У х в а л а

іменем україни

7 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», третя особа - ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою його представником ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути на свою користь з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (далі - ПАТ «СК «Універсальна») страхове відшкодування у розмірі 20 181 грн 39 коп. та пеню у розмірі 2 018 грн 14 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 23 жовтня 2010 року він уклав з ПАТ «СК «Універсальна» договір добровільного страхування, яким було застраховано автомобіль «Тойота Крузер», державний номерний знак НОМЕР_1. Вказував, що 28 вересня 2011 року ОСОБА_2, яка керувала вказаним автомобілем на законних підставах, не справилась з керування та наїхала на бордюр, у зв'язку з чим автомобіль було пошкоджено. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2011 року ОСОБА_2 визнано винною у порушенні п. 12.1 Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначав, що він, звернувся до страховика та отримав страхове відшкодування за поданою ним заявою у сумі 45 508 грн 54 коп. При цьому, страховиком застосовано коефіцієнт пропорційності для розрахунку страхового відшкодування, виходячи із встановленої страховиком дійсної вартості автомобіля на час страхування. Він надав відповідачу звіт про оцінку вартості майнової шкоди у сумі 110 730 грн 86 коп. У зв'язку із невиплатою страхового відшкодування згідно із зазначеною оцінкою завданої шкоди, а також ненаданням відповіді на його претензію від 31 серпня 2012 року та відповідних документів на його запит, просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 20 181 грн 39 коп. та пеню у сумі 2 118 грн 14 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 20 181 грн 39 коп. та пеню у розмірі 2 018 грн 14 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2015 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що ПАТ «СК «Універсальна» вірно визначило розмір страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту, передбаченого п. 9.6 договору страхування.

Проте погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоровю, майну третьої особи.

Страховим випадком, з огляду на ст. 6 вищезазначеного Закону, є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу.

Судом установлено, що 23 жовтня 2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ «СК «Універсальна» укладено договір добровільного страхування, яким було застраховано автомобіль «Тойота Крузер», державний номерний знак НОМЕР_1.

У додатку № 1 до вищевказаного договору визначено дійсну вартість автомобіля «Тойота Крузер», державний номерний знак НОМЕР_1, у розмірі 200 тис. грн.

28 вересня 2011 року сталася дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль «Тойота Крузер», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 отримав пошкодження.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2011 року ОСОБА_2 визнано винною у порушенні п. 12.1 Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 626 ЦК України <nau://ukr/435-15|st626> договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України <nau://ukr/435-15|st627> передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України <nau://ukr/435-15|st628> зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 <nau://ukr/435-15|st638> та ч. 1 ст. 640 ЦК України <nau://ukr/435-15|st640> договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення, у порушення ст. ст. 212 - 214, 316 ЦПК України, вищевказаного не врахував, не звернув уваги на те, що правовідносини між позивачем та відповідачем ґрунтуються на договорі страхування, п. 9.6 якого визначено, що страхова сума встановлюється в межах дійсної вартості технічного засобу на момент укладання договору, та виходив з ринкової вартості автомобіля, визначеної висновком експерта від 29 серпня 2013 року № 54, не перевірив доводів позивача, та дійшов передчасного висновку про відмову у позові.

За таких обставин рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим, а тому відповідно до ст. 388 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик