Справа № 344/5015/15-ц
Провадження № 2/344/2666/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

13 серпня 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Гречун Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Івано-Франківської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Івано-Франківської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24 січня 1997 року помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння № 3 по вулиці Вовчинецькій в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області. Дане домоволодіння було збудовано батьком позивача та Дем`янівим ОСОБА_4 у 1949-1950 роках. 05 грудня 1987 року між ОСОБА_3 та Дем`янівим ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу будинку, згідно якого Дем`янів ОСОБА_4 продав ОСОБА_3 належну йому на праві власності половину житлового будинку в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого все належне майно заповів в рівних долях своїм синам ОСОБА_5 та ОСОБА_1. ОСОБА_5 помер 25 вересня 2002 року. 29 листопада 2014 року позивач звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на 1/2 домоволодіння № 3 по вулиці Вовчинецькій в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, а також у звязку з тим, що реєстрація права власності на дане домоволодіння в Обласному комунальному підприємстві «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» не проводилась. З огляду на викладене, не маючи іншої можливості захистити свої права, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить встановити факт прийняття позивачем протягом шести місяців після смерті батька ОСОБА_3 спадщини та визнати право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_3, а саме: на домоволодіння № 3 по вулиці Вовчинецькій в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області.

Представник позивача у судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного судового рішення. Даючи пояснення у минулих судових засіданнях, представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що є сусідкою позивача, позивач ОСОБА_1 проживав у домоволодінні № 3 по вулиці Вовчинецькій в с. Вовчинець разом зі своїм батьком, після смерті батька він продовжував жити у даному будинку, проводив ремонт будинку, обробляв земельну ділянку, також у цьому будинку проживали дружина та син позивача.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні суду пояснив, що у домоволодінні № 3 по вулиці Вовчинецькій в с. Вовчинець проживав ОСОБА_3 разом з батьком, своєю дружиною та сином, після смерті батька позивач доглядав за будинком, обробляв город.

ОСОБА_8, будучи допитаним в якості свідка, у судовому засіданні пояснив, що він є сином позивача, його батько проживає періодично у домоволодінні № 3 по вулиці Вовчинецькій в с. Вовчинець, доглядає за будинком, обробляє земельну ділянку.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

24 січня 1997 року помер ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 25 січня 1997 року зроблено запис за № 3 (а.с. 4).

ОСОБА_3 є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 540532 (а.с. 6).

05 грудня 1987 року між ОСОБА_3 та Дем`янівим ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу будинку, згідно якого ОСОБА_9 продав ОСОБА_3 належну йому на праві власності половину житлового будинку в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області (а.с. 16).

06 листопада 1997 року ОСОБА_3 складений заповіт, відповідно до якого все належне майно заповів в рівних долях своїм синам ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 7).

ОСОБА_5 помер 25 вересня 2002 року (а.с. 5).

Довідкою ОСОБА_2 сільської ради Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 24.12.2014 року № 02-2-11/192 підтверджується, що згідно даних погосподарського обліку сільської ради в с. Вовчинець по вулиці Вовчинецькій, 3 числиться житловий будинок загальною площею 79,0 кв.м. та земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; житловий будинок, що знаходиться на вулиці Вовчинецькій, 3 в с. Вовчинець числиться за ОСОБА_3, який помер 24 січня 1997 року; земельна ділянка площею 0,15 га на вулиці Вовчинецькій, 3 у приватну власність не передавалась (а.с. 17-21).

Позивачем сплачуються комунальні послуги за адресою: вулиці Вовчинецька, 3 в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області (а.с. 22-33, 50).

29 листопада 2014 року позивач звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Згідно довідок Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 03.12.2014 року, 25.06.2015 року, заведено спадкову справу за № 916/2014 після смерті ОСОБА_3, який помер 24 січня 1997 року, спадкоємцем майна померлого є його син ОСОБА_1 (а.с. 8-9, 76-77).

Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на 1/2 домоволодіння № 3 по вулиці Вовчинецькій в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, а також у звязку з тим, що реєстрація права власності на дане домоволодіння в Обласному комунальному підприємстві «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» не проводилась (а.с. 10).

До складу домоволодіння № 3 по вулиці Вовчинецькій в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області входить житловий будинок під літерою А загальною площею 84,1 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м., погріб під літерою Б площею 7,2 кв.м., сарай під літерою В площею 20,3 кв.м., сарай під літерою Г площею 19,4 кв.м., вбиральня під літерою Д площею 1,1 кв.м., огорожа № 1 площею 21,0 кв.м., ворота № 2 площею 7,3 кв.м., огорожа № 3 площею 60,0 кв.м. (а.с. 11-15).

Згідно довідки Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 25.06.2015 року, після смерті ОСОБА_5, який помер 25 вересня 2002 року, спадкова справа не заводилася (а.с. 74-75).

Ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР, що був чинним на день відкриття спадщини та на час виникнення правовідносин, передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач у шестимісячний строк після смерті батька ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, проте позивач продовжив проживати у домоволодінні № 3 по вулиці Вовчинецькій в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, користувався побутовим майном, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном померлого та в такий спосіб прийняв спадкове майно.

Зважаючи на ці обставини, суд визнає факт прийняття позивачем спадкового майна як спадкоємцем за заповітом в порядку ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ст. 328 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_3, реєстрація права власності на 1/2 частину домоволодіння № 3 по вулиці Вовчинецькій в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області в Обласному комунальному підприємстві «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» померлим не проводилась, проте відомості про реєстрацію права власності на дане домоволодіння були внесені до погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, що є підставою для визнання у судовому порядку права власності за позивачем на домоволодіння № 3 по вулиці Вовчинецькій в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 24 січня 1997 року.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Івано-Франківської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно слід задовольнити повністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, ст.ст. 328, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 197, 208, 209, 212-215, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Івано-Франківської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3, який помер 24 січня 1997 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, а саме: на домоволодіння № 3 по вулиці Вовчинецькій в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 24 січня 1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.В. Мелещенко