АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/5712/15 Головуючий 1 інст. - Бородіна Н.М.
Справа №640/6729/15-ц Доповідач - Шаповал Н.М.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Котелевець А.В.,

за участю секретаря - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 червня 2015 року по справі за позовом Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року КП «Жилкомсервіс» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в сумі 5 479,15 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_1, тобто, є споживачами послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01.03.2007р. по 01.03.2015року в сумі 5 479,15 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 червня 2015 року позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь КП «Жилкомсервіс» заборгованість за надані послуги в загальній сумі 5 479 грн. 15 коп., та судовий збір в сумі 243,60 грн. - по 81,20 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ставиться питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити в задоволенні позовних вимог КП «Жилкомсервіс» в повному обсязі. Посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, що суд не прийняв до уваги їх доводи щодо спливу строку позовної давності, не з'ясував коло належних відповідачів, оскільки тільки ОСОБА_2 є власницею квартири, та що між сторонами не був укладений договір про надання вказаних послуг.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_1. Разом з нею у квартирі, як член сім»ї, проживають та зареєстровані її чоловік ОСОБА_3 та син - ОСОБА_4

Проживаючи у багатоквартирному будинку, відповідачі користуються житлово-комунальними послугами, які надаються відповідними підприємствами.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 «Про визначення виконавця послуг в житловому фонді м. Харкова», житловий фонд переданий в господарське управління КП «Жилкомсервіс».

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, п. п. 4, 17, 29 Правил наданню населенню послуг з газопостачання, споживачі зобов'язані своєчасно оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги (опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та газопостачання) та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно загальної площі квартири, згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529, а з 01.06.2011 року згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869.

Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Частиною першою статті 32 Закону передбачається, що плата за житлово-комунальні послуги нараховуються щомісячно.

За розрахунками КП «Жилкомсервіс», проведеними на підставі затверджених Харківською міською радою тарифів, заборгованість відповідачів за надані послуги за період з 01.03.2007 по 01.03.2015р. становить 5 479,15 грн.

Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, колегія суддів вважає наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог за таких підстав.

Відповідно ст. 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Від відповідачів по справі така заява надійшла до районного суду 22 червня 2015 року. ( а.с. 63)

Частиною 1 ст. 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Згідно з ч. 3 ст. 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» вже зверталось до відповідачів з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги.

Ухвалою суду від 22 квітня 2014 року судовий наказ від 03. 04. 2014 року був скасований за заявою відповідачів. ( а.с. 10)

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 цього Кодексу.

За змістом ч.. 1, 3 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. Позовна заява щодо вимог, визначених у ч. 1 ст. 96 ЦПК України може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

За своєю сутністю судовий наказ є актом реалізації судової влади, яким вирішується цивільна справа по суті заявлених вимог.

З огляду на викладене та на положення ч. 1 ст. 8, ч. 2 ст. 264 ЦК України, судовий наказ перериває позовну давність.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає за необхідне стягнути суму заборгованості у період з 03. 04. 2011 року по 01. 03. 2015 року у розмірі 3 210 грн. 25 коп. (за три роки до винесення судом судового наказу, 03. 04. 2011 року по 01. 03. 2015 року).

Також, згідно постанови Верховного Суду України, справа №3-184гс14, від 25.11.2014 року, споживачі зобовязані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов»язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Тому посилання відповідачів, що між позивачем та відповідачами не виникли правовідносини, оскільки не укладено письмового договору з КП «Жилкомсервіс» судом першої інстанції обґрунтовано не прийняті до уваги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4- задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 червня 2015 року- змінити.

Зменшити розмір заборгованості, стягнутий солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь КП «Жилкомсервіс» з 5 479 грн. 15 коп. до 3 210 грн. 25 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - /підпис/ Згідно з оригіналом,

Судді: /підписи/ Суддя -