справа № 133/1684/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі головуючого судді Воронюк В.А
при секретарі Полонській Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернувся в суд із позовом в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 06 серпня 2002 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управліня юстиції Вінницької області за актовим записом №108, неповнолітніх дітей просить залишити з ним.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06 серпня 2002 року вони з відповідачкою уклали шлюб, зареєструвавши його в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції за актовим записом №108. Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розлучення стало те, що вони не можуть знайти спільної мови при вирішенні питань сімейного життя, часто конфліктують. Вважає, що примирення між ними не можливе, їхній шлюб існує тільки формально і тому його необхідно розірвати.
Позивач в судове засідання не з"явився, проте подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з"явилась, хоч належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутність не надавала.
За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (постановляє заочне рішення).
У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково.
Судом встановлено, що сторони 06 серпня 2002 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №108, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №163287 ( а.с.5).
Від спільного проживання мають двох дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).
Сторони припинили подружні відносини. Причиною розлучення стало те, що між сторонами не має взаєморозуміння, у них різні характери та погляди на життя.
Таким чином суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, так як в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.
Що стосується позовних вимог про визначення місця проживання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживати з батьком - ОСОБА_1. , то в цій частині позовних вимог позивачу необхідно відмовити.
Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними вирішується органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків , особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення .
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного заробітку, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації, тобто перевага надається матері.
Як зазначено в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України " від 12 червня 1998 року , суд при вирішенні спору про місце проживання дитини має враховувати те, хто із батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, ососбисті якості батьків, можливість створення належних умов до виховання дитини.
Відповідно до ч.3 ст. 10 , ч.1,2 ,4ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..
Докази подаються стронами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може грунтуватись на припущеннях.
Позивач не зазначив у позовній заяві жодної підстави про необхідність залишення проживати неповнолітніх дітей з ним, ненадав жодного доказу про неможливість проживання неповнолітніх дітей з матір'ю, не довів, можливість створення ним належних умов до виховання дитини.
Керуючись ст.ст. 105, 110, 112 СК та ст.ст.10,57-60,, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково..
Шлюб, зареєстрований 06 серпня 2002 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №108 між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Жовтоног) ОСОБА_5 - розірвати.
В частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей з позивачом - відмовити .
На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом 10 днів після проголошення рішення, а особами, які не були присутніми при проголошені рішення - в той же строк з дня отримання копії рішення для ознайомлення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Суддя : В.А. Воронюк