Номер провадження: 22-ц/785/9650/15
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Мартинової К.П., Процик М.В.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 районної ради Одеської області про відшкодування майнової і моральної шкоди, визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

06.07.2006 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ВАТ «Імені 28 Червня» про стягнення майнової шкоди в розмірі 8921 грн., посилаючись на те, що з вини ОСОБА_5 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 - Дністровський, 13.01.2006 року сталося залиття її квартири, але на час звернення до суду він помер, відповідач технічним станом квартири не цікавиться, квартира перебуває на балансі ВАТ «Імені 28 червня», тому вона вимушена звернутися до суду.

В подальшому вона змінювала підстави та предмет позову, предявляла вимоги до нових відповідачів, заявила клопотання про залучення до розгляду у справі у якості співвідповідачів ОСОБА_2 та Виконком ОСОБА_4 міської ради.

10.12.2009 року ОСОБА_3 доповнила вимоги та просила визнати недійсним договір піднайму житлового приміщення у вигляді квартири №10, яка розташована у будинку №3 по вул. Приморській у м. Білгород-Дністровському Одеської області, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, стягнути з ВАТ «Імені 28 Червня» майнову шкоду в розмірі 36874 грн., моральну шкоду в розмірі 50000 грн., судові витрати в розмірі 2300 грн.

10.10.2012 року ОСОБА_3 знову уточнила позовні вимоги та остаточно просила стягнути з ОСОБА_4 районної ради Одеської області, як власника нерухомого майна заподіяну їй майнову шкоду у розмірі 58998 грн., моральну шкоду у розмірі 50000 грн., судові витрати та 8000 грн. за юридичні послуги, в погашення заборгованості передати їй квартиру АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на квартиру зі сплатою на користь ОСОБА_4 районної ради Одеської області різниці між заподіяною шкодою та дійсною вартістю квартири.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.10.2010 року частково задоволено позов ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_4 районної ради Одеської області на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 58998 грн., 8000 грн. за юридичні послуги, судові витрати в розмірі 30 грн. і витрати на оплату держмита у розмірі 89 грн., моральну шкоду у розмірі 12000 грн. В погашення заборгованості передано у власність ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 із сплатою заборгованості з боку ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 районної ради Одеської області різниці між заподіяною шкодою та дійсною вартістю квартири, а саме 396 грн. на поточний рахунок №2522 банку УДК у Білгород-Дністровському районі Одеської області МФО 828011, ЗКПО 21017996.

Не погодившись із рішенням суду, 13.10.2015 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, посилаючись на порушення судом його прав та законних інтересів, та на обґрунтування доводів про це надав договір піднайму житла від 13.12.2005 року; довідку ВАТ «Імені 28 червня» від 13.02.2007 року про те, що ОСОБА_5 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 до часу смерті 24.03.2006 року, станом на 13.02.2007 року в квартирі проживає ОСОБА_2; відомості про реєстрацію за адресою спірної квартири і після смерті ОСОБА_5; довідку ВАТ «Імені 28 червня» від 12.11.2008 року про те, що він є відповідальним квартиронаймачем кв.№10 станом на 2008 рік, а також рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.07.2011 року, яким ОСОБА_2 виселено та знято з реєстраційного обліку кв.№10 в будинку №3 по вул.Приморській в м.Білгород-Дністровському в звязку із набуттям чинності оспорюваним рішенням суду від 15.10.2010 року, яким за ОСОБА_3 визнано право власності на квартиру.

Крім того, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2009 року ОСОБА_2 залучався до участі у справі у якості співвідповідача, до нього були заявлені вимоги, проте у передбачений законом процесуальний спосіб їх доля вирішена судом не була. ОСОБА_2 про рішення суду повідомлений не був.

Зважаючи на такі обставини, наявні процесуальні підстави для перегляду рішення в апеляційному порядку.

В останнє судове засідання апеляційного суду сторони не зявились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, представник ОСОБА_2 подав письмове клопотання про долучення документів, ОСОБА_4 районна рада - клопотання про розгляд справи за її відсутності, ОСОБА_3 повторно звернулася із заявою про відкладення розгляду справи, посилаючись на поганий стан здоровя, але, враховуючи повторність такої заяви, суперечливість відомостей щодо стану здоровя (за довідкою №1854 без дати КЗ «ОСОБА_4 міськрайонна багатопрофільна лікарня», подану через канцелярію суду, вона перебуває під наглядом із діагнозом ОРВИ, за відомостями іншої заяви, переданої електронною поштою, просить відкласти розгляд справи через гіпертонічний криз), справу розглянуто за відсутності сторін в порядку ст.305 ЦПК.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачці на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.02.1999 року на праві приватної власності належить кв.№5 в будинку №3 по вул. Приморській м. Білгород-Дністровський Одеській області, яка розташована на першому поверсі будинку.

13.01.2006 року сталося залиття її квартири, вода потрапила з квартири під №10 цього ж будинку поверхом вище, в якій на час подій проживав та був зареєстрованим ОСОБА_5, квартира перебуває у комунальній власності.

24.03.2006 року ОСОБА_5 помер.

З матеріалів справи також видно, що 13.12.2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений договір піднайму квартири АДРЕСА_2, який зареєстрований в Податковій інспекції 16.12.2005 року.

Рішенням ОСОБА_4 районної ради № 400-ХХІІІ від 27 квітня 2001 року «Про передачу об'єктів соціальної сфери», які не увійшли до статутного фонду ВАТ імені 28 червня, в оперативне управління ВАТ імені 28 червня був переданий житловий будинок №3 по вул. Приморській у м. Білгород-Дністровському Одеській області.

На підтвердження розміру майнової шкоди, завданої залиттям квартири надані експертні висновки №14/03-1, за яким збиток склав 7403 гривень, висновок №64/07, за яким збиток склав 6781 гривень, експертний висновок №78/08 від 7 вересня 2010 року, за яким збиток склав 40259 гривень, а вартість квартири №10 складає 79814 гривень.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що залив квартири стався з вини мешканця ОСОБА_5, але він помер, квартира перебуває в занедбаному стані, що призводить до потрапляння атмосферних опадів до неї і призводить до пошкодження квартири позивачки, і оскільки її власник ОСОБА_4 районна рада не здійснює належний догляд за майном, є підстави для стягнення з них шкоди шляхом передачі квартири у власність.

Проте погодитися із такими висновками суду не можна, рішення суду не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Остаточні позовні вимоги обґрунтовані завданням шкоди, тому встановленню підлягає наявність складу цивільного порушення, передбаченого ст.1166 ЦК України.

Разом із тим, на підтвердження факту пошкоджень квартири надані: висновок спеціаліста від 14.09.2006 року, за яким у квартирі ОСОБА_3 мають місце пошкодження, та можливою причиною замокання стін та стелі є невчасне проведення ремонтів фасаду будівлі (а.с.16-19); акт санітарного обстеження квартири ОСОБА_3 про те, що рівень допустимої вологи перевищує встановлені норми (а.с.48,49,50-51); висновок спеціаліста від 07.05.2007 року та аналогічного змісту висновок спеціаліста від 14.07.2008 року про те, що квартира має такі пошкодження, які могли утворитися внаслідок її залиття (а.с.61-78, 90-105); висновок спеціаліста від 10.11.2009 року про те, що в квартирі здійснений ремонт, мають місце пошкодження фасаду будинку, і причиною пошкоджень квартири №5 є несвоєчасне проведення (відсутність) поточних та капітальних ремонтів будівлі (а.с.144-182); висновок №78/08 від 07.09.2010 року, за яким вартість ремонтно-поновлювальних робіт внаслідок затоплення квартири складає 40259 грн., а ринкова вартість кв.№10 складає 79814 грн. (а.с.247-275).

Відповіддю виконкому від 05.09.2006 року зазначено, що покрівля та зовнішні стіни будинку №3 знаходяться у незадовільному стані, квартира №3 знаходиться у занедбаному стані, в результаті чого стіни та стеля квартири під час дощу замокають (а.с.34).

Таким чином, висновки з приводу того, що причиною залиття квартири є вина ОСОБА_5 жодним чином не підтверджені, хоча покладені в основу рішення суду, а висновки з приводу пошкоджень в квартирі через незадовільний стан квартири №10 носять характер припущення. Жодним актом чітко не визначений час виникнення пошкоджень.

Суд також вважав неправомірним рішення виконкому про передачу квартири в оперативне управління ВАТ «Імені 28 червня», що надало змогу вважати належним відповідачем ОСОБА_4 районну раду, однак обовязок з належного утримання будинку покладений на особу, на баланс якої передано майно, відтак належним відповідачем у зазначених правовідносинах є ВАТ «Імені 28 червня».

Правові наслідки завдання шкоди передбачені законом і полягають у повному відшкодуванні її в натурі (передачу речі того ж роду і такої ж якості, полагодження речі тощо) або у відшкодуванні збитків у повному обсязі (ст.1192 ЦК).

Всупереч вимогам ст.ст.16,1192 ЦК суд на відшкодування шкоди передав у власність позивачки майно, яке перебуває у комунальній власності, тобто вирішив про відшкодування в непередбачений законом спосіб захисту прав, чим допустив порушення норм матеріального права. Більш того, стягнув різницю вартості між розміром шкоди та вартістю майна з позивачки, що не допускається ані нормами матеріального, ані процесуального права.

В розмір завданої шкоди судом першої інстанції включена шкода, завдана ОСОБА_5, без врахування того, що ОСОБА_4 районна рада не є правонаступником фізичної особи і не може нести відповідальність по зобовязанням останньої.

На час розгляду справи судом були надані відомості про реєстрацію ОСОБА_2 в спірній квартирі станом і після смерті ОСОБА_5 (а.с.38), проте жодні фактичні обставини щодо його проживання судом не зясовані, хоча такі мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на такі обставини, рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового по суті справи про відмову у задоволенні позову з огляду на незалучення до участі у справі належних відповідачів ВАТ «Імені 28 червня» - балансоутримувача будинку, до обовязків якого входить забезпечення належного утримання будинку, в якому знаходиться квартира ОСОБА_3, а також ОСОБА_2, щодо якого діє презумпція наймача спірної квартири під час виникнення спірних правовідносин, а відтак і відповідальної особи.

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 жовтня 2010 року скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 районної ради Одеської області про відшкодування майнової та моральної шкоди, визнання права власності відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: