АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

ГоловачоваЯ.В.

при секретарі Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 5 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 5 серпня 2015 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 липня 2015 року і до досягнення донькою повноліття.

Не погодившись з рішенням суду в частині визначення розміру аліментів, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати винесення судом рішення і до повноліття дитини (а.с.27-29).

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_3 не з'явився, про місце та час апеляційного розгляду повідомлений у телефонному режимі, що не суперечить положенням ч.6 ст.74 ЦПК України та підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою (а.с.43).

10 жовтня 2015 року ОСОБА_3 надіслав до суду заяву, в якій просив судове засідання провести у його відсутність (а.с.45).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення ОСОБА_4, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

4 листопада 2000 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб Міському ВДРАЦС Горлівського міського управління юстиції у Донецькій обл., про що складено відповідний актовий запис №1215. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.3).

В шлюбі у сторін народилася донька, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою від 13 листопада 2014 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих па лініях зіткнення (а.с.5). Дитина знаходиться на утриманні матері, відповідач проживає окремо.

Згідно довідки ДП "Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г. Шевченка" від 3 вересня 2015 року №265 відповідач працює в Національному академічному театрі опери та балету України ім. Т.Г. Шевченка на посаді адміністратора.

Згідно наданих відповідачем роздруківок про перерахування коштів він постійно перераховував кошти на утримання дитини. Дана обставина також визнається сторонами.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів та визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції виходив з розміру заробітної плати відповідача та розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, визначеного положеннями Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік".

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_4 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальні частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга відповідача ОСОБА_3 не містить.

Доводи апеляційної скарги про те, що районний суд при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував заперечень ОСОБА_3 на позов, в яких останній просив стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку, оскільки така сума становитиме в середньому 747 грн. 25 коп на місяць, що відповідає вимогам ст.182 СК України, відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

У даному конкретному випадку з матеріалів справи убачається, що сторони є особами переміщеними з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих па лініях зіткнення. Дитина знаходиться на утриманні матері, відповідач проживає окремо.

Із пояснень ОСОБА_4 під час судового розгляду убачається, що у зв'язку з подіями на сході України вона з дитиною вимушена винаймати житло у м. Києві, що передбачає вагомі витрати. Водночас відповідач живе у родичів і не має значних витрат, пов'язаних із наймом житла.

З огляду на викладені обставини, ураховуючи вартість оренди житла у м. Києві, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, оскільки позивач несе значні витрати, пов'язані із забезпеченням належних умов проживання дитини.

Посилання апеляційної скарги на ту обставину, що позивач проживає окремо від відповідача з іншим чоловіком та має намір одружитись в найближчий час не мають правового значення при вирішенні питань стосовно аліментних зобов'язань батьків, зокрема, питання про визначення розміру аліментів, оскільки обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений виключно на батьків (ст.180 СК України).

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 5 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

Я.В. Головачов