УХВАЛА

25 вересня 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» про визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а відтак її слід залишити без руху.

Так, позивач просить суд визнати недійсним кредитний договір від 01 серпня 2014 року, укладений між сторонами. Натомість всупереч імперативним вимогам п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України жодних обставин на підтвердження своїх вимог не викладає, як і не зазначає доказів на їх підтвердження.

Зміст позову зводиться лише до цитування окремих положень різноманітних нормативно-правових актів без детального викладу обставин, на думку позивача, порушення її прав. Стверджуючи про те, що її фактично позбавили можливості вносити зміни або коригування в спірний договір при його укладенні, вона жодним чином не зазначає чим це підтверджується і як це порушує її права, якщо при цьому у неї була можливість не укладати такий договір. А якщо не було такої можливості, то вона також не викладає дані обставини.

Практика Європейського Суду з прав людини зводиться до того, що дійсно кожна особа може звернутися за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, проте жодна особа також не може таким правом звернення зловживати.

Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Крім того, суд акцентує увагу позивача на порушення ним приписів п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України, відповідно до яких позивач також зобов`язаний зазначати повне найменування позивача/відповідача, їх місце проживання/місцезнаходження. Так, як вбачається із позову, позивач подає позов за своїх місцем проживання, проте в такому випадку він зобов`язаний надати докази на підтвердження своєї реєстрації в Солом`янському районі м. Києва і зазначити код ЄДРПОУ відповідача і його місцезнаходження як юридичної особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» про визнання кредитного договору недійсним, - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом двох днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк