Категорія 5Доповідач Кучевський П. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Кучевського П.В.

Суддів: Денишенко Т.О., Стадника І.М.,

При секретарі: Топольській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Відкритого акціонерного товариства «Вінницьке управління механізації і автотранспорту» про визнання незаконним та протиправним рішень Виконавчого комітету Вінницької міської ради, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року позивачі звернулися до суду із позовом у якому просили суд визнати незаконним та протиправним п. 1 рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1611 від 26 грудня 1998 року «Про визнання співвласником сумісної часткової власності ВАТ «Вінницьке управління механізації і автотранспорту» в 108-квартирному житловому будинку АДРЕСА_1 та часткові зміни в рішеннях виконкому від 25 червня 1998 року №885, від 30.04.1998 року №541, в частині визнання співвласником сумісної часткової власності ВАТ «Вінницьке управління механізації і автотранспорту» в 108-квартирному житловому будинку АДРЕСА_1, а саме квартири №78.

Позовні вимоги мотивували тим, що рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради «Про визнання співвласником сумісної часткової власності ВАТ «Вінницьке управління механізації і автотранспорту» в 108-ми квартирному житловому будинку АДРЕСА_1» є незаконними, оскільки, прийняте з порушенням ЗУ «Про місцеве самоврядування», та за відсутності документів, що слугували підставою для прийняття такого рішення.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2015 року, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Апеляційного суду Вінницької області з апеляційною скаргою, в якій просять ухвалене у справі судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення по справі, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2015 року вказаними вимогам Закону відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 (батько та чоловік позивачів) 20 липня 1979 року був прийнятий на роботу в Управління механізації і автотранспорту машиністом автокрана.

У 1994 році дане підприємство було реорганізовано в Орендне підприємство «Управління механізації і автотранспорту».

У 1997 році підприємство реорганізовано у Публічне акціонерне товариство «Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва».

19.12.1997 року між ВАТ "Вінницьке управління механізації і автотранспорту" та працівником даного підприємства ОСОБА_5 укладено договір-зобов'язання, згідно умов якого, ОСОБА_5 виділено 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1. При цьому, у разі не виконання ОСОБА_5 умов договору за підприємством закріплювалося право перерозподілити квартиру іншим працівникам ВАТ "Вінницьке управління механізації і автотранспорту" (а.с. 14).

22 січня 2002 року ОСОБА_5 та члени його сім'ї ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали з МКП ЖЕК №21 договір найму житла в будинках державного житлового фонду - квартири АДРЕСА_1.

Згідно із поясненнями позивачів ОСОБА_5 здав ордер до МКП ЖЕК №21, що було єдиною правовою підставою для укладення договору найму.

З 01 серпня 2008 року по теперішній час будинок за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться на балансі Міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №5» (а.с. 29).

Як вбачається з повідомлення Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради від 11 березня 2014 року №Г-01-7332/01-20 ордер на спірну квартиру не зберігся.

Згідно із повідомленням МКП «ЖЕК №5» від 26 червня 2013 року №Г-356 ордер на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5 на підприємстві відсутній.

На даний час встановити наявність ордера та відповідно кількість членів сім'ї наймача, які мали право на вселення до спірної квартири не можливо.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. (а.с. 13). Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_5 вбачається, що він працював з 20.07.1979 року машиністом автокрана в Управлінні механізації і автотранспорту та 10.08.2007 року ОСОБА_5 із списків працівників управління виключений, в зв'язку зі смертю (а.с. 11-12),.

У особовому рахунку МКП ЖЕК№5 НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1, у відомостях про проживаючих осіб вказані: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_7

Листом Департаменту Вінницької міської ради від 11 березня 2014 року №Г-01-7332/01-20 відмовлено ОСОБА_2 в укладені договору найму. При цьому, підставами такої відмови у листі вказано, що позивачі проживають у квартирі без реєстрації, а ордер на квартиру не зберігся.

Судом встановлено, що дійсно позивачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2, а фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1. При цьому, позивачі сплачують комунальні послуги та квартплату за фактичним місцем проживання, що підтверджується довідкою МКП «ЖЕК №5» Департаменту житлового господарства від 12 серпня 2015 року №165 про відсутність заборгованості по їх особовому рахунку.

У травні 2014 року позивачі звернулися до суду із позовною заявою про встановлення факту їх проживання у спірній квартирі. Однак, під час судового засідання позивачам стало відомо, що згідно із рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1611 від 26 грудня 1998 року ВАТ «Вінницьке управління механізації і автотранспорту» визнано власником квартири АДРЕСА_1, у якій сім'я ОСОБА_2 проживає уже більше 17 років.

Дізнавшись про існування вищевказаних рішень Виконавчого комітету Вінницької міської ради позивачі оскаржили їх до суду.

Підставами скасування рішень Виконавчого комітету Вінницької міської ради ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вважають порушення відповідачем статті 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування» та відсутність в рішеннях від 26.12.1998 року №1611, 25.06.1998року №855 документів, що стали підставою для їх прийняття.

Так дійсно, як вбачається з листа виконавчого комітету Вінницької міської ради від 07 серпня 2014 року № Г-01-43847/1-00-10, під час пошукових робіт архівного відділу міської ради не знайдено документів, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення ВК Вінницької міської ради.

Суд першої інстанції також вживав заходи для витребування первинних документів на підставі яких прийнято спірне рішення виконкому.

В силу ч. 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 статті 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Колегією суддів повторно витребувано у Виконавчого комітету Вінницької міської ради запитуванні документи, на підставі яких встановлено наступні обставини справи.

04 листопада 1997 року Виконавчим комітетом Вінницької міської ради прийнято рішення №1123 «Про заселення першого пускового комплексу на 36 квартир 108-квартирного житлового будинку по АДРЕСА_1»

14 грудня 1997 року між замовником по будівництву 108 квартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 - ВАТ «Вінницький постійно-діючий будівельний поїзд №4» укладено з ВАТ «Вінницьке управління механізації і автотранспорту» договір № 70 про дольову участь у будівництві. За умовами договору замовник зобов'язувався виділити дольовику ВАТ «Вінницькому УМІА» одну двокімнатну квартиру №78.

Листом ВАТ ПДБП-4 від 08 квітня 1998 р №04-183 на ім'я Вінницького міського голови повідомлено про закінчення будівництва 2-го пускового комплексу 108 квартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, який будувався за рахунок організацій-дольовиків, яким виділено квартири, зокрема, ВАТ УМіА виділялася квартира №78 на підставі договору про дольову участь у будівництві від 14 грудня 1997 №70.

Згідно із рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25 червня 1998 року «Про заселення 72 квартир ІІ пускового комплексу в 108 квартирному житловому будинку АДРЕСА_1», 8764/10000 частки будинку передано на баланс ЖЕК №21 та зареєстровано міською радою як державну власність. Квартири 76 та 78 у вищевказаному будинку залишились не розприділеними.

Як вбачається з довідки ВАТ ПДБП - 4 від 03 серпня 1998 р. №04-325, ВАТ Вінницьке УМіА розрахувалося у повному обсязі за дві трикімнатні квартири №73, 80 та три двокімнатні квартири №67,76,78 в 108 квартирному житловому будинку АДРЕСА_1, 31.

ВАТ Вінницьке УМіА звернулося з листом від 25.08.1998 року вих. №325 на ім'я Вінницького міського голови, у якому вказало, що згідно договору №70 від 14.12.1997 р. і договору №34 від 01.09.1997 р. ВАТ УМіА за кошти підприємства були куплені квартири в 108 квартирному житловому будинку по АДРЕСА_1 кв. №76 та №78, та відповідно просило видати свідоцтво на право власності.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування» в редакції Закону від 06.10.1998 року до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, окрім іншого, належало: управління об'єктами житлово-комунального господарства; облік та реєстрація відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності, здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності.

26.12.1998р. Виконавчим комітетом Вінницької міської ради прийнято рішення №1611 «Про визнання співвласником сумісної часткової власності ВАТ «Вінницьке управління механізації і автотранспорту» в 108-квартирному житловому будинку АДРЕСА_1 та часткові зміни в рішення виконкому від 25.06.1998р. №855, від 30.04.1998р. №541

Право власності на квартиру АДРЕСА_1, зареєстровано за ВАТ "Вінницьке управління механізації і автотранспорту", на підставі свідоцтва про право власності № 471 від 02.02.1999р., виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 26.12.1998р. №1611. Державна реєстрація права власності проведена КП "ВООБТІ" 16.02.1999 року.

Таким чином, рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1611 від 26.12.1998 року прийняте в межах повноважень визначених ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування», та на підставі вище вказаних договорів про дольову участь у будівництві, а також документів, що підтверджували факт придбання ВАТ Вінницьке УМіА спірної квартири. Правові підстави для скасування рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1611 від 26.12.1998 року відсутні.

Крім цього, за договором-зобов'язання від 19.12.1997 р., укладеним ОСОБА_5, без зазначення членів сім'ї, він отримав квартиру у користування, та за життя до 11 липня 2007 року не порушував питання відчуження жила, чи оспорення права власності.

Право вибору способу захисту, передбаченого законом, належить особі, яка звернулася за захистом свого права (ст. ст. 3, 4, 11 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивачеві належить й право визначення предмета і підстав позову.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Предметом даного цивільно-правового спору є рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1611 від 26.12.1998 р. «Про визнання співвласником сумісної часткової власності ВАТ «Вінницьке управління механізації і автотранспорту» в 108-квартирному житловому будинку АДРЕСА_1».

Доводи позивачів про незаконність та безпідставність рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1611 від 26.12.1998 р. спростовані доказами поданими представниками відповідачів. Інших доказів, на підтвердження обгрунтованості заявлених позовних вимог, позивачами та їх представником не надано.

Таким чином, суд першої інстанції з врахуванням допустимості, достовірність кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв'язку в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов правильного висновку, про не доведеність позовних вимог до виконавчого комітету Вінницької міської ради, ВАТ "Вінницьке управління механізації і автотранспорту" про визнання незаконним та протиправним рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ П.В. Кучевський

Судді /підпис/ Т.О. Денишенко

/підпис/ І.М. Стадник

Згідно із оригіналом

Головуючий: П.В. Кучевський