України та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити частково, стягнути на його користь з відповідача 500 доларів США, що за офіційним курсом гривні щодо долара США, встановленого Національним банком України станом на 11.08.2015 року становить 10 630,00 грн. (500 х 21,26 грн. = 10 630,00грн.).

Керуючись ст.307 ч.1 п.2, ст.314 ч.2, ст.316, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 07 травня 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 10 630,00 грн. боргу та 243,60 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий М.М.Шандра

Судді: Л.Б.Струс

Н.Л.Шумська