Справа № 736/791/15-ц
Номер провадження 2/736/189/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Чурупченка М.І.,

при секретарі Макуха О.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

законного представника неповнолітнього відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2015 року, ОСОБА_1 звернулась до суду та просить винести рішення та встановити факт її проживання однією сімєю із ОСОБА_6 з вересня 2006 року по 19 січня 2015 року, визнати за нею право власності на ? частину автомобіля та ? частину будинку.

Свої вимоги аргументує тим, що з осені 2006 року вона перебувала із ОСОБА_6 у фактичних шлюбних відносинах (проживали разом однією сімєю без реєстрації шлюбу). Вони мали усталені відносини, притаманні подружжю: вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет та взаємні права та обовязки. Ці обставини можуть підтвердити фотографії, що вказують на спільне проживання та відпочинок, договори та довідки, що підтверджують спільне ведення побуту. Крім цього факт спільного проживання можуть підтвердити і ряд свідків.

Враховуючи вище викладене позивач вважає, що за нею маж бути визнане право власності на ? частину автомобіля марки ЗАЗ модель 110307, легковий седан В, номер шасі Y6D6532, колір червоний, та ? частину будинку, що знаходиться за адресою: м. Корюківка, провул. Горького, 39.

Під час проживання однією сімєю, ні позивач ні ОСОБА_6 не перебували в будь-якому іншому шлюбі.

19.01.2015 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. В нього залишилася дочка, яка належить до першої черги спадкоємців.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав думку своєї довірительки та просив задовольнити позов.

У судовому засіданні відповідач та представник відповідача заперечують проти задоволення позовної заяви.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Можу повідомити, що останні девять років життя ОСОБА_6 були найкращими роками. В цей час він проживав із ОСОБА_1 у будинку його матері. Жили як подружжя: вели спільне господарство, робили ремонт, сумісно купували електротехніку. Жили вони разом з осені 2006 року по день його смерті.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомила, що вона являється рідною дочкою ОСОБА_1 В кінці 2006 року ОСОБА_6 запропонував її матері розписатися та проживати разом. Коли вона вперше прийшла до них у гості, то умови проживанні були дуже не прийнятними, але за ввесь цей час, що вони проживала разом, вони зробили всюди ремонт, накупували меблів і електротехніки, поміняли паркан, тобто жили дружно, як повноцінне подружжя. З колишньою дружиною та з дочкою він не спілкувався та взагалі не хотів бачити.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Лідія та Володимир жили добре та дружно. Володю знає з 2006 року, саме з того часу як ОСОБА_1 пішла до нього жити. Проживали вони як чоловік та дружина, разом вели господарство, купували речі, продукти, разом робили ремонт.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона з ОСОБА_1 дружать з дитинства. Лідія познайомилась із ОСОБА_6 у 2006 році та в кінці року почали разом проживати. Жили вони як подружжя, разом вели спільне господарство, займались благоустроєм будинку та ділянки.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона проживає в м. Корюківка, по провл. Горького, 33. З осені 2006 року до ОСОБА_6 прийшла жити ОСОБА_1 Жили вони як подружжя. Завжди вони були разом і на городі і у місті. Жили вони добре, разом вели спільне господарство, займались благоустроєм будинку.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що з осені 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 почали проживати разом як чоловік та дружина. Воли разом вели спільний побут, поставили паркан, поміняли вікна, перекривала дах. Жили вони дружно. Які відносини були у ОСОБА_6 колишньою дружиною їй не відомо.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що з кінця 2006 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 почали проживати разом як чоловік та жінка. Разом вели спільне господарство, робили ремонти, упорядковували город, тобто жили як звичайна сімя.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що ОСОБА_1 знає з того часу як вона зявилась у нас на вулиці. З 2006 року вони почали разом жити, як чоловік та дружина. Разом вели спільне господарство, поміняли паркан, дах, вікна. Жили дружно, не сварились. І діти і онуки їздили до них у гості. Все у них було добре.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15, пояснила, що вона проживає недалеко від ОСОБА_6 В кінці 2006 року ОСОБА_1 прийшла до ОСОБА_14 жити в якості дружини. Жили вони дружно. Разом вели спільне господарство, займались благоустроєм будинку та ділянки. Коли згорів сарай на поміч прийшла Лідина рідня та сусіди.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_1 Вперше ОСОБА_6 вона побачила навесні 2006 року. З осені 2006 року ОСОБА_6 запропонував її матері проживати разом і вона погодилась. На той час в будинку був повний безлад, умови були не придатні для нормального життя. За час подружнього життя мати та ОСОБА_6 сумісними силами навели лад, зробили ремонт. Жили вони разом дружно не сварились. Разом вели господарство, займались благоустроєм будинку та ділянки.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони та свідків, вважає за необхідне позов задовольнити частково. По справі встановлено, що з осені 2006 року позивач перебувала із ОСОБА_6 у фактичних шлюбних відносинах (проживали разом однією сімєю без реєстрації шлюбу). Вони мали усталені відносини, притаманні подружжю: вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет та взаємні права та обовязки. Ці обставини, спільного проживання підтвердили свідки.

У вересні 2004 року ОСОБА_6 придбав автомобіль марки ЗАЗ модель 110307, легковий седан В, номер шасі Y6D6532, колір червоний. Між ним та ЗАТ «АІСЕ Україна» було укладено угоду №56655, відповідно до умов якої фірма надала, а ОСОБА_6 отримав послуги, спрямовані на придбання автомобіля через систему Автоплан. 02 серпня 2007 року всі грошові зобовязання перед ЗАТ «АІСЕ Україна» були повністю виконані.

Окрім того, на підставі рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2008 року ОСОБА_6 було набуто право власності на спадкове майно, будинок, що знаходиться за адресою: м. Корюківка, провул. Горького, 39.

Під час проживання однією сімєю, ні позивач ні ОСОБА_6 не перебували в будь-якому іншому шлюбі.

19.01.2015 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. В нього залишилася дочка, яка належить до першої черги спадкоємців.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до вимог п. 15 постанови Пленуму верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки не є визначальною обставиною.

Судом встановлено, що факт проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з вересня 2006 року по 19 січня 2015 року підтверджується: показами позивача та свідків. В цій частині позов підлягає задоволенню.

Що стосується будинку, то право власності на будинок померлий ОСОБА_6 набув на підставі рішення суду у спадок після смерті матері. Спірний житловий будинок є спадковим майном, а згідно ЦПК України майно набуте через спадок не ділиться між подружжям, навіть якщо воно було набуте під час шлюбу. Отже, відповідно до ст.ст. 1260, 1268 ЦК України, померлий ОСОБА_6 є таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері. За таких підстав позивач не має права власності на отриманий померлим у спадок житловий будинок.

Щодо автомобіля, то автомобіль був придбаний ОСОБА_6 у 2004 році, тобто до того, як ОСОБА_1 та він почали проживати разом, а також ним у 2007 році всі грошові зобовязання за автомобіль виконані, про що є відповідне повідомлення. Ніяких доказів того, що позивач брала участь у сплаті кредиту за це авто суду надано не було. Тому і в цій частині позову слід відмовити.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, а саме: у частині встановлення факту проживання позивача однією сімєю без шлюбу з померлим ОСОБА_6 з вересня 2006 року по 19.01.2015 року, а в іншій частині позову слід відмовити.

Судовий збір сплачений заявником на користь держави при зверненні з заявою до суду, що повязаний з розглядом даної цивільної справи слід залишити за нею.

Оскільки позов задовольняється частково, а відповідач просить відшкодувати понесені нею витрати на юридичну допомогу, то ці витрати слід стягнути з позивача на користь відповідача згідно квитанції.

На підставі вище викладеного керуючись ст.ст. 208-209, 212-215, 218, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу та визнання права власності - задовольнити частково.

Визнати факт проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_6 однією сімєю з вересня 2006 року по 19 січня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2000 (дві тисячі) грн. понесених нею витрат на юридичну допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Сплачені судові витрати позивачем залишити за нею.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. І. Чурупченко