печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Васильєвої Н.П.,

при секретарі Зарембі Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про виплату страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Печерського районного суду міста Києва та просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», , юридична адреса: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, на її користь суму 40 754,34 гривень.

Позивач посилалася на таке: 27.09.2013 року о 16 годині 10 хвилин в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за якої автомобіль «Subaru Forester», д.н. НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1, зазнав механічних пошкоджень. Відповідна ДТП зареєстрована у ВДАІ Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26.06.2014 року винним у скоєні ДТП від 27.09.2013 року визнано водія автомобіля «Форд», д.н. НОМЕР_2, ОСОБА_3. Дана постанова не оскаржувалася. Цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія - ОСОБА_3 була застрахована полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС№6845443 в страховій компанії ТДВ «СК «Альфа-Гарант».

30.09.2013 року вона подала заяву-повідомлення про ДТП в ТДВ «СК «Альфа-Гарант».

На замовлення ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було складено звіт №4640 від 20.10.2013 року про оцінку вартості відновлювального ремонту з коефіцієнтом фізичного зносу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Forester», д.н. НОМЕР_3, пошкодженого внаслідок ДТП, складає 15 731,47 гривень. 23.10.2013 року вона звернулася до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. 22.01.2014 року минув 90-денний строк, який встановлений Законом України «Про обов'язкове страхування» щодо здійснення страховиком виплати. Однак, страхове відшкодування виплачено не було. Невідшкодування страховиком збитків в обумовлений законом термін, порушує чинне законодавство, а також право потерпілого відремонтувати автомобіль. Крім того, за час прострочення виплати вартість відновлювального ремонту суттєво збільшилася через зростання курсу долара до гривні.

04.10.2013 року Позивачка з метою встановлення дійсної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу звернулася до незалежного оцінювача ФОП ОСОБА_4 Відповідно до висновку №4/10-ТЗ від 11.10.2013 року про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Subaru Forester», д.н. НОМЕР_3, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 40 842,86 гривень. Суттєва розбіжність в вартості відновлювального ремонту виникла у зв'язку з порушенням оцінювачем ОСОБА_5 (Звіт №4640 від 20.10.2013 року) вимог нормативних документів з оцінки майна. Так, оцінювач ОСОБА_5 при складанні калькуляції відновлювального ремонту в Audatex вручну вніс дані про вартість запчастин. І така вартість майже в 2 рази є нижчою від вартості запчастин в офіційній дилерській мережі Subaru на дату оцінки. При цьому ОСОБА_5 у Звіті №4640 від 20.10.2013 року не дав посилання на джерело отримання даних про ціни на запчастини. В результаті розмір відшкодування не покриває збитки від ДТП. В позовній заяві позивачка надала таблицю, з зазначенням вартості запчастин. Враховуючи невідповідність складеного звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна Звіт №4640 від 20.10.2013 року не може бути використаний ТДВ «СК «Альфа-Гарант» для розрахунку страхового відшкодування. Оцінювач ОСОБА_5 вартість запчастин вводив вручну та не зазначив звідки в нього такі дані, на чому вони ґрунтуються, а отже їх не можна брати до уваги. Різниця у вартості запчастин для ремонту між обома висновками складає 27 381,99 гривень. У висновку №4/10-ТЗ від 11.10.2013 року оцінювач ОСОБА_4 не змінював вартість запчастин, а використав дані вартості запчастин згідно офіційного прайс-листа Subaru в програмі AUDATEX (рекомендоване Методикою джерело). 13.11.2014 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснила виплату в розмірі 14 731,47 гривень. Однак, виплачена сума не відповідає дійсній вартості відновлювального ремонту автомобіля позивачки, що підтверджується звітом №4/10-ТЗ від 11.10.2013 року. 20.03.2015 року Позивачка направила до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» претензію стосовно доплати страхового відшкодування. 17.04.2015 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» надали лист-відповідь (вих.№12/1511) у якому зазначили, що проводити доплату страхового відшкодування не збираються, оскільки вони не мають для цього підстав, а також, що франшиза згідно полісу серії АС№6845443 складає 1 000 гривень. Крім того, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» зазначає, що в звіті №4640 від 20.10.2013 року вони надали відомості про використані джерела інформації, стосовно цін, які вони вводили вручну, у саме інтернет-довідники: www.exist.ru, aviaparts.kiev.ua, eparts.com.ua, zapchasti.kiev.ua, partmaster.com.ua, acat.autodealer.ru, www.agrosoyuz.ua, www.ruvis.kiev.ua, www.auto.ria.com.ua, www.elcats.ru. Однак, як зазначає позивачка у позовній заяві, такий висновок Страховика суперечить вимогам нормативних актів з оцінки майна, а саме п. 7.53.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, в якому зазначено, що довідкові дані, яки використовуються під час оцінки й отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта. В звіті №4640 не роздруковані довідкові дані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси. Враховуючи вимогу Закону, страхове відшкодування зменшується на розмір франшизи згідно полісу, а саме на 1 000 гривень. Згідно з листом ВСУ від 19 липня 2011 року, зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відсотки річних, так само, як і інфляційні витрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання, та складають: 3 проценти річних - 1 443,67 гривень, пеня - 13 299,28 гривень. Враховуючи, що розрахована та виплачена страховиком сума 14 731,47 гривень не покриває реальний збиток, а автомобіль в повному обсязі не відремонтовано до цього часу лише через порушення ТДВ «СК «Альфа-Гарант» страхового законодавства, то на підставі ст. ст. 22, 28, 29, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування» страховик зобов'язаний доплатити страхове відшкодування на користь ОСОБА_1 в сумі 25 111,39 гривень. Оскільки відповідачами добровільно не було відшкодовано завдану позивачу шкоду, то, окрім матеріальної шкоди, він також зазнав інших, пов'язаних з цим витрат, які підлягають стягненню з відповідача згідно ст. 22 ЦК України.

Так, розмір судових витрат складає: 407,54 гривень - судовий збір, 900,00 гривень - за проведення автотоварознавчої експертизи.

Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та показав, що після отримання заяви від позивача щодо відшкодування їй матеріальної шкоди внаслідок ДТП, яка сталася з вини водія ОСОБА_3, яка мала місце 27 вересня 2013 року було призначено авто товарознавчу експертизу. Згідно звіту номер 4640 від 20 жовтня 2013 року про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. А саме позивачці, вартість матеріального збитку складає 18877,76 гривень з урахуванням ПДВ. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна /транспортного засобу/ з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи , сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. На підставі отриманих документів відповідачем було прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування та 03 листопада 2014 року складено та затверджено розрахунок страхового відшкодування і страховий акт номер ЦВ/13/0853 та перераховано страхове відшкодування в розмірі 14731,47 гривень позивачці. Розмір страхового відшкодування складає: 18877,76 - 1000,00 /франшиза/-20% ПДВ. Щодо звіту позивачки, то він не може бути належним підтвердженням завданої шкоди позивачці, оскільки у відповідності до п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик /у випадках, передбачених ст.41 цього Закону/ зобов'язаний направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Так, відповідачем було вчасно виконано свій обов'язок щодо направлення аварійного комісара для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, а також Товариством було замовлено звіт з визначення матеріального збитку. Крім того, представник відповідача зазначає. Що такі пошкодження як: пошкодження лакофарбового покриття на лівих дверях, подряпина правої задньої двері, складки правої боковини над правими дверима, вм'ятина капота, пошкодження лівої сторони заднього бампера, тріщина підсилювача заднього бампера не відносяться до ДТП, що було зазначено спеціалістом з оцінки майна ОСОБА_5 в акті огляду транспортного засобу ТОВ «Експертум-АВЕ» та в акті огляду транспортного засобу ФОП ОСОБА_4 від 04 жовтня 2014 року. ФОП ОСОБА_4 під час складання висновку номер 4/10-ТЗ не було враховано того, що не всі пошкодження автомобіля «Субару» державний номерний знак НОМЕР_3 були отримані в ДТП, що мала місце 27 вересня 2013 року. Крім того, як зазначає представник відповідача, в позовній заяві позивачем не було враховано положення п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо необхідності вирахування суми ПДВ при здійсненні розрахунку страхового відшкодування. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати /страхового відшкодування/ для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою /страховим відшкодуванням/.

Суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню за таких підстав: 27.09.2013 року о 16 годині 10 хвилин в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за якої автомобіль «Subaru Forester», д.н. НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1, зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 26.06.2014 року винним у скоєні ДТП від 27.09.2013 року визнано водія автомобіля «Форд», д.н. НОМЕР_2, ОСОБА_3. Постанова суду набрала чинності. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про страхування» цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню. Цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія - ОСОБА_3 була застрахована полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС№6845443 в страховій компанії ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Як встановлено у судовому засіданні, 27 серпня 2013 року між відповідачем ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_3 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів номер АС/6845443. 01 жовтня 2013 року До відповідача ОСОБА_3 було подано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 27 вересня 2013 року за участю автомобіля «Форд» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням останнього, автомобіля «КІА» державний номерний знак НОМЕР_4, автомобіля «Субару» державний номерний знак НОМЕР_3 та автомобіля «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_8. 30 вересня 2013 року власником автомобіля «Субару» державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 подала заяву-повідомлення про ДТП в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», а 23 жовтня 2013 року нею було подано заяву про страхове відшкодування з зазначенням реквізитів рахунку, на який слід перерахувати страхове відшкодування. На замовлення ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було складено звіт №4640 від 20.10.2013 року про оцінку вартості відновлювального ремонту з коефіцієнтом фізичного зносу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Forester», д.н. НОМЕР_3, пошкодженого внаслідок ДТП, складає 15 731,47 гривень. 23.10.2013 року ОСОБА_1 звернулася до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. 22.01.2014 року минув 90-денний строк, який встановлений Законом України «Про обов'язкове страхування» щодо здійснення страховиком виплати. Однак, страхове відшкодування виплачено не було. Невідшкодування страховиком збитків в обумовлений законом термін, порушує чинне законодавство, а також право потерпілого відремонтувати автомобіль. Крім того, за час прострочення виплати вартість відновлювального ремонту суттєво збільшилася через зростання курсу долара до гривні.

04.10.2013 року Позивачка з метою встановлення дійсної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу звернулася до незалежного оцінювача ФОП ОСОБА_4 Відповідно до висновку №4/10-ТЗ від 11.10.2013 року про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Subaru Forester», д.н. НОМЕР_3, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 40 842,86 гривень.

Суттєва розбіжність в вартості відновлювального ремонту виникла у зв'язку з порушенням оцінювачем ОСОБА_5 (Звіт №4640 від 20.10.2013 року) вимог нормативних документів з оцінки майна.

У судовому засіданні в якості спеціаліста допитаний ОСОБА_4, який показав, що підтримує свій висновок щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля позивачки, що зазнав механічних пошкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди та зазначив, що оцінювач ОСОБА_5 при складанні калькуляції відновлювального ремонту в Audatex вручну вніс дані про вартість запчастин. І така вартість майже в 2 рази є нижчою від вартості запчастин в офіційній дилерській мережі Subaru на дату оцінки. При цьому ОСОБА_5 у Звіті №4640 від 20.10.2013 року не дав посилання на джерело отримання даних про ціни на запчастини. В результаті за його висновком розмір відшкодування не покриває збитки від ДТП, що спричинено позивачці. Відповідно до інформаційних джерел, які були використані при складанні висновку номер 4/10-ТЗ від 11 жовтня 2013 року, та чинних нормативно-правових актів було застосовано порівняльний,витратний та прибутковий підходи оцінки майна. Визначення ринкової вартості об'єкту оцінки можливо із застосуванням всіх методичних підходів, виходячи з основних принципів оцінки майна та з урахуванням наявної на дату оцінки інформації про об'єкт оцінки. Кожний з наведених вище підходів може призвести до різних вартісних характери тик об'єкта. З метою обґрунтування кінцевого висновку про вартість майна були використані різні підходи. У відповідності до ст.ст. 22, 1192 ЦК України, відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів було визначено вартість збитку, завданого власнику транспортного засобу «Субару» реєстраційний номер НОМЕР_3, який складає 40842,86 гривень. З урахуванням пояснень сторін, спеціаліста ОСОБА_4 висновків щодо визначення збитків, що спричинені позивачці внаслідок ДТП, що мало місце 27 вересня 2013 року, суд прийшов до висновку про невідповідність складеного звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна. Звіт № 4640 від 20.10.2013 року не може бути використаний ТДВ «СК «Альфа-Гарант» для розрахунку страхового відшкодування. Оцінювач ОСОБА_5 вартість запчастин вводив вручну, що зазначив у судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_4, та не зазначив джерело отримання таких даних, їх ґрунтування, тощо. Різниця у вартості запчастин для ремонту між обома висновками складає 27 381,99 гривень. У висновку №4/10-ТЗ від 11.10.2013 року оцінювач ОСОБА_4 не змінював вартість запчастин, а використав дані вартості запчастин згідно офіційного прайс-листа Subaru в програмі AUDATEX (рекомендоване Методикою джерело). 13.11.2014 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснила виплату в розмірі 14 731,47 гривень. Однак, виплачена сума не відповідає дійсній вартості відновлювального ремонту автомобіля позивачки, що підтверджується звітом №4/10-ТЗ від 11.10.2013 року. 20.03.2015 року Позивачка направила до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» претензію стосовно доплати страхового відшкодування. 17.04.2015 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» надали лист-відповідь (вих.№12/1511) у якому зазначили, що проводити доплату страхового відшкодування не збираються, оскільки вони не мають для цього підстав, а також, що франшиза згідно полісу серії АС№6845443 складає 1 000 гривень. Крім того, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» зазначає, що в звіті №4640 від 20.10.2013 року вони надали відомості про використані джерела інформації, стосовно цін, які вони вводили вручну, у саме інтернет-довідники: www.exist.ru, aviaparts.kiev.ua, eparts.com.ua, zapchasti.kiev.ua, partmaster.com.ua, acat.autodealer.ru, www.agrosoyuz.ua, www.ruvis.kiev.ua, www.auto.ria.com.ua, www.elcats.ru та інші. Як зазначає представник позивачки у судовому засіданні, такий висновок спеціаліста відповідача, на який останній посилається, суперечить вимогам нормативних актів з оцінки майна, а саме п. 7.53.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, в якому зазначено, що довідкові дані, які використовуються під час оцінки й отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта. В звіті №4640 не роздруковані довідкові дані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси.

З урахуванням вимог Закону України «Про обов,язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т транспортних засобів», розрахунок страхового відшкодування зменшується на розмір франшизи згідно полісу, яка складає 1000,00 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до листа ВСУ від 19 липня 2011 року, зобов'язання страховика у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відсотки річних, так само, як і інфляційні витрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання, та складають: 3 проценти річних - 1 443,67 гривень, пеня - 13 299,28 гривень.

Враховуючи, що розрахована та виплачена страховиком сума 14 731,47 гривень не покриває реальний збиток, а автомобіль в повному обсязі не відремонтовано до цього часу лише через порушення ТДВ «СК «Альфа-Гарант» страхового законодавства, то на підставі ст. ст. 22, 28, 29, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування» страховик зобов'язаний доплатити страхове відшкодування на користь позивачки в сумі 25 111,39 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачами добровільно не було відшкодовано завдану позивачу шкоду, то, окрім матеріальної шкоди, він також зазнав інших, пов'язаних з цим витрат, які підлягають стягненню з відповідача згідно ст. 22 ЦК України.

Так, розмір судових витрат складає: 407,54 гривень - судовий збір, 900,00 гривень - за проведення авто товарознавчої експертизи.

На підставі ст.ст. 16, 990, 992, 1166, 1188, 1192 ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 213-215, 209 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про виплату страхового відшкодування, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133 місто Київ бульвар Лесі Українки, 26 Код ЄРДПОУ 32382598) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_9) 36370,01 гривень, судові витрати: вартість висновку спеціаліста в сумі 900,00 гривень, судовий збір в сумі 363,70 гривень. В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів після його проголошення в Апеляційний суд міста Києва через Печерський районний суд міста Києва, особами, що не були присутні при проголошенні рішення - в той же час з дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набуває чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після розгляду справи Апеляційним судом.