Справа № 308/6676/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом представника позивача ПАТ «Дельта Банк» Духота Ігоря Вікторовича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» Духота Ігор Вікторович звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивує тим, що 02.12.2010 р. ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ КБ «Дельта») та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уклали кредитний договір № 006-06503-021210. Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного Договору, Позивач відкриває Відповідачеві картковий рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України - гривні, надалі за текстом - Рахунок, випускає та надає Держателю платіжну картку, надалі за текстом - Картка, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору, надалі за текстом - Тарифи та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до п. 5.2. Договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Банк надає Держателю Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 6 900,00 грн.. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до умов кредитного Договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за Договором, та вчинення інших операцій передбачених Договором. У відповідності до Договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Також, відповідно до п. 3.4 Держатель доручає Банку здійснювати з Рахунку договірне списання грошових коштів. Станом на 30.04.2015 р. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Таким чином, станом на 30.04.2015 року за Відповідачем по укладеному з Публічним Акціонерним Товариство «Дельта Банк» Кредитному договору № 006-06503-021210 від 02.12.2010 року рахується заборгованість на загальну суму 9865,03 грн., яка складається з: тіло кредиту: 9865,03 грн.; прострочене тіло кредиту: 0,00 грн.; заборгованість за відсотками: 0,00 грн.; заборгованість за комісіями: 0,00 грн.

На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 9865,03 грн. та судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно п. 4 прохальної частини позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, вимоги підтримує та просив їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про застосування строків позовної давності по справі №308/6676/15-ц, просив відмовити в позові повністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, 02.12.2010 р. ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ КБ «Дельта») та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уклали кредитний договір № 006-06503-021210.

Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного Договору, Позивач відкриває Відповідачеві картковий рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України - гривні, надалі за текстом - Рахунок, випускає та надає Держателю платіжну картку, надалі за текстом - Картка, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору, надалі за текстом - Тарифи та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками.

Відповідно до п. 5.2. Договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором.

Банк надає Держателю Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 6 900,00 грн.. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається.

Відповідно до умов кредитного Договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за Договором, та вчинення інших операцій передбачених Договором.

У відповідності до Договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом.

Також, відповідно до п. 3.4 Держатель доручає Банку здійснювати з Рахунку договірне списання грошових коштів. Станом на 30.04.2015 р. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Таким чином, станом на 30.04.2015 року за Відповідачем по укладеному з Публічним Акціонерним Товариство «Дельта Банк» Кредитному договору № 006-06503-021210 від 02.12.2010 року рахується заборгованість на загальну суму 9865,03 грн., яка складається з: тіло кредиту: 9865,03 грн.; прострочене тіло кредиту: 0,00 грн.; заборгованість за відсотками: 0,00 грн.; заборгованість за комісіями: 0,00 грн.

Як зазначено в позовній заяві так і відповідно до п. 5.2 Договору № 006- 06503-021210 від 02.12.2010 року, його «Заключних положень» передбачено, що цей Договір набуває чинності з дати його укладання Сторонами та діє до повного виконання Сторонами зобов'язань за цим Договором.

При цьому сама по собі умова договору до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання взятих на себе зобов'язань (як зазначено у п 5.2 Договору) не може розглядатися як установлення строку дії договору, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст. 251 та ч.2. ст. 252 ЦК України).

Оскільки, в правовідносинах між Позивачем та Відповідачем відсутній будь-який належний документ, який би конкретно визначав строк позовної давності (відсутність документу або узгодження в будь-яких інших документах про збільшення терміну позовної давності), то до правовідносин застосовується загальний строк позовної давності у три роки, відповідно до ст. 257 ЦК України.

Як зазначено вище відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у ч. 1 ст. 1 ЦК України.

Згідно розрахунку ціни позову, який є додатком до позовної заяви доданим позивачем, Позивач довідався (знав) про порушення свого права або інтересу з 04.02.2012 року. Оскільки, останній платіж Відповідачем здійснено 04.01.2012 року (ряд. 17 розрахунку), а згідно з умовами п. 3.6 Договору «Держатель картки зобов'язаний щомісячно в строки, визначені Правилами здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу» то наступний платіж визначено - 04.02.2012 року. До суду за захистом порушеного права банк звернувся лише 09.06.2015 року.

Відповідач просить суд застосувати правові наслідки пропуску позивачем строків позовної давності.

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст.530,631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Частина 2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

По справі відсутні докази щодо існування погодженої сторонами іншої тривалості строку позовної давності відповідно до ст.259 ЦК України.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст.252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14 цс 14, предметом якої було неоднакове застосування норм матеріального права, а саме: ст. 256, ч.ч. 1, 5 ст. 261, ч. 4 ст. 267 ЦК України. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-698цс15.

Згідно ч.1 ст. 360-7 ЦПК України - рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ч.2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

Таким чином, оскільки позивачем ні у позовній заяві, ні під час судового розгляду не наведено обставин, що свідчили б про зупинення строку позовної давності або наявність поважних причин його пропущення, суд вважає, що у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 9865,03 грн. слід відмовити в зв'язку зі спливом позовної давності.

На підставі наведеного, враховуючи, що останній платіж відповідачем ОСОБА_2 було здійснено 04.01.2012 року, а позивач звернувся до суду 09.06.2015 року суд з урахуванням положень укладеного між сторонами договору та заяви про застосування позовної давності, прийшов до висновку щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 251-255, 256- 258,267, 526, 530, 631,1048, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позовної заяви представника позивача ПАТ «Дельта Банк» Духота Ігоря Вікторовича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.