У Х В А Л А

10 серпня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Собіна І.М.,Оніпко О.В.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

за участі: позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Рівненського міського суду від 28 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Рівненського міського суду від 28 травня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернуто позивачу.

У поданій апеляційній скарзі позивач покликалась на порушення суддею норм процесуального права.

На її обґрунтування зазначала, що підставою для ухвалення оскаржуваної ухвали була та обставина, що зареєстрованим постійним місцем її перебування з 20 червня 2014 року по 20 лютого 2015 року було смт. Квасилів Рівненського району, що не належить до територіальної юрисдикції Рівненського міського суду. Натомість суддею не враховано, що вона має статус внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи; територіальний підрозділ центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, проставляє у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відмітку про реєстрацію місця проживання.

Згідно з цією довідкою з 5 травня 2015 року місце її перебування зареєстровано за адресою АДРЕСА_1. Позовна заява була подана 12 травня 2015 року , а тому на момент пред'явлення позову до суду нею додержано вимог закону про територіальну підсудність. Крім того, на її утримання перебуває неповнолітній син, що відповідно до ч.2 ст.110 ЦПК України дає право подати позов за місцем проживання чи перебування позивача.

З наведених підстав просила ухвалу судді скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що факт зареєстрованого постійного місця перебування позивача виключає підсудність справи Рівненському міському суду за територіальною ознакою.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

12 травня 2015 року позивач звернулася до Рівненського міського суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 Від шлюбних відносин сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 1-3, 22).

З письмової інформації, наданої адресно-довідкового підрозділу Управління державної міграційної служби в Рівненській області від 20 травня 2015 року №04/8966, вбачається, що місце перебування ОСОБА_1 зареєстроване в АДРЕСА_2, на час із 20 серпня 2014 року по 20 лютого 2015 року (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

За змістом довідки від 5 травня 2015 року №, що видана Управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому, ОСОБА_1 постійно проживала в АДРЕСА_3, і перемістилася з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_1 (а.с. 23).

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів України та міжнародних договорів України, як і інші громадяни, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Оскільки на момент звернення до суду місце постійного перебування позивача зареєстроване в населеному пункті, територіальна юрисдикційність якого належить до Рівненського міського суду, а на утриманні ОСОБА_1 є малолітня дитина, тому позовну заяву повернуто всупереч вимогам процесуального закону.

Так, норми ч. 2 ст. 110 ЦПК України передбачають право пред'явлення позовів про розірвання шлюбу за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти.

Відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України підставою для скасування ухвали і передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції є порушення суддею встановленого для його вирішення порядку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Рівненського міського суду від 28 травня 2015 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до того самого суду.

Головуючий: Суддя: