Єдиний унікальний номер 725/3191/15-ц
Номер провадження 2/725/665/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2015 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Галичанського О.І.

при секретарі Сорокан М.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1;

відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права власності на 1/4 частку квартири, визнання за позивачем права власності на цю частку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з цією позовною заявою до суду і після уточнення позовних вимог та залучення співвідповідача просив припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частку квартири № 2 на вул. О.Кобилянської, 20 у м. Чернівці. Також просив стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 227518 грнивень, внесених позивачем на депозитний рахунок суду і стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частках на користь ОСОБА_4 судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і обґрунтовуючи позовні вимоги пояснив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.12.2014 p., зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_4 є власником 3/4 частин трикімнатної квартири №2 на вул.О.Кобилянської, 20 м.Чернівці загальною площею 77,40 кв.м (надалі - Квартира). Зазначену квартиру (частку) ОСОБА_4 набув у власність внаслідок спадкування за законом після смерті свого батька - ОСОБА_6. Відповідач є власником 1/4 цієї квартири, але ніколи не проживав в ній та не проживає на даний час. ОСОБА_2 забезпечений постійним місцем проживання в іншій квартирі та проживає там постійно протягом значного часу і з набуттям права на частку в спірній квартирі не втратив права проживати в іншому місці. Також зазначив, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо завдання шкоди його інтересам внаслідок припинення його права на частку.

У відповідності до ч.2 ст.365 ЦК України позивач вніс на депозитний рахунок грошову суму у розмірі 227518 грн. за квитанцією, оригінал якої надав для огляду в судовому засіданні, залишивши в матеріалах справи копію.

Стверджує, що частка квартири у розмірі 1/4 є незначною та не може бути виділена в натурі, а квартира також не може бути поділена в натурі між співвласниками відповідно до розміру їх часток (3/4 і 1/4).

Відповідач і його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову і пояснили, що 1/4 частка квартири АДРЕСА_2 є єдиною власністю відповідача і він бажає проживати в цій квартирі, користуючись своєю часткою. Вважають, що припинення права власності на його частку у спільному майні завдасть йому істотної шкоди, оскільки на даний час через свій молодий вік він проживає разом із матір»ю, а в майбутньому планує проживати окремо і для реалізації таких планів розраховує саме на частку в спірній квартирі. Розмір частки дає можливість проживати в окремій кімнаті і користуватися спільними допоміжними приміщеннями. Фактична загальна площа спірної квартири, у відповідності до технічної документації становить 86, 9 квадратних метри. Вважають, що він з позивачем, як співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, тим більше, враховуючи факт постійного проживання позивача в м. Львів.

Судом досліджено письмові докази:

-свідоцтво про право позивача на спадщину за законом на ? спірної квартири (а.с.5,); витяг з реєстру прав власності, відповідно до якого ОСОБА_4 є власником 3/4 у спірному майні (а.с.6); свідоцтво про право власності спадкодавців (а.с.7); свідоцтва про смерть спадкодавців (а.с.8,9); технічний паспорт спірного житла (а.с.11-12); висновок експертного будівельно-технічного дослідження спірної квартири № 33/04-15 (а.с.13-17), до визначення вартості квартири у якому суд ставиться критично, оскільки такий висновок не є висновком експертизи, а експерт, який проводив таке дослідження не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. Висновок додаткового експертного будівельно-технічного дослідження №34/06-15 (а.с.50-54).

Судом також досліджена спадкова справа (а.с.59-116).

Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, а для встановлених правовідносин слід застосувати наступні правові норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України-власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частина 3 цієї статті передбачає, що усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частина 1 ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1)частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Судом встановлено, що позивач є власником 3/4 квартири АДРЕСА_2, а відповідач є власником 1/4 цієї ж квартири. Позивач постійно проживає в м. Львів. Право власності на частки у спірній квартирі сторонами набуто правомірно. 1/4 частка спірної квартири не може бути виділена в натурі, з чим погодились сторони, проте ця частка не є незначною, з огляду на загальну площу квартири (86,90 квадратних метри) і наявність у ній 3 кімнат (площі яких становлять 14, 70; 16,00;16,30 квадратних метри відповідно до технічної характеристики) (а.с.137)

Згідно частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Це правило також закріплене у статті 60 ЦПК України.

Позивачем не надано суду доказів того, що спільне володіння і користування спірною квартирою є неможливим. Натомість відповідач пояснив суду про можливість спільного користування житлом, посилаючись на те, що планує приходити в квартиру у вечірній час і ночувати у ній, а решту проводити на роботі. Представником позивача не заперечено факту постійного проживання позивача у м. Львів.

Відповідачем, з посиланням на те, що 1/4 частка спірної квартири є його єдиною власністю і користуючись цією часткою він буде мати можливість повноцінно проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1. Кобилянської в м. Чернівці доведено, що припинення його права на цю частку завдасть йому істотну шкоду, також з причин того, що квартира розташована у самому центрі міста і проживаючи у цій квартирі він матиме ізольовану кімнату та можливість користуватися санвузлом і кухнею.

Незважаючи на те, що сторонами визнано, що згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження спірної квартири № 33/04-15 (а.с.13-17) і висновком додаткового експертного будівельно-технічного дослідження №34/06-15 (а.с.50-54) технічна можливість поділу між співвласниками квартири №2 буд.№ 20 по вул. О.Кобилянської в м. Чернівці у співвідношенні 3/4 та 1/4 в натурі відсутня і запропонувати варіанти поділу квартири в натурі не виявляється можливим, внесення позивачем 227518 грн. на депозитний рахунок грошової компенсації вартості належної ОСОБА_2 частки спірної квартири не є безумовною підставою для позбавлення відповідача права на частку у спірному майні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 319, 321, 365 ЦК України, ст. 10, 60, 88, 208-215 ЦПК України

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_3 і визнання за ОСОБА_4 права власності на цю частку квартири відмовити.

Внесені ОСОБА_4 19.08.2015 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області 227518 (двісті двадцять сім тисяч п»ятсот вісімнадцять) гривень (р/с отримувача 0089; код отримувача 26311401; МФО отримувача 856135) після набрання рішенням законної сили повернути ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський