Справа № 177/1251/15-ц
Провадження № 2/177/687/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 серпня 2015 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н. В.

за участі: секретаря Гофмеклер М. Д.,

розглянувши справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай),-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою 15.05.2015 та просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 5,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість земельної частки (паю) становить 48 098 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0176979, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під № 0624, виданого на імя ОСОБА_1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0176979 належить право на вказану земельну частку (пай). Однак, вказаний ним сертифікат було втрачено.

При зверненні 22.08.2014 року до Криворізької районної державної адміністрації з метою надання дозволу на оформлення технічної документації із землеустрою для посвідчення права власності на вище вказану земельну частку (пай) розгляд питання відкладено у звязку з відсутністю оригіналу сертифікату, рекомендовано звернутись до суду для визнання права на земельну частку (пай).

Після чого позивач звернувся до Криворізької районної державної адміністрації та Управління Держземагенства Криворізького району для отримання дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай), однак йому відмовлено та рекомендовано звернутись до суду, так як видача дублікату сертифікату не передбачена чинним законодавством.

Оскільки в позасудовому порядку врегулювати вказаний спір не можливо, через те, що жодним нормативно-правовим актом на даний час не передбачено виготовлення дублікату сертифікатів, а відсутність вказаного документу перешкоджає позивачу реалізувати його законні права щодо спірної земельної частки (паю), позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити у повному обсязі (а.с. 45).

Представник відповідача по справі Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.23).

В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з копії трудової книжки позивача від 12.01.1972 року останній з 1996 року по 2001 рік працював в КСП «Україна» (а.с.47-57), отже ОСОБА_1 на момент розпаювання земель КСП «Україна» являвся його членом та мав право на земельну частку (пай) відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», яке ніким не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 5 ЗК України в редакції 1990 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, субєктами права колективної власності на землю є КСП, розпорядження земельними ділянками, переданими у колективну власність здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників.

Згідно до протоколу загальних зборів членів КСП «Україна» від 02.04.2000 року ухвалено прийняти до членів КСП «Україна» ОСОБА_1 (під номером 34) з видачею майнового та земельного паїв (а.с.33,34).

В списку на видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) членам КСП «Україна» позивач ОСОБА_1 включений під номером 34, що вбачається з архівної довідки від 23.06.2015 року № 17 архівного відділу Криворізької РДА (а.с.34,36).

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

30.10.1996 року на підставі рішення Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 29.06.1996 року виданий Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Україна» серії ІІ-ДП № 000090 (а.с.37).

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 29.05.2000 року № 301-р надано згоду на додаткове виготовлення сертифікатів на право на земельну частку (пай) членам КСП «Україна», встановлено розмір паю 5,34 умовних кадастрових гектар (а.с.38).

ОСОБА_1 04.07.2001 року отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП «Україна» площею 5,34 умовних кадастрових гектар, про що свідчить витяг з книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Україна» Криворізького району Дніпропетровської області, лист Управління Держземагенства Криворізького району від 04.06.2014 року, довідка виконкому Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 22.05.2014 року № 42, про що вказував і сам ОСОБА_1 в позовній заяві, відповідач не заперечував (а.с.7,8,29,30).

Однак, про що також вказував позивач, зазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП «Україна» ним було втрачено.

При зверненні позивача до Управління Держземагенства Криворізького району та Криворізької районної державної адміністрації для отримання дублікату сертифікату йому відмовлено та рекомендовано звернутись до суду (а.с.7,10).

Відповідно до ст. 22,23 ЗК України в редакції 1990 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, право власності або право користування землею виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право користування посвідчується державними актами.

Аналогічним чином вказані правовідносини врегульовані ст.ст. 81, 125, 126 ЗК України в редакції 2002 року, згідно яких право власності та постійного користування на землю виникає після його державної реєстрації. Право власності та право користування посвідчується державними актами.

Згідно із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 06.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 має право на земельну частку (пай) розміром 5,34 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки на момент видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «України» був членом КСП «Україна», крім того отримав сертифікат, що не оспорюється сторонами, який втратив, а його відсутність перешкоджає позивачу реалізувати його законні права на спірну земельну частку (пай), тому визнання права позивача на земельну частку (пай) має здійснюватися в судовому порядку.

З огляду на викладені обставини, суд вважає за можливе, визнати за позивачем право на земельну частку (пай), розміром 5,34 умовних кадастрових гектарів, призначена для сільськогосподарського використання, розташовану на території Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Україна», серії II-ДП № 000090, виданого 30.06.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів держаних актів на право колективної власності на землю № 12.

На підставі викладеного, керуючись Указом Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст.. 5, 22, 23 ЗК України 1990 р., ст. 81, 125, 126 ЗК України та, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-214 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право на земельну частку (пай), розміром 5,34 умовних кадастрових гектарів, яка призначена для сільськогосподарського використання, розташовану на території Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Україна», серії II-ДП № 000090, виданого 30.06.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів держаних актів на право колективної власності на землю № 12.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: