№ 556/1241/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2015 року. Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання чотирьох неповнолітніх дітей, в твердій грошовій сумі. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила суду, що перебуває з позивачем у зареєстрованому шлюбі, однак протягом тривалого часу вони проживають окремо, чоловік ухиляється від участі у витратах на утримання дітей, коштів добровільно не надає.

Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги, пояснив, що не працює, неодноразово намагався влаштуватись на роботу, однак йому це не вдається. Згідний сплачувати аліменти на утримання дітей.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши та проаналізуваши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно роз'яснень, викладених в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181, 183, 184 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилися діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Діти перебувають на утриманні позивача ОСОБА_1, що підтверджується довідкою №1362 від 07.07.2015 року виданою ЖЕД №2 м.Кузнецовськ. Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, що підтверджується довідками ЖЕД № 2 м.Кузнецовська та Лозківської сільської ради.

Відповідач не працює та не має регулярного доходу, що підтверджується його власними поясненням, довідкою Лозківської сільської ради №563 від 07.07.2015 року, трудовою книжкою серія ЛШ №197413.

Частиною 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 100,00 гривень щомісячно на кожну дитину, є значно меншим від встановленого ч. 2 ст. 182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, однак він визначений нею виходячи з фінансових можливостей відповідача.

Чинним законодавством не встановлено будь-яких заборон чи обмежень для призначення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі меншому ніж мінімальний розмір аліментів на одну дитину.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст.184 СК України у випадку, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.182, 184, 194, 195, 196 СК України, ст.ст.15, 30, 62, 212, 223, 367 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в твердій грошовій сумі по 100 (сто) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 30 липня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн.. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через районний суд. Апеляцію може бути подано сторонами протягом десяти днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляції, якщо апеляцію не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

С У Д Д Я :