АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3130/15 Справа № 199/2978/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пономарь З.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Черненковій Л.А., Петешенковій М.Ю., при секретареві Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровськ цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровськ від 15 жовтня 2014 року за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до ОСОБА_2 з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки будинок № 3 по вул. Депутатській, у м. Дніпропетровську, загальною площею 68,70 кв.м., житловою площею 32,50 кв.м. та земельну ділянку, посилаючись на невиконання відповідачкою кредитних зобовязань.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.10.2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі банк просив скасувати рішення суду, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення за такими підставами.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції посилався на існування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Вказаний висновок суду першої інстанції не у повному обсязі відповідає вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

04.06.2007р. між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №DNU0G100001266, за умовами якого останній для купівлі житлового будинку банк надав кредит у сумі 40 000 доларів США зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 04.06.2027р. (а.с.12,13). Того ж дня, 04.06.2007р. між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № DNU0G100001266, згідно якого остання на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором надала в іпотеку житловий будинок № 3 по вул.Депутатська у м. Дніпропетровськ загальною площею 68,70 кв.м., житловою площею - 32,50 кв.м. з ціною предмету іпотеки у сумі 252 500, 00 грн. (а.с.14-16).

За відомостями банку станом на 27.03.2014р. за кредитним договором утворилась заборгованість в сумі 150 242,24 доларів США, яка складається із заборгованості: за кредитом 41 232,69 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 36 191,59 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 5 578,21 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 60 063,04 доларів США, а також штрафів фіксована частина - 23,43 доларів США, та процентна складова 7 158,28 доларів США (а.с.5-7).

Відповідно до положень п.п.18.8.1., 18.8.2., 18.13., 24-29 укладеного сторонами договору іпотеки житлового будинку звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може здійснюватись на підставі рішення суду, а також шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі з наданням права іпотекодержателю отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Враховуючи встановлені обставини про неналежне виконання ОСОБА_2 кредитних зобовязань та наявність заборгованості за кредитним договором, відповідно до вимог ст.572, ч.1 ст.575, ст.ст.589, 590 ЦК України, ст.ст.33,39 Закону України "Про іпотеку" вимогу банку як іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки слід задовольнити та звернути стягнення на житловий будинок №3 по вул.Депутатська у м.Дніпропетровськ, належний на праві власності ОСОБА_2 у рахунок погашення заборгованості останньої за кредитним договором від 04.06.2007р., яка станом на 27.03.2014р. складається з 41,232,69 доларів США кредиту (екв.439952грн.80коп.), 36191,59 доларів США відсотків (екв.386164грн.26коп.), шляхом укладення іпотекодержателем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від імені іпотекодавця договору купівлі-продажу з будь-якою особою за ринковою вартістю, але не нижчою 252500грн., з наданням права іпотекодержателю отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

При визначенні розміру заборгованості у рахунок погашення якої здійснюється звернення стягнення на предмет іпотеки колегія суддів враховує наступне. З розрахунку заборгованості, наданого банком, вбачається, що розмір заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 36 191,59 доларів США визначений з урахуванням простроченої процентної ставки 29,48000% при поточній процентній ставці 12,00000%. Пеня у сумі 60 063,04 доларів США нарахована банком за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Штраф нарахований банком у розмірі 23,43 доларів США (фіксована частина) та 7 158,28 доларів США (процентна складова).

Відповідно до положень п.7.4. кредитного договору при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.1., 2.2.4., 2.3.3., позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,46% на місяць, розрахованої на суму непогашеної у строк заборгованості за кредитом. Положення п.1.1. кредитного договору включають строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості, зазначені у розділі 7 договору. У розділі 7 договору зазначені їх конкретні розміри та сплата пені. за п.2.2.4 договору позичальник зобовязався здійснювати погашення кредиту в порядку, сумах і строки, передбачені п.7.1. та 2.3.3. Тобто, сплата банку відсотків за користування кредитом у підвищеному розмірі у якості простроченої процентної ставки передбачена за порушення позичальником усіх кредитних зобовязань, у тому числі, і по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом та винагороди. Сплата пені згідно п.4.1., 7.1. кредитного договору фактично передбачена за такі ж самі порушення. Обовязок позичальника сплатити банку штраф передбачений у п.5.4. Зі змісту вказаного пункту вбачається, що підставою для сплати штрафу є порушення позичальником строків платежів по буд-якому з грошових зобовязань. Виключаючи подвійну відповідальність позичальника, колегія суддів відповідно виключає і нараховану банком суму пені та штрафу, оскільки нарахована банком сума відсотків фактично визначена банком з урахуванням відповідальності позичальника за порушення кредитних зобовязань.

Відповідно до вимог п.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Враховуючи зазначені вимоги Закону про заборону протягом його дії на примусове стягнення нерухомого житлового майна, рішення суду в частині звернення стягнення на житловий будинок ОСОБА_2 на підставі ст.217 ЦПК України слід відстрочити на весь час дії заборони примусового відчуження, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Предметом іпотеки, згідно договору сторін є лише житловий будинок №3 по вул.Депутатська у м.Дніпропетровськ, земельна ділянка за цією адресою у якості предмету іпотеки у договорі не зазначена. У звязку з цим підстав для задоволення вимоги банку про звернення стягнення на земельну ділянку підстав немає.

За змістом ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ч.3 ст.109 ЖК України після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також відстрочення виконання рішення суду, на підставі якого має відбутись звернення стягнення на житловий будинок, вимога банку про виселення ОСОБА_2 з житлового будинку №3 по вул.Депутатська у м.Дніпропетровськ є передчасною та задоволенню не підлягає. Не підлягає задоволенню ця вимога банку і в частині не визначеного конкретно кола інших осіб.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення на підстав п.3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог з зазначених вище підстав.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу та позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровськ від 15 жовтня 2014 року скасувати.

Звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок №3 по вул.Депутатська у м.Дніпропетровськ, належний на праві власності ОСОБА_2 у рахунок погашення заборгованості останньої за кредитним договором від 04.06.2007р., яка станом на 27.03.2014р. складається з 41,232,69 доларів США кредиту (екв.439952грн.80коп.), 36191,59 доларів США відсотків (екв.386164грн.26коп.), шляхом укладення іпотекодержателем ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» від імені іпотекодавця договору купівлі-продажу з будь-якою особою за ринковою вартістю, але не нижчою 252500грн., з наданням права іпотекодержателю отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

В іншій частині позову відмовити.

Виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочити на весь час дії заборони примусового відчуження, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: Пономарь З.М.

ОСОБА_3

ОСОБА_4