Справа № 461/2141/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-ц/783/6614/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

28 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Монастирецький Д.І.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: не з»явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 09 вересня 2015 року за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа старший державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби Львівської міського управління юстиції ОСОБА_3 про визнання протиправними, скасування постанови та зобов»язання до дій, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 09 вересня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_2, заінтересована особа старший державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби Львівської міського управління юстиції ОСОБА_3 про визнання протиправними, скасування постанови та зобов»язання до дій відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2. В апеляційній скарзі покликається на її незаконність, необгрунтованість, на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що державним виконавцем несвоєчасно було відкрито виконавче провадження і не було скеровано на адресу ОСОБА_2 постанову про відкриття виконавчого провадження. Крім того, старшим державним виконавцем жодного разу не було здійснено виклику боржника з приводу стягнення заборгованості і не застосовано примусовий привід боржника через органи внутрішніх справ. Також в матеріалах виконавчого провадження відсутнє підтвердження відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ЛМУЮ та ВРЕВ ДАЇ з обслуговування м.Львова та Пустомитівського району про те, що постанова про накладення арешту на майно боржника прийнята до виконання і згідно цієї постанови накладено арешт на майно боржника і його відчуження. Тобто, дана постанова не була скерована у відповідні органи. Вказує, що на сьогоднішній день виконавчі дії по вищевказаному виконавчому листу не вчиняються, так як виконавчий документ державним виконавцем втрачено. Просить ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 09 вересня 2015 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду та відсутність підстав для її скасування.

Як вбачається з матеріалів справи 27.12.2013 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа виконавчий лист № 2-1096/10, виданого 26.10.2010 року Галицьким районним судом м.Львова про стягнення з КС «Надія» 4535 грн. 70 коп. в користь ОСОБА_2

Постанова мотивована тим, що в боржника відсутнє майно, на яке можливо було б звернути стягнення в погашення заборгованості за виконавчим документом та заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Ухвалами Галицького районного суду м.Львова подання Галицького ВДВС ЛМУЮ про звернення стягнення на майно та кошти громадян, які отримували у кредитній спілці «Надія» кредити, залишені без задоволення.

Відповідно до частини 1, положення частини 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем було здійснено усі заходи необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду, в зв"язку з чим вважав, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.12.2013 року є обгрунтованою і такою, що відповідає вимогам закону.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України в абзаці першому пункту 20 своєї Постанови від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Водночас, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" (що відповідає пункту 2 частини 1статті 47 цього Закону у чинній редакції), виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища, а також накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі даних норм закону державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно боржника в межах суми стягнення, скеровано запити в УДАІ ГУМВС України у Львівській області та ДПС України, у відповідь на які було повідомлено, що за боржником не числиться на праві власності транспортних засобів та відкритий рахунок в ПАТ «Укрсиббанк», на якому знаходяться кошти в сумі 97, 44 грн. Згідно інформаційної довідки з Держреєстру прав власності на нерухоме майно за боржником не числиться на праві власності жодного нерухомого майна або земельної ділянки, що також стверджується відповіддю Управління Держкомзему у м.Львові. Відповідно акту державного виконавця боржник за адресою реєстрації м.Львів, вул. Менцинського, 5 не знаходиться.

Таким чином, державним виконавцем здійснено усі необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця так як судом першої інстанції встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований процесуальний закон та дотримана процедура передбачена ЦПК України. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.303, п.1ч.2ст.307, п.1ч.1ст.312, п.4ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 09 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: Д.І. Монастирецький

ОСОБА_4