Справа № 211/4881/14-ц
Провадження № 2/211/174/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н. О.

при секретарі Зоріній С.М.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Березуцької Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Криворізької міської ради, Виконавчого комітету Довгинцвської районної в місті ради, третя особа служба у справах дітей Довгинцівської районної в місті ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з даним позовом, в обґрунтування якого вказали, що вони ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з 2000 року мешкають в домоволодінні за адресою АДРЕСА_1. В дане домоволодіння вони, як одна сім'я вселилися відкрито, та з 2000 року користуються безперервно та добросовісно даним домоволодінням. Про те, що вони вселилися в дане домоволодіння знала голова квартального комітету № 30 Богдан С. П. За ці 11 років жодного разу власник даного домоволодіння не з'являвся, жодних претензій чи скарг від нього не було. Позивачі з 2000 р. почали відкрито володіти та користуватись домоволодінням як своєю власністю. Вважають будинок своєю власністю. Вони відкрито і безперервно на протязі 14 років володіють ним, сплачують комунальні платежі, здійснюють ремонт та утримують будинок в належному стані. Вважають, що вони є добросовісними володільцями майна. Власником даного домоволодіння відповідно до реєстраційних документів є ОСОБА_8. Позивачі вважають, що визнання за ними права власності на будинок АДРЕСА_1 за набувальною давністю не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позивачі просять визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 прав власності за набувальною давністю на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 54,7 кв.м, літньої кухні літ Б, сараю літ В, сарай літ Г, вбиральні літ Д, душу літ Е, погрібу літ. З, №1 водоколонки,№ІІ замощення та №1-6 огорожи.

Представник позивача в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги підтримує, дала пояснення відповідно позовної заяви, зазначила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_8, який був власником нерухомого майна, предмету позову, відкрита ще в 1994 році, та жодного разу до позивачів ніхто не звертався та не намагався оформити своє право на домоволодіння, тому просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення покладалися на розсуд суду.

Представник третьої особи, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказала, що після смерті ОСОБА_8, власника домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 заведена спадкова справа № 194/1994 року, яка не закрита до цього часу. Але оскільки позивачі вже більше 10 років проживають та користуються вказаним домоволодінням , як своїм та ніхто протягом цього часу, а саме з 2000 року не вчинив жодних дій, що свідчили б про визнання позивачами обов'язку повернути власнику це нерухоме майно, то вони мають право визнати за собою право власності за набувальною давністю.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона являється сусідкою позивачів, та підтверджує той факт, що вони проживають в будинку за адресою АДРЕСА_1 з 2000 року. Позивачі родина хороша, за земельною ділянкою доглядають, будинок доглянутий, більше на будинок ніхто не претендував. Господар будинку ОСОБА_8 помер, його дружина та син також померли.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що позивачі проживають в будинку за адресою АДРЕСА_1 приблизно 13-15 років, територія будинку завжди охайна, в будинку вони зробили ремонт, все чисто та доглянуто. Господар будинку, його дружина та син померли.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що позивачі проживають в будинку вже близько 13-16 років. Після смерті господаря будинку там було все занедбано та там ходив хто хотів. А коли в будинок заселилися позивачі, то вони все прибрали, зробили в будинку ремонт, подвір'я чисте та доглянуте. За весь час, що вони проживають в будинку ніхто на нього не претендував.

Вислухавши всіх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з 2000 року мешкають в домоволодінні за адресою АДРЕСА_1. (а.с. 10, 11). В дане домоволодіння вони, як одна сім'я вселилися відкрито, та з 2000 року користуються безперервно та добросовісно даним домоволодінням. Про те, що вони вселилися в дане домоволодіння знала голова квартального комітету № 30 Богдан С. П. За ці 11 років жодного разу власник даного домоволодіння не з'являвся, жодних претензій чи скарг від нього не було. Позивачі з 2000 р. почали відкрито володіти та користуватись домоволодінням як своєю власністю. Вважають будинок своєю власністю. Вони відкрито і безперервно на протязі 14 років володіють ним, сплачують комунальні платежі, здійснюють ремонт та утримують будинок в належному стані. Вважають, що вони є добросовісними володільцями майна. Власником даного домоволодіння відповідно до реєстраційних документів є ОСОБА_8. (а.с. 12). Позивачі вважають, що визнання за ними права власності на будинок АДРЕСА_1 за набувальною давністю не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. З відповіді Четвертої Криворізької нотаріальної контори на запит суду вбачається, що після смерті власника домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 заведена спадкова справа № 194/1994 року, яка не закрита до цього часу, заяви подані ОСОБА_12 та ОСОБА_13 Інших спадкоємців не має. Разом з тим в матеріалах є відомості з Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна станом на 02.07.2015 рік власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 все ще являється ОСОБА_8, отже спадщину ніхто не прийняв.

Відповідно до норм ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 344 ЦК України встановлено, що однією з підстав набуття права власності є набувальна давність. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Зі змісту ст. 344 ЦК України випливає, що у випадку, якщо є всі підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати певну річ своєю, він погодився з її втратою - вона може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчиться визначений у Кодексі строк, що розрізняється залежно від речі (рухомої чи нерухомої), яка перебуває у володінні певної особи, і для нерухомого майна складає десять років. Добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. Тому встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна. Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом означеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов'язку повернути річ власнику, а також йому не пред'являвся правомочною особою позов про повернення майна.

Згідно зі статтею 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито та безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно за набувальною давністю. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом - з 1 січня 2001 року. Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року та відповідно приписи ст. 344 ЦК України поширюються лише на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року.

Отже, враховуючи те, що власник вищевказаного домоволодіння ОСОБА_8 помер (а.с. свідоцтво про смерть - 104), спадкоємці дружина та син не вступили в спадщину та не оформали право власності за законом, (а.с. довідка з нотконтори -134), а з показів свідків вони померли, з огляду на те, що позивачі користуються, володіють домоволодінням з 2000 року, то зі спливом десяти років, вони набули право звернутись до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України, та цей позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.16,344 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 прав власності за набувальною давністю на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 54,7 кв.м, літньої кухні літ Б, сараю літ В, сарай літ Г, вбиральні літ Д, душу літ Е, погрібу літ. З, №1 водоколонки,№ІІ замощення та №1-6 огорожи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Н. О. Сарат