Справа № 315/840/15-ц
Номер провадження № 2/315/307/15
У х в а л а

21 серпня 2015 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Телегуз С.М., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Гуляйпільський підрозділ КП Імпульс" Пологівської райради про виділ частки із спільного майна та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

10 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про виділ частки із спільного майна та визнання права власності.

Дана заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 1 статті 3 ЦПК України зазначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, особа, яка звертається до суду в рамках цивільного судочинства має вказати підстави такого звернення, якими можуть бути тільки порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду з вищевказаним позовом ОСОБА_1 визначив підставою звернення непорозуміння та суперечки, які виникають між співвласниками житлового будинку з приводу користування та утримання будинку, при цьому кожному із співвласників належить по 1/2 частині будинку.

Позивач належним чином не обґрунтував свої позовні вимоги в частині викладення обставин, які б свідчили про наявність спору між ним та відповідачкою ОСОБА_2 та неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку, не зазначаючи про те, чи звертався він з даним питанням до нотаріальної контори, що впливає на наявність чи відсутність спору між сторонами.

Так, відповідно ст. ст. 364, 367 ЦК України, договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, чи про його поділ, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Іншими словами при наявності вказаних обставин, зазначених у ст. ст. 364, 367 ЦК України, позивачі мають право в будь-який час звернутися до нотаріуса з приводу виділу у натурі частки з нерухомого спільного майна, чи про його поділ, не звертаючись до суду з вказаним позовом.

Детально порядок визначення та зміну часток регламентовано «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим Наказом Мінюста України №296/5 від 22.02.12 року.

Відповідно до п. 6.6 глави 1 розділу ІІ зазначеного «Порядку…» учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу).

Згідно до п. 6.7 глави 1 розділу ІІ зазначеного «Порядку…», договір про визначення часток, зміну розміру часток є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. При цьому нотаріус або підшиває один примірник такого договору до правовстановлюючого документа, або вчиняє на цьому документі службову відмітку щодо посвідчення договору про визначення, зміну розміру часток.

На підставі 6.11 глави 1 розділу ІІ зазначеного «Порядку…», якщо між учасниками спільної часткової власності виникають спори щодо визначення, зміни розміру часток, а також виділу частки спільного майна в натурі (поділу), нотаріус відмовляє у вчиненні такої нотаріальної дії і роз`яснює заінтересованим особам їх право звернутися до суду для вирішення цих спорів.

Крім того, правовими підставами своїх вимог позивач вказує норми ст. ст. 364 та 367 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Отже, позовна заява містить одночасно дві позовні вимоги, які виключають одна одну -про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119,120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Враховуючи наведені обставини та вимоги процесуального законодавства, суддя вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 про виділ частки із спільного майна та визнання права власності залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді протягом п'яти днів з часу отримання копії ухвали, попередивши, що у випадку невиконання зазначених в ухвалі судді вимог позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст. ст. 119, 121, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Гуляйпільський підрозділ КП "Імпульс" Пологівської райради про виділ частки із спільного майна та визнання права власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Копію ухвали про залишення заяви без руху надіслати позивачу.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3