Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Демченко Л. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з зазначеною вище заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що їх батьки ОСОБА_4 і ОСОБА_3 познайомились у 1981 році, маючи на меті створення сім`ї, почали мешкати однією родиною в гуртожитку від Київського акціонерного товариства «Кияни». Позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_3 - син ОСОБА_1. Також позивачі вказали, що на момент народження дітей батьки не перебували у зареєстрованому щлюбі, відомості про батька у свідоцтвах про народження були занесені за вказівкою матері, обидва батьки не були обізнані щодо належного порядку запису ОСОБА_3 як батька, а тому не подали спільної заяви до органів реєстрації актів цивільного стану для підтвердження його батьківства. Позивачі наголосили на тому, що оскільки батьки вважали, що саме ОСОБА_3 є їхнім біологічним батьком, мати зазначила у відомостях про батька особу ОСОБА_3, азербайджанець. Крім того, позивачі зазначили, що 14.12.1990 батьки офіційно зареєстрували свій шлюб, після чого мати взяла прізвище «ОСОБА_4». Позивачі вказали на те, що в 1988 році батькові була надана на праві користування житлова площа квартира АДРЕСА_2, куди перебралась мешкати уся наша родина. Позивачі зазначили, що з метою оформлення права на приватизацію житлової площі кожним з батьків в цілій частині, 26.04.1994 батьки зареєстрували розірвання свого шлюбу, однак продовжували мешкати однією родиною, вести спільне господарство і спільний сімейний бюджет, разом виховували та утримували дітей. Крім того, позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_4 мати померла і після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вищезгаданої квартири. Позивачі вважають відповідача своїм батьком і він ніколи цього не заперечував. Тому позивачі і звернулись до суду та просили визнати громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у смт. 26Бакинських Комісарів, Нафтечалинського району, Арербайджан, батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у м. Києві, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився у м. Києві.

До початку судового засідання від позивачів надійшла заява, в якій просили позоа розглядати в їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутності. В заяві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, дійсно є біологічним батьком позивачів, від народження виховував позивачів як своїх синів, сумнівів щодо факту свого батьківства не має.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 записано ОСОБА_3 (а.с.а.с. 16-19).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 30.10.2015, дошлюбне прізвище ОСОБА_4 - ОСОБА_4 (а.с. 20).

З даних свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1998 вбачається, що ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 21).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 23.05.2015, спадкоємцем майна ОСОБА_4 є її син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в тому числі з урахуванням 1/2 частки спадщини, від якої відмовився син померлої ОСОБА_2 (а.с. 24)

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується даними з витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 25).

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо не має спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень проводиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові на національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Ст. 53 КпШС України визначено, що в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З урахуванням зазначеного вище, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову як такого, що ґрунтується на чинному законодавстві

На підставі ст.ст. 53, 55 КпШС України, керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 174, 234, 251-255 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. 26Бакинських Комісарів, Нафтечалинського району, Азербайджан, громадянина України, батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Києва.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька