АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 658/426/15-ц Головуючий в суді І інстанції: Подіновська Г.В
Номер провадження №22ц/791/2288/2015 Доповідач: Чиркова К.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року серпня місяця 18 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Предместніковій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи - приватний нотаріус Коршунова Людмила Анатоліївна, ОСОБА_8 про визнання договору купівлі - продажу житлового будинку удаваним в частині покупця, визнання покупцем за договором, визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи - приватний нотаріус Коршунова Людмила Анатоліївна, ОСОБА_8 про визнання договору купівлі - продажу житлового будинку удаваним в частині покупця, визнання покупцем за договором, визнання права власності, посилаючись на те, що 07.09.2005 року між ним та ОСОБА_6 була укладена усна угода про купівлю - продажу належного останньому житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. На підтвердження укладеної угоди він передав продавцю 4700 доларів США, про що ОСОБА_6 видав йому розписку.

24.03.2006 року між його сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу зазначеного житлового будинку, у якому ціна продажу зазначена менша дійсної, а ОСОБА_5 був зазначений покупцем формально, оскільки коштів на придбання будинку не мав.

З огляду на те, що саме він домовлявся із продавцем житлового будинку про істотні умови договору, у тому числі щодо ціни продажу, яку сплатив за власні кошти та придбав майно для себе, а тому просив суд визнати договір купівлі - продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, удаваним в частині покупця і ціни, визнати його покупцем за цим договором та визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 червня 2015 року у задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 24.03.2006року ОСОБА_6 продав ОСОБА_5 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Договір купівлі - продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Коршуновою Л.А. 24.03.2006 року.

Відповідно до пункту 2.3 укладеного договору продаж вчинено за ціною 7977 грн., що відповідає вартості житлового будинку, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, а в пункті 12 укладеного договору сторонам роз'яснені правові наслідки приховування реальної вартості будинку, зміст ст.ст.182, 229, 230, 231, 233, 234, 235, 377, 655, 657, 659, 660 ЦК України, ст.65СК України, ст.ст.95-96, 120 ЗК України (а.с 3).

Сторонами визнається і не оспорюється той факт, що спірний житловий будинок був придбаний для сім'ї ОСОБА_5, і саме між ним та продавцем ОСОБА_6 укладено договір-купівлі продажу, який підписаний ними без будь - яких застережень та зауважень, що свідчить про вільне волевиявлення сторін при його укладенні, із часу укладення договору сім'я ОСОБА_5 проживає у спірному житловому будинку.

Належних та допустимих доказів того, що в момент укладення договору 24.03.2006 року ОСОБА_5 і ОСОБА_6 мали на меті укласти інший за змістом договір, у тому числі щодо особи покупця за договором, матеріали справи не містять, тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав вважати, що між сторонами виникли інші правовідносини ніж ті, які випливають із договору купівлі - продажу, у тому числі відносно покупця за договором, не має.

Відповідно до ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Із системного аналізу вказаної норми права вбачається, що удаваним є правочин, що вчинюється з метою приховання іншого правочину, який сторони насправді вчинили, тому при укладенні удаваного правочину до відносин його учасників застосовуються правила щодо правочину, який сторони мали на увазі (який сторони приховали).

Особа, яка стверджує про укладення правочину з метою приховати інший правочин, повинна довести, що правочин укладений з такою метою. Воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, за удаваним правочином настають інші права та обов'язки, ніж ті, що передбачені правочином, за удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини.

Таким чином, виходячи зі змісту указаної норми, сторони вчиняють певний правочин для приховання іншого правочину,який вони (ці ж сторони) насправді вчинили.

Доказів того, що сторони нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу ОСОБА_9 та ОСОБА_6 насправді вчинили не договір купівлі - продажу, а інший правочин (договір дарування, договір міни, договір зберігання тощо), суду не надано.

Посилання апелянта на те, що нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу, укладений між ОСОБА_6 - продавцем та ОСОБА_5 - покупцем, насправді є договором купівлі - продажу, укладеним між іншими сторонами ОСОБА_6 та ОСОБА_4, з огляду на те, що саме останній домовлявся про всі істотні умови договору та надавав грошові кошти на його придбання, правового значення для вирішення даного спору не має, оскільки удаваним є правочин, який уклали саме сторони удаваного правочину, щоб приховати інший правочин, який вчинили не інші, а ці ж особи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом проведена неправильна оцінка доказів та безпідставно не прийнято до уваги пояснення ОСОБА_6 та його письмову розписку про отримання грошових коштів саме від ОСОБА_4, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Всі висновки суду першої інстанції повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_4 не містить, в ході апеляційного розгляду позивач і відповідач також не навели таких обставин, а наголошували на тому, що житловий будинок купувався за грошові кошти ОСОБА_4, але для сім'ї ОСОБА_5, навзаєм його сім'я зобов'язалася купити батькам інше житло.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування і ухвалення нового рішення не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: