УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

30 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Ситнік О.М., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Одеської області від 21 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір від 09 листопада 2007 року б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 4 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв`язку із несвоєчасним виконанням боргових обов`язків у відповідача станом на 07 жовтня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 22 243 грн 85 коп., яка складається із наступного: 4 085 грн 13 коп. - заборгованість за кредитом; 11 066 грн 47 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 7 092 грн 25 коп. - заборгованість за комісією за користуванням кредитом.

Від цієї суми заборгованості позивач відняв суму у розмірі 4 990 грн 51 коп., яка була стягнута судовим наказом Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2008 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 17 253 грн 34 коп.; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн -фіксована частина, 862 грн 67 коп. - процентна складова, загальна сума заборгованості становить 18 366 грн 01 коп.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором від 09 листопада 2009 року б/н з урахуванням відсотків та штрафних санкцій в розмірі 18 366 грн 01 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 21 квітня 2015 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, ухвалюючи заочне рішення, виходив із того, що через невиконання взятих на себе зобов'язань у відповідача виникла заборгованість.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові, виходив із того, що ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності на стадії перегляду заочного рішення (а. с. 47), а також посилався на сплив строку позовної давності в апеляційної скарзі (а. с. 60-62) та, вважаючи, що зобов'язання щодо повернення грошових коштів та сплати відсотків за їх користування повинні були виконані до 30 червня 2010 року, про що свідчить зазначення на картці терміну її дії (а. с. 64), та положення ч. 3 ст. 253 ЦК України, дійшов висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду та відмову в позові з цих підстав.

Проте з висновками судів погодитися не можна з огляду на таке.

У п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно із ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених ЦПК України, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначено стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а в разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом із нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки й цій особі.

У матеріалах справи (а. с. 33) наявне поштове відправлення, що повернуто без вручення адресату, з якого вбачається про прийняття до відправлення поштовим відділенням 04 грудня 2014 року. У поштовому відправленні наявна копія позовної заяви та судова повістка на 11 грудня 2014 року.

Повідомлення про судове засідання, призначене на 11 грудня 2014 року, повернулося без вручення та повідомлення про засідання, призначене на 22 грудня 2014 року, було вручено відповідачу 05 січня 2015 року.

Отже станом на день ухвалення заочного рішення 22 грудня 2014 року у суду були відсутні докази повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Розглянувши справу за відсутності відповідача, щодо якого були відсутні докази повідомлення належним чином про час та місце розгляду справи та безпідставно відмовивши у перегляді заочного рішення, що правильно було встановлено судом апеляційної інстанції, суд порушив конституційне право на участь у судовому розгляді, не забезпечив їм можливості обґрунтувати свої твердження щодо позову і, таким чином, не взяв до уваги вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Апеляційний суд, встановивши наведені порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону та приймаючи до уваги заяву про застосування наслідків спливу позовної давності як підставу для відмови в задоволенні позову, не врахував, що позовна давність відповідно до ст. 267 ЦК України застосовується за заявою, що зроблена до ухвалення рішення.

Оскільки допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, що не могли бути усунені апеляційним судом відповідно до повноважень визначених ст. 307 ЦПК України, призвели до неправильного вирішення справи, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного Банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 21 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

О.М. Ситнік

О.В. Попович