УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С., розглянувши подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з вилученням паспортного документу щодо боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з вилученням паспортного документу щодо боржника ОСОБА_2

В поданні державний виконавець зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 49493572 від 30.11.2015 року з виконання виконавчого листа № 337/6486/14-ц виданого 24.03.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ „ОТП Факторинг Україна суми заборгованості за кредитним договором № СNL-201/180/2008 від 27.05.2008 року в розмірі 6 217 892,75 гривень, яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту у сумі 1 175 106,87 гривень, заборгованості по процентам у сумі 171 197,32 гривень, пені, що нарахована на суму заборгованості в розмірі 1 % за кожен день прострочення кредиту у сумі 4 871 591,56 гривень.

30.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено її копію боржнику до виконання.

08.12.2015 року державним виконавцем винесено вимогу в порядку ст. ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», та надано ОСОБА_2 строк на самостійне виконання вимог виконавчого документу до 07.12.2015 року.

Однак вимогу державного виконавця боржником виконано не було, заборгованість за виконавчим провадженням не погашена, а тому на думку заявника ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї судовим рішенням.

Державний виконавець Смертін О.С. просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду боржника ОСОБА_2 із вилученням у останньої паспортного документу до повного виконання нею виконавчого провадження 49493572 від 30.11.2015 року з виконання виконавчого листа № 337/6486/14-ц виданого 24.03.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя.

Державний виконавець у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, повідомлений телефонограмою про час та місце розгляду подання, заяви про розгляд подання без його участі не надав.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за обґрунтованим в задоволенні подання відмовити, у звязку з наступним.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, а також порядок розвязання спорів у цій сфері встановлено Законом України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Так, п. 5 ст. 6 вищезазначеного Закону передбачено, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон може бути ухилення боржника від виконання зобовязань покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особою) до виконання зобовязань.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснив в п.7 Постанови № 5 від 30.03.2012 року, що відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

З наведеного слідує, що підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України має бути встановлення за допомогою належних і допустимих доказів факту вчинення боржником дій чи бездіяльності з метою ухилення від виконання зобовязання, які він мав можливість виконати, якби сумлінно відносився до взятих на себе зобовязань та до рішень суду.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 49493572 від 30.11.2015 року з виконання виконавчого листа № 337/6486/14-ц виданого 24.03.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ „ОТП Факторинг Україна суми заборгованості за кредитним договором № СNL-201/180/2008 від 27.05.2008 року в розмірі 6 217 892,75 гривень, яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту у сумі 1 175 106,87 гривень, заборгованості по процентам у сумі 171 197,32 гривень, пені, що нарахована на суму заборгованості в розмірі 1 % на кожен день прострочення кредиту у сумі 4 871 591,56 гривень.

30.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено її копію боржнику до виконання. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 05.12.2015 року мамою Красюк отримано вищезазначену постанову виконавця.

08.12.2015 року державним виконавцем винесено вимогу в порядку ст. ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої боржнику ОСОБА_2 надано строк на самостійне виконання вимог виконавчого документу до 07.12.2015 року. Вивченням матеріалів справи, судом встановлено, що будь-які докази, які підтверджують одержання вказаної вимоги особисто боржником, матеріали подання не містять.

З наданих суду матеріалів не вбачається, що державним виконавцем не було вчинено жодної дії щодо примусового виконання рішення суду, окрім винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 49493572 від 30.11.2015 року та винесення вимоги в порядку ст. ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження».

В розпорядження суду інших доказів щодо вчинення державним виконавцем усіх передбачених законом виконавчих дій щодо примусового виконання рішень судів, а саме: попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами, надано не було.

Згідно подання, заборгованість за виконавчим провадженням № 49493572 боржником ОСОБА_2 не погашена. Однак, суд зазначає, що сама по собі наявність заборгованості за виконуваним судовим рішенням, за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобовязання, що б давало суду підстави обмежувати боржника вільно пересуватися, зокрема, у праві виїзду за кордон.

За таких обставин, враховуючи те, що державним виконавцем не надано суду доказів щодо вчинення ним усіх передбачених законом виконавчих дій щодо примусового виконання рішення суду, а також доказів умисного ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобовязань, покладеного рішенням суду, та такі докази і не були здобуті під час розгляду справи в суді, суд вважає за необхідне у задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з вилученням паспортного документу щодо боржника ОСОБА_2, відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 377-1, 210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з вилученням паспортного документу щодо боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: К.В.Гашук