Провадження № 2-7219/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі :
головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Кучерині Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -
В судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Позивачем подано до суду заяву, в якій він просить розглядати справу за відсутності свого, представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив.
З урахуванням обставин справи, положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник позивача згідно поданої заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 16.11.2014 в м. Києві по вул. Кільцева дорога з вини ОСОБА_1, який керував автомобілем «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль «Acura TL» д.н.з. НОМЕР_2, належний на праві власності ОСОБА_2
Протиправність та винність дій відповідача ОСОБА_1, які полягали у порушення п. 10.11 ПДР України, завданні механічних пошкоджень автомобілю «Acura TL» д.н.з. НОМЕР_2, причинно-наслідковий зв'язок між вказаними протиправними діями та завданням шкоди майну ОСОБА_2, підтверджуються представленими суду доказами, а саме: первинною та розширеною довідкою ДАІ, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2014 року, якою відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу.
Також встановлено, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди 16.11.2014, майнові інтереси ОСОБА_2 пов'язані з володінням, розпорядженням та користуванням автомобілем «Acura TL» д.н.з. НОМЕР_2 були застраховані у ПАТ «ПРОСТО-страхування» згідно договору від 05.12.2013 серія ПКД №1302698.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
27.11.2014 ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «ПРОСТО-страхування» з заявою на виплату страхового відшкодування.
01.12.2014 ПАТ «ПРОСТО-страхування» складено страховий акт №103620, яким ДТП від 16.11.2014 визнано страховим випадком, та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, яке з урахуванням франшизи, визначено у розмірі 5756,90 грн.
Факт виплати страхового відшкодування у зазначеному розмірі на користь ОСОБА_2 підтверджується видатковим касовим ордером від 08.12.2014.
За загальним правилом визначеним ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно положень ст.ст. 1187, 1188 ЦК України діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
За ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
20.04.2015 позивач направив на адресу відповідача претензію про компенсацію понесених витрат в добровільному порядку, але відповідач зазначену претензію проігнорував і до цього часу кошти не виплатив.
Враховуючи обставини викладені вище, зважаючи, що відповідач є особою, відповідальною за завдані збитки, суд дійшов до висновку про те, що з відповідача на користь позивача ПАТ «ПРОСТО-страхування» підлягають стягненню витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 5756,90 грн., у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 243,60 гривень.
За наведеним, керуючись Законом України «Про страхування», ст.ст. 22, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 10,11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 5756,90 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн., а всього - 6000,50 грн.
На рішення може бути подана апеляція позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання відповідачем копії рішення.
Суддя: