14.08.2015 Єдиний унікальний № 371/831/15-ц
Провадження 2/371/ 305/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2015 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

з секретарем Січкаренко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агромир Плюс», третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Богуславському районі Київської області, про оскарження висновків комісії повторного розслідування нещасного випадку,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з лютого 2014 року працювала птахівницею у ТОВ «Агромир Плюс». 17 грудня 2014 року під час виконання трудових обовязків на території товариства з нею стався нещасний випадок.

Розслідування нещасного випадку відповідачем було проведено формально. З його висновками вона не погодилася та звернулася до начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійної захворюваності у Богуславському районі Київської області із заявою від 09 лютого 2015 року про повторне розслідування.

З актом проведення повторного розслідування нещасного випадку від 24 березня 2015 року також не погоджується. Зі змісту акту дізналася, що комісія виявила свідків, які стверджують, що перед настанням нещасного випадку вона вживала спиртний напій. Припускає, що такі відомості працівники відповідача надали під тиском роботодавця. Комісія з розслідування складалася з тих самих осіб, що і при першому розслідуванні, що ставить під сумнів обєктивність розслідування. Не встановлено місце, де стався нещасний випадок. Акти від 22 грудня 2014 року та від 24 березня 2015 року кардинально різняться і в частині роботи, яку вона виконувала, і в наявності свідків.

Комісія не встановила реальних обставин нещасного випадку.

Зазначає, що причиною нещасного випадку є недостатня надійність трапу, по якому вона рухалася та з якого упала. Дані обставини відповідач намагається приховати. Він не вправі був вимагати від неї виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці.

Просила скасувати висновки комісії щодо обставин нещасного випадку та зобовязати відповідача провести розслідування нещасного випадку.

В ході розгляду справи позивач декілька разів уточняла заявлені вимоги та остаточно просила визнати недійсними висновки комісії з повторного розслідування нещасного випадку, що мав місце 17 грудня 2014 року, викладені в акті проведення повторного розслідування нещасного випадку від 24 березня 2015 року, щодо обставин, причин настання нещасного випадку та особи, з вини якої настав нещасний випадок, зобовязати відповідача переглянути складені 24 березня 2015 року акт про нещасний випадок та акт проведення повторного розслідування нещасного випадку, визнати нещасний випадок таким, що стався з підстав порушення вимог законодавства з охорони праці посадовими особами товариства з обмеженою відповідальністю «Агромир Плюс».

В судовому засіданні позивач пояснила, що не була ознайомлена з обовязками птахівниці. 17 грудня 2014 року була викликана для прибирання у приміщенні, в якому раніше не працювала. Разом з іншими працівниками вони чистили приміщення від використаної підстилки, гній виносили рядниною по трапу на тракторний причіп, який стояв на вулиці. Трап, по якому піднімалися, був крутий і слизький, не мав поперечних рейок та перил, за які можна було б триматися руками. Після обідньої перерви, коли вони з ОСОБА_5 в черговий раз винесли ряднину з гноєм на причіп та висипали його, вона повернулася, щоб зійти вниз, і коли поставила ногу на трап, підсковзнулася і відчула різкий біль в нозі, від якого потемніло в очах і вона втратила свідомість. Коли прийшла до свідомості, побачила, що лежить на землі, біля неї стоїть багато людей. В нозі був сильний біль, від якого не могла рухатись, паморочилося в голові. Працівники допомогли їй піднятися із землі, а ОСОБА_6 допомогла дійти до роздягальні та перевдягнутися. Ніхто з керівництва до неї не підходив, швидку допомогу не викликав. Вона вимушена була зателефонувати чоловікові, щоб він відвіз до лікарні.

В Миронівській ЦРЛ їй діагностували пошкодження звязкового апарату коліна і наклали гіпс. На прохання головного бухгалтера товариства, не усвідомлюючи наслідків, вона повідомила лікаря, що травму отримала при падінні вдома. З 17 по 22 грудня 2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні. В ході лікування написала заяву, в якій повідомила дійсну причину травми.

Зі слів колеги ОСОБА_6 дізналася, що після випадку на трап понабивали рейки. Після виписки з лікарні до неї додому приїздила головний бухгалтер ОСОБА_7, на прохання якої розписалася в журналах про проходження техніки безпеки.

Представник позивача ОСОБА_1, обґрунтовуючи заявлені вимоги, вказав, що нещасний випадок з позивачем мав місце з підстав порушення відповідачем правил з охорони праці. Позивач виконувала роботу, що не входить до її обовязків, цільовий інструктаж перед роботою не був проведений, робота не контролювалася. Відповідач намагався приховати нещасний випадок, порушував процедуру розслідування, причини настання нещасного випадку встановлені не вірно. Акт повторного розслідування нещасного випадку був складений без врахування його доводів, відмовлено в ознайомленні з матеріалами розслідування комісії. Права потерпілої порушені, оскільки відповідачем прийнято рішення про зменшення розміру одноразової допомоги на 40%.

Представник відповідача ОСОБА_2 заявлені вимоги не визнав. Заперечуючи проти позову пояснив, що 17 грудня 2014 року о 13 год. 10 хв. у ТОВ «Агромир Плюс» з позивачем стався нещасний випадок. Він мав місце з вини ОСОБА_4, яка не дбала про особисту безпеку, оступилася і впала, чим порушила п. 2.1.4 Інструкції з охорони праці під час виконання робіт у птахівництві № 21, затвердженої наказом директора ТОВ «Агромир Плюс» 01.04.2013 за № 9-1. Наголосив, що ширина трапу, по якому рухалася позивач, складає 2,4 м., кут нахилу становить біля 35 градусів, трап виготовлений з металевого каркасу, обшитий деревиною з набитими поперечними рейками для запобігання сковзання працівників під час руху. Під час обідньої перерви позивач вживала алкогольні напої, під час роботи неодноразово скаржилась на болі в лівому колінному суглобі, лузала насіння, була неуважна, змінила напрямок руху і упала, після отримання травми відмовилася від виклику швидкої допомоги. З метою уникнення медичного освідування на предмет вживання алкоголю повідомила неправдиві відомості про обставини отримання травми на приймальному відділенні Миронівської ЦРЛ. На засіданні комісії з повторного розслідування нещасного випадку був присутній представник позивача, який з актом ознайомився та заперечень не висував. Позивач отримує виплати, нараховані у звязку з отриманою травмою.

Представник відповідача ОСОБА_3 вважає позов необґрунтованим. Суду пояснив, що він був керівником робіт та виконував обовязки інженера з охорони праці. Обставини нещасного випадку встановлені вірно.

Представник третьої особи ОСОБА_8 вважає заявлені вимоги безпідставними з огляду на ті обставини, що позивач звернулась до Фонду із заявою про здійснення установлених законом виплат і такі виплати одержує.

Суд, заслухавши позивача, її представника, представника відповідача, третьої особи та свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

Стаття 43 Конституції України закріплює право людини і громадянина на належні безпечні і здорові умови праці, не допускаючи з цього правила будь-яких винятків.

Єдиний порядок організації охорони праці в Україні визначає Закон України «Про охорону праці».

Згідно зі статтею 6 закону умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Статтею 13 вказаного закону передбачено, що роботодавець зобовязаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Відповідно до статті 14 закону працівник зобовязаний дбати про особисту безпеку і здоровя, а також про безпеку і здоровя оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства.

Обовязок забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладено на власника або уповноважений ним орган положеннями статті 153 КЗпП України.

Згідно вказаної статті власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. На власника або уповноважений ним орган покладається систематичне проведення інструктажу (навчання) працівників з питань охорони праці.

Статтею 22 Закон України «Про охорону праці» на роботодавця покладено обовязок щодо розслідування на ведення нещасних випадків, професійних захворювань і аварій.

Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві та Перелік обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання Кабінет Міністрів України визначив постановою від 30 листопада 2011 року № 1232.

Відповідно до п. 2 Порядку його дія поширюється на працівників, які відповідно до законодавства уклали з роботодавцем трудовий договір (контракт) або фактично допущені до роботи роботодавцем.

Згідно п. 7 Порядку розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоровю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обовязків (п.7).

За п. 15 Порядку визнаються повязаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання потерпілим трудових (посадових) обовязків за режимом роботи підприємства.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір, повязаний з повторним розслідуванням нещасного випадку та оформленням відповідного акту про це.

В судовому засіданні встановлено, що позивач згідно наказу № 29 від 05 травня 2014 року прийнята птахівником у ТОВ «Агромир Плюс» (а.с., а.с. 66,67).

17 грудня 2014 року з 08 год. 30 хв. разом з іншими працівниками підприємства ОСОБА_4 чистила приміщення під номером 2 товариства від використаної підстилки. Після обідньої перерви позивач та ОСОБА_5 понесли ряднину з підстилкою на причіп, який стояв на вулиці біля приміщення № 2. Вихід на причіп здійснювався по трапу. Після того, як висипали підстилку на причіп, позивач повернулася, щоб зійти вниз, і коли поставила ногу на трап, підсковзнулася і відчула різкий біль в нозі, від якого потемніло в очах, вона упала і втратила свідомість. Даний факт мав місце близько 13 год. 10 хв.

В Миронівську ЦРЛ позивач була доставлена чоловіком. Лікарю повідомила, що травму отримала в побуті, обстеження на вживання алкоголю не проведено. Лікар-травматолог діагностував пошкодження звязкового апарату коліна і наклав гіпс. 17 грудня 2014 року хвора направлена на стаціонарне лікування до хірургічного відділення Миронівської ЦРЛ, де перебувала на лікуванні до 22 грудня 2014 року. В ході лікування написала заяву, в якій повідомила причину травми.

18 лютого 2015 року позивач була госпіталізована в ортопедотравматологічний центр комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня», де перебувала на стаціонарному лікуванні до 03 березня 2015 року. У центрі їй поставлено діагноз «пошкодження ПХЗ та медіального меніска лівого колінного суглоба. Згинальна контрактура лівого колінного суглобу». 19 лютого 2015 року позивачу проведено оперативне втручання у колінний суглоб, рекомендовано лікування та ходьба на милицях.

Вказані обставини підтверджені повідомленням Миронівської ЦРЛ № 317 від 06 березня 2015 року, довідкою Миронівської ЦРЛ № 1279 від 18 грудня 2014 року, повідомленнями Миронівської ЦРЛ № 317 від 06 березня 2015 року та № 1218 від 22 червня 2915 року, направленням на планову госпіталізацію від 18 лютого 2015 року, випискою з історії хвороби стаціонарного хворого від 18 лютого 2015 року, заявою позивача (а.с.,а.с. 21,22, 64,65, 83).

Згідно виписки з акту огляду МСЕК № 556 від 17 червня 2015 року внаслідок перенесеної травми лівого колінного суглобу з пошкодженням передньої звязки, після оперативного лікування втрата працездатності ОСОБА_9 склала 25 відсотків, вона потребує лікування травматолога.

Травму позивач отримала у період перебування на робочому місці, на території підприємства та під час виконання роботи, травма призвела до втрати працездатності на строк більше одного робочого дня.

Результати розслідування нещасного випадку позивач оскаржила до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійної захворюваності у Богуславському районі Київської області.

За результатами повторного розслідування нещасного випадку 24 березня 2015 року було складено оскаржуваний позивачем акт проведення повторного розслідування нещасного випадку форми Н-5 та акт № 1 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, форми Н-1.

За змістом акту проведення повторного розслідування нещасного випадку форми Н-5, складеного 24 березня 2015 року, особою, дії або бездіяльність якої призвели до нещасного випадку, є працівник ОСОБА_4; причиною нещасного випадку є особиста необережність потерпілої, яка не дбаючи про особисту безпеку, оступилася і впала, чим порушила п. 2.1.4 Інструкції з охорони праці під час виконання робіт у птахівництві № 21, затвердженої наказом директора ТОВ «Агромир Плюс» 01.04.2013 за № 9-1.

На підставі п. 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві нещасний випадок визнано таким, що повязаний із виробництвом, із складанням ОСОБА_1 за формою Н-1. Акти форми Н-1 та Н-5, складені за результатами первинного розслідування комісією вирішено вважати недійсними.

Акт проведення повторного розслідування складено комісією, створеною наказом директора ТОВ «Агромир Плюс» № 5 від 05 березня 2015 року. До складу комісії увійшов представник відповідача ОСОБА_3, який виконував обовязки спеціаліста з охорони праці.

За правилами п. 11 Порядку до складу комісії з розслідування нещасного випадку входять керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії), та не може входити безпосередній керівник робіт.

В судовому засіданні представником позивача повідомлено, що ОСОБА_3 був безпосереднім керівником робіт, при виконанні яких мав місце нещасний випадок. Вказані обставини не спростовані представником відповідача ОСОБА_3

Акт повторного розслідування не містить відомостей про безпосереднього керівника робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок. Матеріали розслідування не містять пояснень такої особи. Відомості про керівника робіт комісією не встановлені, що призвело до порушення правил п. 11 Порядку.

Відповідно до п. 14 Порядку комісія зобовязана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; зясувати обставини і причини настання нещасного випадку; визначити, повязаний чи не повязаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам;

З акту проведення повторного розслідування нещасного випадку та пояснень учасників судового розгляду вбачається, що місце настання нещасного випадку не було обстежено, відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці не була встановлена.

Ретельне обстеження місця події є одним з головних елементів розслідування нещасного випадку, воно допомагає обєктивно розібратися в обставинах та причинах, які призвели до нещасного випадку. Комісія з розслідування нещасного випадку оглядає місце, де стався нещасний випадок, складає протокол огляду, план чи схему місця, де стався нещасний випадок.

У розділі 2 акту проведення повторного розслідування нещасного випадку відсутня характеристика місця, де стався нещасний випадок, незважаючи на ті обставини, що під час розслідування даного нещасного випадку причіп та трап, до якого він був прилаштований, підлягали ретельному огляду.

Характеристика трапу, по якому рухалася позивач перед падінням, відображена комісією у розділі 3 «обставини, за яких стався нещасний випадок» та зазначена зі слів працівників товариства ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 У даному розділі зазначено, що трап виготовлений з металевого каркасу, обшитий деревиною з набитими поперечними рейками для запобігання ковзання працівників під час руху, кут нахилу трапа становить 35 градусів, довжина 4,05 м. ширина 2.4 м.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13 додані до акту повторного розслідування. Вказані пояснення не містять жодного посилання на характеристику трапу, його довжину, висоту та кут нахилу.

Вказані особи були допитані в судовому засіданні як свідки, проте характеристику трапа не зазначили, обставин нещасного випадку не повідомили, посилаючись на ті обставини, що момент падіння позивача не бачили.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили пояснення позивача про умови роботи. Вони показали, що трап, по якому піднімались з вантажем птахівниці, постійно засмічувався та прочищався ними за допомогою лопати та сапи.

Згідно п.п. 1.4, 1.5, 1.9, 1.9.1, 1.10 Інструкції з охорони праці під час виконання робіт у птахівництві № 21, затвердженої наказом директора ТОВ «Агромир Плюс» 01.04.2013 за № 9-1 (а.с.,а.с. 68-76) робітники, зайняті в цехах вирощування і утримання птиці, а також доглядом за птицею на птахофермах, повинні виконувати ту роботу, яка доручена, по якій пройшли інструктаж і на виконання якої отримали завдання. Під час ручного перенесення вантажів дотримуватись граничних норм переміщення вантажів. Жінкам дозволяється піднімати і переміщувати вантажі при чергуванні з іншою роботою (до 2 разів за годину), маса вантажу не повинна перевищувати 10 кг., піднімати і переміщувати вантажі постійно протягом робочої зміни 7 кг. Встановлена сумарна вага вантажу, що підлягає переміщенню, передбачено надання працівникам спецодягу та інших засобів індивідуального захисту.

Комісією не встановлено характеристику трапа, чи відповідало це обладнання вимогам нормативних актів про охорону праці, чи збережено обстановку на місці події, не зясовано, що змінилося на місці нещасного випадку, не встановлено з якої висоти упала потерпіла та у якому положенні було її тіло після нещасного випадку, не перевірено хто давав завдання та які пристрої необхідно було застосовувати при прибиранні приміщення від використаної підстилки, чи була необхідність проведення роботи саме в цьому місці і у такий спосіб (із використанням трапа), чи не мало місця перевантаження підстилки, що переносилася жінками, не оглянуто завдання на виконання роботи, під час якої стався нещасний випадок, не опитано керівника робіт.

Статтею 14 Закону України «Про охорону праці» визначено, що працівник зобовязаний дбати про особисту безпеку і здоровя, а також про безпеку і здоровя оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства.

За положеннями п. 2.1.4 Інструкції з охорони праці працівник повинен оглянути робоче місце, впевнитися, що підлога на ньому чиста, суха, не слизька, без вибоїн, цвяхів, що стремлять, а також дбати про особисту безпеку під час руху по території підприємства та під час виконання робіт.

Проте, вважати, що нещасний випадок стався внаслідок особистої необережності потерпілого, можливо у разі, якщо під час розслідування нещасного випадку комісією не було встановлено впливу шкідливих та небезпечних виробничих факторів на потерпілого, не встановлено технічних та організаційних причин настання нещасного випадку, а також якщо потерпілим не було допущено порушень вимог інструкцій (правил тощо).

Поверхове повторне розслідування обставин нещасного випадку призвело до неправильного встановлення причин, за яких настав випадок.

Комісія з розслідування нещасного випадку мала встановити наявність чи відсутність технічних та організаційних причин нещасного випадку, до яких належать, в тому числі, конструктивні недоліки обладнання, недосконалість технологічного процесу, відсутність або недосконалість технічних засобів безпеки (огороджень, поручнів); незадовільної організації робіт (порушення режиму праці, неналежний нагляд за виконанням робіт та ін.); експлуатація невідповідного устаткування (обладнання); неправильна організація та утримання робочих місць, недоліки в навчанні безпечним умовам праці; непроведення інструктажу; залучення працівника до роботи не за його спеціальністю.

Комісія з розслідування нещасного випадку не визначила коло посадових осіб, які повинні були забезпечити безпечне виконання робіт, не встановила хто був безпосереднім керівником робіт, хто і як контролював дотримання правил безпеки під час виконання робіт.

Причина нещасного випадку повинна випливати з обставин, в акті мають бути вказані конкретні порушення норм і правил охорони праці, означення причин має бути чітким, лаконічним, технічно грамотним і відповідати правилам охорони праці.

Розслідування нещасного випадку зведено до зясування обставин, чи лузала потерпіла насіння, чи скаржилась вона на болі в колінному суглобі до настання нещасного випадку, чи вживала вона вино у обідню перерву в день падіння. Посилання на вказані обставини містяться як в поясненнях працівників відповідача, опитаних комісією як свідків нещасного випадку, так і у змісті акту повторного розслідування нещасного випадку, зокрема у розділі, де викладені обставини, за яких стався нещасний випадок.

З огляду на вказані обставини суд дійшов висновку, що комісією з повторного розслідування нещасного випадку не зясовані дійсні обставини і причини настання нещасного випадку, не установлені особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці.

Відповідач належним чином не виконав обовязок із забезпечення розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем, діяв з порушенням Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 30 листопада 2011 року № 1232.

Не погоджуючись з висновками комісії з повторного розслідування нещасного випадку щодо обставин і причин нещасного випадку потерпіла повторно не зверталась до органу Держгірпромнагляду, реалізовувала своє право на оскарження висновків за результатами розслідування цієї комісії в судовому порядку.

Акт проведення повторного розслідування нещасного випадку, в якому висновки про обставини, причину травмування та особу, з вини якої настав нещасний випадок, вказані без встановлення дійсних обставин випадку, не може бути визнано документом, що ґрунтується на вимогах закону.

Суд вважає необґрунтованими доводи представників відповідача та третьої особи, які будуються, в тому числі, на відсутності права позивача на оскарження висновків комісії з повторного розслідування нещасного випадку за умови її звернення до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Богуславському районі Київської області із заявою про здійснення встановлених законом виплат та отримання таких виплат.

Згідно довідки відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Богуславському районі Київської області № 05-02.16м від 07 липня 2015 року позивачу нарахована та виплачена допомога у звязку з тимчасовою непрацездатністю та інші виплати.

Незважаючи на факт проведення певних виплат, правильне визначення причин нещасного випадку має важливе значення для профілактики виробничого травматизму та впливає на розмір одноразової допомоги потерпілій.

Частиною 2 статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» встановлено, що в разі, якщо комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що ушкодження здоровя настало не лише з вини роботодавця, а й внаслідок порушення потерпілим нормативних актів про охорону праці, розмір одноразової допомоги зменшується на підставі висновку цієї комісії, але не більш як на 50 відсотків.

Комісією з охорони праці ТОВ «Агромир Плюс» 17 липня 2015 року прийнято рішення про зменшення потерпілій ОСОБА_4 розміру одноразової допомоги на 40 відсотків у звязку з порушенням нею законодавства про охорону праці, що було причиною травмування. Вказані обставини підтверджені протоколом засідання комісії з охорони праці ТОВ «Агромир Плюс» від 17 липня 2015 року (а.с. 208).

З огляду на викладене суд вважає, що права позивача порушені та підлягають захисту в порядку цивільного судочинства.

Вимогу позивача про визнання нещасного випадку таким, що стався з підстав порушення вимог законодавства з охорони праці посадовими особами товариства з обмеженою відповідальністю «Агромир Плюс» суд вважає необґрунтованою з наступних підстав.

За змістом статтей 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні правовідносини.

При задоволенні вимог про визнання недійсними висновків комісії з розслідування нещасного випадку суд своїм рішенням зобовязує роботодавця переглянути акти форми Н-5 та Н-1, а розслідування і встановлення причин нещасного випадку та складення після цього акта про нещасний випадок належить до компетенції комісії з розслідування нещасного випадку. Зміст складеного акта в разі незгоди з ним роботодавця або потерпілого може бути оскаржений в установленому порядку.

Суд не наділений повноваженнями органу, який проводить розслідування і встановлення причин нещасного випадку та складає акти за результатами розслідування, визначеного статтею 22 Закону України «Про охорону праці» та Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою КМУ від 30 листопада 2011 року № 1232.

Частиною 3 статті 10, частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст. 61 цього Кодексу.

Суд розяснив сторонам їх права та обовязки, а також наслідки їх невиконання і постановляє судове рішення на підставі тих доказів, що були надані сторонами.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на заявлені вимоги з метою захисту прав позивача суд вважає необхідним визнати недійсними висновки комісії з повторного розслідування нещасного випадку, що мав місце з ОСОБА_4 17 грудня 2014 року, викладені в акті проведення повторного розслідування нещасного випадку, складеному 24 березня 2015 року, щодо обставин, причин настання нещасного випадку та особи, з вини якої настав нещасний випадок, і зобовязати відповідача переглянути затверджені 24 березня 2015 року акт форми Н-5 та акт форми Н-1.

На підставі наведеного, ст. 153 КЗпП України, ст.ст. 6, 13-15, 22 Закону України «Про охорону праці», ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, якою затверджено Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57- 60, 64, 179, 208, 209, 212 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсними висновки комісії з повторного розслідування нещасного випадку, що мав місце з ОСОБА_4 17 грудня 2014 року, викладені в акті проведення повторного розслідування нещасного випадку, складеному 24 березня 2015 року, щодо обставин, причин настання нещасного випадку та особи, з вини якої настав нещасний випадок.

Зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю «Агромир Плюс» переглянути затверджені 24 березня 2015 року акт № 1 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, форми Н-1 та акт проведення повторного розслідування нещасного випадку форми Н-5.

Вимоги про визнання нещасного випадку таким, що стався з підстав порушення вимог законодавства з охорони праці посадовими особами товариства з обмеженою відповідальністю «Агромир Плюс» залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_16

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук