Справа № 462/4179/13 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/514/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Федоришина А.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.

секретаря: Іванової О.О.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 2 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «Сяйво» про визнання відсутності зобовязань, відшкодування майнової та моральної шкоди -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2, яким позивач просив визнати факт відсутності боргових зобовязань перед ЛКП «Сяйво» щодо сплати комунальних послуг, стягнути витрати на лікування в сумі 1540,15 грн. і 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Додатковим рішенням цього ж суду від 21.04.2015 року задоволено позов ОСОБА_2 в частині зобовязання ЛКП «Сяйво» надати позивачу розрахунок заборгованості з оплати комунальних послуг.

Рішення суду в частині відмови у позові оскаржив ОСОБА_2 Просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення вимог. Посилається на те, що суд першої інстанції невірно встановив фактичні обставини справи, його висновки не відповідають дійсним обставинам, суд неправильно застосував норми матеріального права. Зазначає, що надав достатньо доказів на підтвердження факту, що він не має будь яких боргових зобовязань перед відповідачем, а також на підтвердження завдання йому як майнової, так і моральної шкоди. Суд не взяв до уваги і те, що він поніс витрати на відновлення порушеного права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта ОСОБА_2 і його представника ОСОБА_3 на підтримання скарги, представників відповідача ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів не знаходить законних підстав для її задоволення з огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, з урахуванням змін і доповнень остаточно просив суд зобов'язати ЛКП «Сяйво» надати розрахунок заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг по квартирі № 57 будинку №11 на вулиці Сяйво у м. Львові, де він проживає; визнати відсутність у нього заборгованості перед ЛКП «Сяйво» по оплаті житлово - комунальних послуг; стягнути з відповідача на його користь 1540,15 грн. на відшкодування витрат на лікування та 20000 грн. на відшкодування майнової шкоди, а також судовий збір у тому числі і витрати на правову допомогу.

На обґрунтування позову зазначав, що виставлені відповідачем рахунки за спожиті послуги він оплачував, заборгованості не допускав, жодних грошових вимог ЛКП «Сяйво» до нього не мало. Натомість, заборгованість з оплати житлово комунальних послуг в сумі 781,21 грн. виникла з вини працівників відповідача і тому він не може нести за них відповідальність.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 про встановлення факту відсутності грошових зобовязань перед відповідачем, суд першої інстанції виходив із того, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає закону.

Цей висновок є вірним, так як грунтується на матеріалах справи і нормах цивільного права.

Із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що фактично предметом спору є правомірність нарахування відповідачем плати за житлово комунальні послуги (утримання будинку та централізоване опалення) у звязку з неправильним врахуванням наявної у позивача пільги.

Оскарження дій відповідача щодо нарахування плати за утримання будинку та централізоване опалення, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Усе, що зазначав ОСОБА_2 у позовній заяві і є доводами апеляційної скарги, може бути запереченням у разі предявлення до нього позову про стягнення певної суми (збитків).

Із матеріалів справи не убачається, що ЛКП «Сяйво» заявляв до ОСОБА_2 такі позовні вимоги.

Відмовляючи у іншій частині позову, суд першої інстанції правомірно зазначив, що позивачем не доведено причинно наслідковий звязок між проведенням нарахування необхідної до сплати вартості житлово комунальних послуг і захворюванням ОСОБА_2 та понесеними ним витратами на лікування, у тому числі заподіяння моральної шкоди.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують його правильність і тому рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 2 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: