Справа № 610/2589/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Усенко С.І.,

за участі секретаря Панової О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Балаклійської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім"єю разом із спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В:

10.08.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про встановлення факту проживання її та ОСОБА_2 однією сім»єю з вересня 2009 року по 30 грудня 2014 року (день смерті).

В обгрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що з 2009 року до 30.12.2014 року вона та ОСОБА_2 проживали однією сім»єю. 30 грудня 2014 року ОСОБА_2померла, а за її життя заповіт не був складений. Враховуючи відсутність спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черг, заявниця має право на спадкування за законом у четверту чергу. Встановлення юридичного факту проживання однією сім»єю зі спадкодавцем не менше як п»ять років до часу відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину.

В судове засідання ОСОБА_1 не з"явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, однак надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Дслідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Із роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Встановлення факту постійного проживання заявниці та ОСОБА_2 має для заявниці суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця. В інший спосіб захистити свої спадкові права, як через встановлення даного факту, заявниця не може.

Судом встановлено, що 30 грудня 2014 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.5).

Згідно акта обстеження від 06.08.2015 року, виданого депутатом Балаклійської міської ради Харківської області, ОСОБА_2 постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 по день смерті разом з ОСОБА_1 (а.с.10).

Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 зверталася тільки заявниця ОСОБА_1, в зв"язку з чим 19.06.2015 року була заведена спадкова справа (а.с. 13).

П. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» надає роз'яснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільними побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що з ОСОБА_2 вони були найкращими подругами. Оскільки ОСОБА_2 була похилого віку та проживала одна, заявниця почала постійно відвідувати її, а з 2009 року почала проживати разом з нею. З того часу вони почали спільно вести господарство, заявниця надавала нематеріальну та матеріальну допомогу ОСОБА_2, а після її смерті справами по її похованню.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вересня 2009 року по 30 грудня 2014 року підтвердили свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 , про що надали суду письмові пояснення.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім»єю понад п»ять років.

Керуючись ст. ст. 3, 11, 57-60, 234 п.5 ч.2, 256 ч.1 п.1, 257, 259 ЦПК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд-

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, 16.10.1955р.н., разом із ОСОБА_2, померлою 30 грудня 2014 року, однією сім»єю за адресою: АДРЕСА_1, починаючи з вересня 2009 року і по день смерті останньої.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ