АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/5711/14-ц Номер провадження 22-ц/786/711/15Головуючий у 1-й інстанції Сорока К. М. Доповідач ап. інст. Карнаух П. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - судді Карнауха П.М.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

при секретарі : Ткаченко Т.І.

за участю: позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 січня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної виконавчої служби Октябрського району Полтавського міського управління юстиції про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що у провадженні Октябрського ВДВС знаходиться виконавче провадження від 17.07.2013 року про стягнення з нього штрафу у розмірі 510 грн. на користь держави, який він у добровільному порядку сплатив та надав квитанцію державному виконавцю, яку в нього безпідставно відмовився приймати та було винесено постанову про стягнення судового збору.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 січня 2015 року у задоволення позову відмовлено за безпідставністю.

З рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій просив дане

рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає, що рішення ухвалене з порушенням норма матеріального і процесуального права, неповного з'ясування усіх фактичних обставин справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся з позовом до Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що в провадженні виконавчої служби знаходиться виконавче провадження від 17 липня 2013 року про стягнення з нього штрафу у розмірі 510 грн. на користь держави. В добровільному порядку позивач сплатив штраф 28 серпня 2013 року та надав державному виконавцю Радченку В.В. квитанції № 119095442, але державний виконавець відмовився брати квитанцію.

24 вересня 2013 року державний виконавець відмовився брати квитанцію без надання будь-яких пояснень.

На звернення позивача на ім'я начальника Октябрського ВДВС стосовно незаконних дій державного виконавця, 23 вересня 2013 року було направлено постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору та запропоновано сплатити виконавчий збір.

Дана постанова була оскаржена ОСОБА_2 до районного суду стосовно незаконних дій державного виконавця.

30 січня 2014 року Октябрським районним судом м. Полтави задоволено скаргу, визнано дії дежавного виконаця незаконними та скасовано зазначену постанову.

Ухвалу районного суду від 30 січня 2014 року скасовано апеляційним судом Полтавської області, провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця закрито. /а.с. 55-57/

Як убачаєтсья з матеріалів справи, зазначену постанову дежавного виконавця оскаржено позивачем до Полтавського окружного адміністративного суду.

17 липня 2014 року позов було задоволено та визнано дії протиправними, та скасовано постанову державного виконавця від 23 вересня 2013 року. /а.с. 29-31/

Не погодившись з даним рішенням Октябрським ВДВС подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного адміністративного суду, яку відхилено та залишено без змін ухвалою від 01 вересня 2014 року. /а.с. 26-28/

Октябрським ВДВС подана касаційна скарга на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2014 року, яка ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 26 вересня 2014 року відмовлено у відкритті касаціного провадження. /а.с. 53-54/

У зв'язку з неправомірними діями відповідача, позивач зазначає, що йому завдано моральну шкоду, так як весь час відчував себе ошуканим, що негативно вплинуло на його психічний та фізичний стан, змусило його нервувати, переживати.

ОСОБА_2 є інвалідом другої групи та весь час змушений був звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, відстоювати їх у встановленому законом порядку.

Завдану шкоду позивач оцінив у розмірі 10 000 грн., та просив її стягнути із Октябрського ВДВС на його користь.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано належних доказів, які б підтвердили факт заподіяння моральних чи фізичних страждань.

Районний суд обґрунтовано дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки обов'язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Однак в суді першої інстанції та апеляційної інстанції не надані докази заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу. Судом першої інстанції вірно зазначено, що позивач використав своє право на захист, що не може розцінюватись як моральна шкода.

З урахуванням викладеного, колегія суддів, погоджується з висновками першої інстанції, що відсутні будь-які правові підстави, для стягнення моральної шкоди.

Висновки районного суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, і закон який їх регулює.

Отже, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення місцевого суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

Керуючись ст.ст.303,304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подання касаційної карги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - суддя /підпис/ П.М. Карнаух Судді: /підпис/ Ю.В.Дряниця /підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області П.М. Карнаух