Єдиний унікальний номер 219/1458/2014-ц Номер провадження 22-ц/775/500/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого Маширо О.П.

суддів Канурної О.Д., Соломахи Л.І.

при секретарі Лісовій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу по апеляції ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду від 17 липня 2015 року у справі за позовом Артемівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Артемівської міської ради до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, реєстраційна служба Артемівської міськрайонного управління юстиції про витребування майна від добросовісного набувача,

у с т а н о в и в :

До апеляційного суду звернувся представник відповідачки ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на рішення суду, яким були задоволені позовні вимоги прокурора та витребувана з чужого незаконного володіння від добросовісного набувача ОСОБА_1 спірна квартира АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції виходив з того, що заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду від 13 листопада 2012 року, яке було залишене без змін ухвалою апеляційного суду від 15 березня 2013 року, був визнаний недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5, який діяв від імені продавця квартири ОСОБА_3, та покупцем ОСОБА_2.

Вказаним судовим рішення було встановлено, що спірна квартира на момент укладання договору купівлі-продажу перебувала у власності держави та у віданні Артемівської міської ради.

На підставі підробного рішення Артемівської міськрайонного суду від 09 квітня 2007 року право власності на цю квартиру було визнане за ОСОБА_3, який зареєстрував це своє право у КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації», а 14 червня 2007 року через свого представника ОСОБА_5 продав квартиру ОСОБА_2, який у свою чергу 12 вересня 2008 року продав спірну квартиру відповідачці у даній справі.

Судом також було встановлено, що вказана спірна квартира з 25 березня 1992 року перебуває у комунальній власності, нікому з наймачів цього житла вона в особисту власність не передавалась.

Оскільки квартира вибула з власності міської ради на підставі підробного судового рішення, тобто без відповідної волі власника, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість витребування спірної квартири з чужого незаконного володіння відповідачки ОСОБА_1 та повернення цієї квартири у власність міської ради.

В апеляційній скарзі представник відповідачки ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та відмовити прокурору у задоволенні його позовних вимог, оскільки вважає, що рішення суду є незаконним та несправедливим, таким, що ухвалене з порушенням вимог матеріального і процесуального права.

Так, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що квартира, придбана відповідачкою, знаходилась у незадовільному стані, вона зробила капітальний ремонт, тобто фактично цей об»єкт нерухомості був перероблений, змінена його площа.

Суд також не врахував, що лише добросовісний наймач має право на поліпшення майна, при цьому, якщо ці поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, то добросовісний набувач має право на відшкодування здійснених ним витрат на ці поліпшення.

Крім того, у суді першої інстанції при розгляді цієї справи були відсутні представники позивача, відповідача та треті особи, а також безпідставно не було задоволене клопотання представника відповідачки про залучення до участі у справі представника Управління молодіжної політики та у справах дітей для дачі ним пояснень щодо запобігання порушення прав двох дітей, які разом з відповідачкою проживають у спірній квартирі.

До того ж, на порушення вимог процесуального права суд кілька разів безпідставно відкладав розгляд справи, а коли до суду ніхто, окрім прокурора, не з»явився, справа була розглянута.

Про час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином.

Артемівська міжрайонна прокуратура та Артемівська міська рада надіслали клопотання про розгляд справи за відсутності їхніх представників.

У відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

За таких обставин апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності тих сторін та їх представників, які не з»явились у судове засідання.

Заслухавши пояснення представника відповідачки ОСОБА_1 та представника реєстраційної служби, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін, з таких підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим у відповідності до вимог процесуального судочинства на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку апеляційного суду оскаржуване судове рішення відповідає вимогам процесуального і матеріального закону, тому підстав для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції всебічно, повно і об"єктивно дослідив надані сторонами докази, правильно встановив фактичні обставини справи та зробив правильні правові висновки про те, що вимоги позивача є підставними та обґрунтованими.

У рішенні наведені відповідні мотиви, з яких суд його ухвалив. Ці мотиви не суперечать закону та не спростовуються доводами скарги.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі підробного рішення Артемівського міськрайонного суду від 09 квітня 2007 року за ОСОБА_3 було визнане право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1.

Той факт, що вказане судове рішення є підробним, був встановлений перевіркою, проведеною Артемівською міськрайонною прокуратурою: з інформації, наданої Артемівським міськрайонним судом 19 травня 2009 року, вбачається, що рішення від 09 квітня 2007 року про визнання права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 Артемівським міськрайонним судом не ухвалювалось.

Натомість ОСОБА_3, пославшись саме на вказане рішення суду, зареєстрував своє право власності у встановленому на той час порядку в органах БТІ та за договором купівлі-продажу від 14 червня 2007 року через свого представника ОСОБА_5 продав спірну квартиру ОСОБА_2С, який у свою чергу на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2008 року продав цю квартиру ОСОБА_6 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_1) а.с.16, 17.

Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду від 13 листопада 2012 року за позовом прокурора м. Артемівська до ОСОБА_3 та ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_6 був визнаний недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири АДРЕСА_1, який був укладений 14 червня 2007 року між ОСОБА_5, що діяв від імені продавця ОСОБА_3, та покупцем ОСОБА_2

Цей договір був посвідчений нотаріально та зареєстрований у реєстрі за № 3240, а також зареєстрований у КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» у книзі № 86 за реєстровим номером 18705303 (а.с.11-13).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 15 березня 2013 року апеляційна скарга третьої особи ОСОБА_6 була відхилена, заочне рішення Артемівського міськрайонного суду від 13 листопада 2012 року залишене без змін (а.с.7-10).

Отже, рішенням суду першої інстанції було встановлено, що договір купівлі-продажу спірної квартири, за яким ОСОБА_3 14 червня 2007 року здійснив відчуження цієї квартири, є недійсним, і це рішення суду набрало законної сили.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1, яка є власницею спірної квартири за договором купівлі-продажу від 12 вересня 2008 року, зверталась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Артемівської міської ради про визнання за нею права власності на спірну квартиру на підставі добросовісного придбання цього житла, однак рішенням Артемівського міськрайонного суду від 10 жовтня 2014 року їй було відмовлено у задоволенні її позовних вимог, а ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26 березня 2014 року вказане рішення суду першої інстанції було залишене без змін (а.с.115-116).

Між тим, згідно з рішенням виконкому Артемівської міської ради від 25 березня 1992 року № 108 спірна квартира була прийнята у комунальну власність міста, а рішенням 37-ї сесії 6-го скликання Артемівської міської ради від 27 березня 2013 року № 6/37-668 «Про затвердження переліку нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Артемівська» був затверджений перелік нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста, у тому числі, житловий будинок № 27 по вул. Декабристів (а.с.18-20, 21-22).

Справа не містить ніяких належних та допустимих доказів про те, що спірна квартира АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку вибула з власності територіальної громади, зокрема, шляхом передачі у власність когось з тих наймачів, які проживали у цій квартирі.

Таким чином, судом першої інстанції були ретельно досліджені надані сторонами докази та правильно встановлено, що спірна квартира вибула з володіння законного власника територіальної громади м. Артемівська незаконним шляхом.

У відповідності до вимог п.3 ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про витребування майна спірної квартири з незаконного володіння відповідачки ОСОБА_1 є підставним та обгрунтованим, оскільки вказане майно вибуло з володіння законного власника поза волею цього власника.

Апеляційний суд не може прийняти доводи апеляційної скарги про те, що відповідачкою після придбання квартири був зроблений там капітальний ремонт, проведені певні поліпшення, оскільки це питання не було предметом розгляду у даній справі, на права відповідачки у тих правовідносинах, що виникли між сторонами у даному позові, не впливає.

Також не можна прийняти доводи представника апелянтки про те, що спірна квартира після переобладнання стала іншою, бо має дещо більшу загальну та житлову площу, тому її не можна ідентифікувати, оскільки у позовній заяві, як і взагалі в матеріалах справи, йдеться про квартиру АДРЕСА_1. Саме вказана квартира була придбана позивачкою за договором купівлі-продажу, після переобладнання цієї квартири, яке до того ж було проведене з порушенням встановлених вимог закону, адреса спірної квартири не змінилась, тому немає підстав вважати, що спірна квартира, про яку йдеться у позові, та квартира, у якій мешкає відповідачка, не є одним й тим самим житлом.

В апеляційному суді представник апелянтки також посилався на порушення прав ОСОБА_4 та її сина, які проживали та були зареєстровані у спірній квартирі, однак у 2002 році були засуджені до позбавлення волі, однак і такі доводи представника апелянтки не можна прийняти до уваги, оскільки у даній справі йдеться про витребування майна з незаконного володіння відповідачки ОСОБА_6, тобто у справі досліджувались правовідносини стосовно не ОСОБА_4, а іншої особи.

Що стосується непритягнення судом першої інстанції до участі у справі представника Управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради, то судом першої інстанції було вказано в оскаржуваному рішенні, що у позові міжрайонного прокурора не ставилось питання про виселення відповідачки з дітьми зі спірної квартири, а у даній справі законним представником своїх дітей є саме відповідачка ОСОБА_1. До того ж, права неповнолітніх дітей є похідними від прав їхніх батьків.

Усі інші доводи апеляційної скарги також були предметом дослідження у суді, на правильність висновків суду вони не впливають та зроблених судом правових висновків не спростовують, тому апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити як безпідставну, рішення суду як таке, що відповідає вимогам закону, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду від 17 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: