САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/6490/15-ц
Провадження № 2/206/1681/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" грудня 2015 р.

Самарський районний суд міста ОСОБА_1 у складі: головуючого судді - Зайченко С.В., при секретареві - Чинник М.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, -

в с т а н о в и в:

30 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання та дітей, який обґрунтувала тим, що вона з відповідачем з 06 жовтня 2006 року перебувала у шлюбі, який розірваний 14 вересня 2014 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська, від якого мають 2-х малолітніх дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. В квітні 2015 року сторони припинили спільне проживання і відповідач переїхав на постійне проживання до своїх батьків. До розірвання шлюбу відповідач щомісяця пересилав на утримання дітей 2 000 гривень. Після того, як їхній шлюб був розірваний, відповідач припинив пересилати гроші на утримання дітей. Крім того, в звязку з тим, що вона не працюю, та доглядає за дитиною до досягнення нею 3-х років, вважає, що відповідач також повинен їй сплачувати аліменти на її утримання, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки та сина аліменти у розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, а також аліменти на її утримання у розмірі 500 гривень щомісячно, до 30 липня 2016 року.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, зазначивши, що уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заперечення на позов, в якому просив розгядати справу в його відсутності та відмовити у позові в повному обсязі, посилаючись на те, що з дня народження його дітей і по теперішній час, він не припиняв їх утримувати та матеріально забезпечувати. Після розірвання шлюбу він втратив роботу та тимчасового не працює, не має можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, в якому сплачував до розірвання шлюбу, тому вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та не законними.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що сторони з 06 жовтня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.2), від якого мають 2-х малолітніх дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_5, 30 липня 2013 року, що підтверджується копіями свідоцтвами про народження (а.с.3-4).

Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України , дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших підстав, що мають істотне значення, може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі.

Як убачається із матеріалів справи та письмових пояснень відповідача, останній є працездатним, однак офіційно не працює, інших утриманців не має.

Докази того, що платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, або частину доходу отримує в натурі, у справі відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що аліменти з відповідача повинні стягуватися не у твердій грошовій сумі, а у частці від заробітку (доходу) відповідача, який обчислюється відповідно до вимог чинного законодавства.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги і вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України та дійсні обставини справи, зокрема :матеріальне становище та стан здоровя позивача, яка не працює; матеріальне становище відповідача, який не працює; потреби дітей у харчуванні, забезпеченні їх одягом..

При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,інші обставини, що мають істотне значення. Тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно з урахуванням того, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повнолітня доньки ОСОБА_4, а потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина ОСОБА_5, а також з відповідача на користь позивача, слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) на її утримання до досягнення дитиною трьох років, оскільки з урахуванням вищевикладених обставин він в змозі надавати таку матеріальну допомогу.

Посилання відповідача, що він не можу сплачувати аліменти, оскільки втратив роботу, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки дана обставина ніяким чином не впливає на обов'язок по їх сплаті.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_5 - аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 30 листопада 2015 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, трьох років, тобто до 30 липня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_5 - аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_5, 30 липня 2013 року, у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 листопада 2015 року до повнолітня доньки ОСОБА_4, а потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина ОСОБА_5.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 974,40 гривні.

Допустити рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Зайченко