н/п 2/490/2493/2015 Справа № 490/1331/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
06 серпня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Батченка О.В. при секретарі Нікулічевій А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаєві до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
В лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаєві суму несплачених платежів в розмірі 413 грн. 21 коп.
Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Представник позивача, згідно наданої заяви, просив розглядати справу без його участі, позов підтримав, на заочний розгляд справи згоден. Відомості про поважність причин неявки в судове засідання відповідача матеріали справи не містять.
Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів.
Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 в 2008 році зареєструвалась у відділені виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Центральному районі м. Миколаєва, правонаступником якого є позивач, як фізична особа-підприємець страхувальник.
Відповідно до п. 3 ст. 6 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили страту працездатності» № 1105, страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках застраховані особи.
Статтею 7 того ж Закону передбачено, що роботодавцем відповідно до цього Закону вважається: юридична (підприємство, установа, організація) або фізична особа, як в межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб.
29 грудня 2014 року ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку діяльність, про що внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.
Разом з цим, відповідно до розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків, у неї виникла заборгованість хі сплати страхових внесків в розмірі 413 грн. 21 коп.
Верховний Суд України в своїх «Висновках Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України» пунктом 6 розяснив, що з огляду на положення статей 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобовязань для фізичної особи підприємця є те, що у разі припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобовязання не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа підприємець відповідає за своїми зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Відповідно до вимог ст. 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», страхувальник зобовязаний своєчасно та повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, а саме щомісячно, в день одержання коштів на оплату праці.
Розмір страхових внесків обчислюється: для роботодавців у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, що визначають відповідно до ЗУ «Про оплату праці», які підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб.
Відповідно до п.п. 4 п. 7 прикінцевих положень ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», строк сплати яких не настав на 01 січня 2011 року, не сплачені станом на 01 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 01 січня 2011 року.
Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообовязкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.
На період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообовязкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю спати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ст. 55 Закону та п. 10 Інструкції № 36, усі спірні питання, які виникають між страхувальником та робочим органом виконавчої дирекції Фонду з приводу нарахування страхових внесків і пені, стягнення недоїмки, неприйняття до заліку витрат в рахунок страхових внесків, вирішується в судовому порядку.
Оскільки пеня та донараховані страхові внески відповідачем не сплачені в повному обсязі в установлений строк, вона підлягає стягненню в примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню.
В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаєві суму несплачених платежів в розмірі 413 (чотириста тринадцять) грн. 21 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Центрального районного суду м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачем до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його оголошення.
Суддя Центрального районного суду
м. Миколаєва ОСОБА_2