АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Головуючий 1 інст.- Гетьман Р.А. Доповідач- Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Швецової Л, А.

суддів - Малінської С.М., Даниленка В.М.,

при секретарі - Подпрядовій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2010 року за заявою ОСОБА_2 3-тя особа Харківська міська рада про встановлення факту права власності на долю 13/100 частини домоволодіння, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт права власності на долю в 13/100 частин домоволодіння по вул. Леніна буд. 25 у м. Харкові, в обґрунтування заяви вказав, що вказане нерухоме майно було йому передано по акту-приймання передачі від 08.07.2010 року Дзержинським ВДВС Харківського МУЮ у власність за виконавчим листом про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувана ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу на виконання вироку суду від 06.07.2000 року та рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.06.2010 року. Заявник вказав, що фактично володіє та користується на праві власності стягненим на його користь нерухомим майном, а саме 13/100 частиною домоволодіння по вул. Леніна буд. 25 у м. Харкові, однак не може здійснити його реєстрацію у КП «Харківське МБТІ№» у зв»язку з тим, що для здійснення реєстрації необхідне рішення про визнання факту права власності на цей об»єкт нерухомого майна.

В судовому засіданні 04.10.2010 року представник заявника заявив клопотання про зняття арешту з спірних 13М00 частин домоволодіння по вул. Леніна буд. 25 у м. Харкові, який був накладений в ході виконавчого провадження.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2010 року заява ОСОБА_2 задоволена. Встановлено факт права власності на долю 13/100 частин домоволодіння по вул. Леніна буд. 25 у м. Харкові за ОСОБА_2 Знято арешт з 13/100 частин домоволодіння по вул. Леніна буд. 25 у м. Харкові у КП «ХМБТІ» та Першій нотаріальній конторі м. Харкова, який був накладений постановою від 16.01.2001 р. державного виконавця Дзержинського відділу виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

На вказане рішення ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга, в якій він просить рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні заяви про встановлення юридичного факту, мотивуючи це тим, що суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, не зясував, що м саме він є власником спірної частки домовлодіння.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду, у зв»язку з тим, що між сторонами виник спір про право.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про встановлення факту права власності на долю 13/100 частин домоволодіння по вул. Леніна у м. Харкові та зняття арешту з долі 13/100 частин спірного домоволодіння, районний суд виходив з того, що за ОСОБА_2 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова визнано право власності на 13/100 частин домоволодіння і тому є всі підстави для встановлення факту права власності.

Згідно зі ст. 234 ЦК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 зазначеної статті передбачені категорії справ, які розглядаються в порядку окремого провадження.

Так, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа Дзержинський ВДВС ХМУЮ про визнання права власності на долю в єдиному домоволодінні було задоволено частково. Зобовязано Дзержинський ВДВС ХМУЮ передати ОСОБА_4 у власність долю 13/100 частин домоволодіння по вул. Леніна буд. 25 у м. Харкові, яка належить ОСОБА_1 в рахунок погашення суми боргу за виконавчими листами від 12.12.200 року та від 02.12.2005 року, виданими Дзержинським районним судом м. Харкова.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2010 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 червня 2010 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на долю в єдиному домоволодінні відмовлено.

Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і не має можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Судова колегія приходить до висновку, що на час ухвалення рішення, заявник не мав належних та допустимих доказів на підтвердження свого права власності, оскільки ОСОБА_1 за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.06.2010 року фактично не був позбавлений права власності, оскільки предметом позову позбавлення ОСОБА_1 права власності не ухвалювалося і тому суд першої інстанції необгрунтовано прийшов до висновку про встановлення факту прав власності за ОСОБА_2, а відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України повинен був залишити заяву без розгляду у звязку з тим, що виник спір про право.

Крім цього, судова колегія вважає, що судом першої інстанції необгрунтовано було розглянуто клопотання про зняття арешту з долі 13/100 частин спірного домоволодіння

Відповідно до ч. З ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову мозку гь бути скасовані судом, який розглядає справу.

Судовим розглядом встановлено, що по вказаній справі арешт судом не накладався, а був накладений державним виконавцем відповідно до ст. 55 Закону України „ Пре виконавче провадження у звязку з виконанням вироку суду, тому суд першої інстанцг вийшов за межі заявлених вимог щодо встановлення факту і необгрунтовано зняв арешт накладений 16.01.2001 року постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ. Таким чином, судова колегія відмовляє у задоволенні клопотання про зняття арешту зІЗМОО частин домоволодіння по вул. Леніна буд. 25 у м. Харкові у КП «ХМБТІ» та Першій нотаріальній конторі м. Харкова, який був накладений постановою від 16.01.2001 р. державного виконавця Дзержинського відділу виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Керуючись ст. 303, 304, п.4 ч. 1 ст. 307, ч.І ст. 310, ст.ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2010 року

скасувати.

Заяву ОСОБА_2 3-тя особа Харківська міська рада про

встановлення факту права власності на долю 13/100 частини домоволодіння залишити без

розгляду.

В задоволенні клопотання про зняття арешту з 13/100 частин домоволодіння по вул.

Леніна буд. 25 у м. Харкові у КП «ХМБТІ» та Першій нотаріальній конторі м. Харкова,

який був накладений постановою від 16.01.2001 р. державного виконавця Дзержинського

відділу виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відмовити.

Ухвала набирає законної сили після проголошення але протягом 20 днів може бути

оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних

справ.

Головуючий - суддя - Судді -