АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 жовтня 2015 року колегія судців судової палати з цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого: Заришняк Г.М.

Суддів: Чобіток А.О., Шебуєвої В.А.

при секретарі: Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду міста Києва цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 30 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" про визнання договорів недійсними,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 пред'явила позов в суд до ОСОБА_3, ТОВ "УМК" про визнання договорів недійсними.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року відкрите провадження у зазначеній справі.

Разом з позовною заявою ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення її позову до ОСОБА_3, ТОВ "УМК" про визнання договорів недійсними шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки, посилаючись на порушення судом норм процесуального закону, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити, наклавши арешт на спірну квартиру

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення її позову, суд виходив з того, що позивачка не надала підтвердження чому невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також відомостей наявності заборони на відчуження майна.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до вимог ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як свідчить зміст позовної заяви, ОСОБА_2 ставиться питання про: визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги за договором №246/ФО-А1 від 30 травня 2008 р., укладеного 25.07.2009 р. між ТОВ «УМК», ОСОБА_2 та ОСОБА_3; та визнання недійсним договору купівлі -продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1,, укладеного 19.04.2013 р. між ОСОБА_3 та ТОВ «УМК», а також позивачка просить зобов»язати ТОВ «УМК» укласти з нею договір купівлі-продажу майнових прав на вказану квартиру.

Оскільки між сторонами виник спір щодо права власності на вказану квартиру, враховуючи його характер, зміст заявлених позовних вимог, а також те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, колегія судів вважає заяву ОСОБА_2 про забезпечення її позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру обґрунтованою.

Висновки суду щодо необґрунтованості заяви про забезпечення позову у зв»язку з відсутністю у справі відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також щодо можливої заборони на відчуження майна, є помилковими й спростовуються характером спору між сторонами, змістом заявлених позовних вимог. Відсутність у справі даних щодо заборони на відчуження майна не може бути підставою для відмови в забезпеченні даного позову.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали суду заслуговують на увагу.

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 30 квітня 2015 року скасувати, постановити нову ухвалу наступного змісту.

Заяву позивача про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "УМК" про визнання договорів недійсними - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 85,20 кв.м, житловою площею 37,95 кв.м, що належить ОСОБА_3.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді