Справа № 401/3149/15-ц; 2/401/1344/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Гармаш Т.І., при секретарі - Липко О.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Управління ДМС у Кіровоградській області про визнання, такими що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та просить визнати їх такими, що втратили право користування квартирою № 1 у будинку № 41 по вулиці Леніна в місті Світловодську Кіровоградської області із зняттям з реєстрації за зазначеною адресою.

Свій позов мотивує тим, що згідно реєстрації БТІ вона є власником квартири АДРЕСА_1 та на неї відкритий особовий рахунок як на власника квартири. Вказана обставина встановлена рішенням Світловодського міськрайонного суду у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням та виселення.

Зазначає, що в листопаді 2013 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були вселені у спірну квартиру на виконання рішення Світловодського міськрайонного суду від 29.11.2012 року. 20.05.2014 року відповідачі були зареєстровані у квартирі. Після вселення відповідачі не проживали у спірній квартирі та не оформляли договори з виконавцями комунальних послуг.

Вважає, що оскільки відповідачі тривалий час без поважних причин не проживають за місцем реєстрації, то вказана квартира перестала бути місцем їх постійного проживання, а відтак вони втратили право користування нею.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини та докази, що їх стверджують.

Відповідач ОСОБА_2, яка згідно довіреності діє від імені відповідача ОСОБА_3 та її представник позовні вимоги не визнали у повному обсязі та у своїх запереченнях зазначили, що рішенням Світловодського міськрайонного суду від 29.11.2012 року за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано право на проживання у спірній квартирі та вселення їх у квартиру. На даний час вони не мають можливості проживати у квартирі не з власної волі, а у звязку із перебуванням у цій квартирі сторонніх осіб, якими є позивач та її син, які не мають законних підстав для проживання у цій квартирі. До того ж позивач створює перешкоди у користуванні цією квартирою, не надаючи комплект ключів від вхідних дверей квартири, що перешкоджає їх вільному доступу до квартири. Крім цього відповідачі посилаються на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 16.09.2015 року, що набрало законної сили, яким встановлені обставини, щодо відсутності правових підстав проживання позивачки ОСОБА_1 та її сина у спірній квартирі, що стало підставою для їх виселення.

Заслухавши доводи сторін, зясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку.

Звертаючись до суду із позовом позивачка ОСОБА_1 зазначає, що вона є власницею квартири згідно реєстрації бюро технічної інвентаризації № 1 у будинку № 41 по вулиці Леніна в місті Світловодську та на неї відкритий особовий рахунок як на власника квартири, проте не надає суду доказів, які б підтверджували зазначені обставини.

Водночас відсутність правових підстав користування спірною квартирою позивачкою ОСОБА_1 та членами її сімї встановлено рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 16.09.2015 року, ухваленого за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виселені з квартири АДРЕСА_2.(а.с.38-40)

Так зазначеним рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 16.09.2015 року, яке набрало законної сили, зокрема, встановлено, що ОСОБА_1 користувалась спірним житлом як його власник внаслідок укладення з продавцем ОСОБА_5 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 16 липня 2004 року.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 14 вересня 2009 року, яке набрало законної сили, даний договір купівлі-продажу визнано недійсним.

За правилами ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що повязані з його недійсністю.

Згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України, правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 16 липня 2004 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 вважається недійсним з моменту його вчинення і не створив для його учасників жодних правових наслідків, а тому ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_4 не можна вважати такими, що набули права користування спірним житлом. Реєстрація їх місця проживання в спірній квартирі в державних органах реєстрації фізичних осіб не надає їм такого права.

Оскільки у ОСОБА_1 та у її сина ОСОБА_4 відсутні буд-які правові підстави, що дають право проживання у спірній квартирі вимоги позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_4 без надання іншого житла визнані судом обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, виходячи з обставин, встановлених рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 16.09.2015 року, суд вважає, доведеним відсутність у позивачки ОСОБА_1 правових підстав проживання у спірній квартирі.

Частиною 1 статті 16 ЦК України та частиною 1 ст. 3 ЦПК України визначено право кожної особи у встановленому законом порядку, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 не зазначає які саме її права, свободи чи інтереси порушені відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та підлягають захисту у судовому порядку.

З огляду на викладене, суд вважає, що за відсутності у позивачки ОСОБА_1 правових підстав на проживання та користування квартирою № 1 у будинку № 41 по вулиці Леніна в місті Світловодську Кіровоградської, її права щодо вказаного житлового приміщення не порушені, а відтак не підлягають захисту у судовому порядку.

Судом досліджені акти складені за участю позивачки ОСОБА_1 та власників сусідніх квартир, у яких зазначено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані, але не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 41-45 )

Факт того, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації ними не заперечується з посиланням на неможливість сумісного проживання з позивачкою ОСОБА_1, яка є їм сторонньою особою, створення нею перешкод у користуванні ними квартирою, існування спірних правовідносин з приводу користування квартирою, які є предметом судового розгляду.

Вказані обставини підтверджуються тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звертались до ОСОБА_1, ОСОБА_4М з позовом, зокрема, щодо вселення їх у спірну квартиру та усунення перешкод у користуванні квартирою.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 29.11.2012 року, ухваленого за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано право на проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_1 та вселення їх у вказану квартиру. Зазначене рішення набрало законної сили 30.01.2013 року та виконувалось у примусовому порядку, про що свідчить акт державного виконавця від 20.05.2013 року. (а.с. 52)

Зазначені обставини підтверджують доводи відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, щодо існування спірних правовідносин з позивачкою ОСОБА_1 з приводу проживання та користування квартирою та неможливості спільного проживання з позивачкою в одному жилому приміщенні.

Відповідно до частини 1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або його членів сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Даний строк може бути продовженим наймодавцем, а в разі спору судом, якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин.

Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що причина по якій відповідачі не проживають за місцем реєстрації є поважною, оскільки в судовому засіданні дана обставина знайшла підтвердження доказами.

Стаття 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

З огляду на викладене суд вважає, що на час ухвалення рішення відсутні умови за яких згідно закону особа може бути визнана такою, що втратила право користування житлом., а тому позовні вимоги позивача щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та ст.16 ЦК України ст.ст. 71, 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 3, 10,11, 61, 209,212,214-215,217,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання, такими що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою №1 в будинку № 41 по вулиці Леніна в місті Світловодську Кіровоградської області та зняття їх з реєстраційного обліку за даною адресою відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду : ОСОБА_6

19.10.2015