Справа № 353/480/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1820/2015
Головуючий у 1 інстанції Гавриш Я. М.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Девляшевського В.А., Меленко О.Є.,

секретаря - Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року по справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тлумацького РУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2015 року головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції звернувся до суду з Поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. Вимоги обґрунтував тим, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредитному договору в сумі 65007,20 грн та 650,07 грн судового збору. Добровільно рішення суду боржник не виконувала. Відтак, на думку позивача, наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її в праві виїзду за кордон.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року задоволено подання відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції: тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, шляхом заборони перетинати державний кордон України, до виконання нею своїх зобов'язань за виконавчим листом № 353/881/2014, виданим Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області від 14.11.2014 (а.с 30).

ОСОБА_2 оскаржила вказану ухвалу в апеляційному порядку, оскільки вважає її незаконною, прийнятою при неповному з'ясуванні обставин справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зі слів апелянта, її не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження, що перешкодило їй самостійно виконати рішення у визначений строк. Крім того, їй не було відомо про існування заочного рішення Тлумацького районного суду про стягнення боргу, а тому оскаржити його ОСОБА_2 також не мала можливості. Апелянт зазначила, що в ухвалі суду адреса її проживання вказана невірно, оскільки з 2011 проживає по АДРЕСА_1. ОСОБА_2 зазначила, що всупереч вимог ст. 377-1 Закону України «Про виконавче провадження» розгляд справи відбувся за відсутності представника Державної виконавчої служби. Будь-яких доказів на підтвердження факту її свідомого ухилення від виконання своїх зобов'язань матеріали справи не містять. На думку апелянта, державним виконавцем при примусовому виконанні рішення не вчинені всі необхідні виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а позбавлення її права на тимчасове перетинання державного кордону України негативно вплине на її обов'язок виконати рішення суду.

Просить скасувати ухвалу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року та відмовити у задоволенні подання про тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт та її представник вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити з указаних у ній мотивів.

Представник Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції в судове засідання не з'явився.

Заслухавши апелянта, її представника, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних мотивів.

Згідно з положеннями ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Цим вимогам ухвала суду не відповідає.

Згідно матеріалів справи, Постановою ВП № 46136043 від 20.01.2015 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 353/881 (а.с. 3), виданого 14.11.2014 Тлумацьким районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 65007,20 грн та 650,07 грн судового збору (а.с. 4). Зазначеною Постановою боржника зобов'язано добровільно виконати боргове зобов'язання до 27.01.2015.

Відповідно до копії Постанови ВП № 46136043 від 20.01.2015 накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2 та оголошено заборону на його відчуження (а.с. 19).

На а.с. 5 міститься копія повідомлення ВДВС Тлумацького РУЮ № 44 від 21.01.2015 щодо зобов'язання ОСОБА_2 з'явитися до державного виконавця для сплати свого боргу.

Відповідно до копій відповідей на вимоги державного виконавця із реєструючих органів (Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області, управління Держземагенства у Тлумацькому районі) (а.с. 12, 14), Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 20), майна яке б підлягало опису й арешту майна та належало на праві власності боржникові не виявлено.

Згідно відповіді Державної податкової служби боржник не працює (а.с. 26). Згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник пенсію не отримує (а.с. 25).

Згідно копії Постанови ВП № 46136043 від 24.02.2015 про розшук майна боржника ОСОБА_2 оголошено розшук майна - транспортний засіб марки BMW модель 524D, рік випуску 1991, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 28).

На а.с. 18 міститься копія Довідки Сектору адресно-довідкової роботи Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області від 10.03.2015 згідно даних якої з 30.01.2012 ОСОБА_2 вибула в м. Івано-Франківськ.

Задовольняючи подання Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції та тимчасово обмежуючи ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України суд першої інстанції виходив із того, що боржник в добровільному порядку не виконує вимоги державного виконавця щодо виконання судового рішення.

Такий висновок суду не відповідає матеріалам справи.

Приписами ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Норми ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулюють порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначають випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлюють порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону однією з підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є ухилення ним від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів подання, на підтвердження доводів державним виконавцем не надано жодних доказів, які б свідчили про ухилення боржником від виконання судового рішення. Окрім того, в матеріалах справи міститься копія Довідки Сектору адресно-довідкової роботи Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області від 10.03.2015 згідно даних якої з 30.01.2012 ОСОБА_2 вибула в м. Івано-Франківськ (а.с. 18), однак всі повідомлення заявника направлялися ОСОБА_2 за адресою: с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області. Тому твердження апелянта про те, що вона не знала про відкрите виконавче провадження щодо стягнення з неї боргу і не могла через це його добровільно виконати, залишаються неспростованими.

Враховуючи наведене, тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 було застосовано судом без належного з'ясування фактичних обставин справи, що підлягають перевірці, та за відсутності їх належного документального підтвердження.

За таких обставин, враховуючи приписи ст. ст. 60, 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу слід скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції щодо тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.А. Девляшевський

О.Є. Меленко