У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., у присутності позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, а також представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у володінні та користуванні житловим будинком шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 за якою просить суд:

-витребувати належний йому на праві приватної власності житловий будинок в с. Анталовці, вул. Перемоги, буд. 31, Ужгородського району, Закарпатської області, від ОСОБА_4, який заволодів ним незаконно без відповідної правової підстави;

-усунути перешкоди у користуванні та володінні належним йому житловим будинком в с. Анталовці, вул. Перемоги, буд. 31, Ужгородського району, Закарпатської області, шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_4.

28.10.2015 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача про закриття провадження у справі без посилання на конкретну правову норму, оскільки відповідно до Узагальнення Верховного Суду України про аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ неможливим є одночасне предявлення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння та про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 168 ЦПК України судом у судовому засіданні 25.11.2015 року було зясовано думку позивача та його представника щодо зазначеного клопотання, які заперечили проти його задоволення, оскільки вважають що відсутні підстави для його задоволення.

Дійсно, як зазначено у Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ Верховним Судом України слід звернути увагу на неможливість одночасного предявлення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння (оскільки віндикація це позов неволодіючого власника про витребування майна від володіючого не власника) і про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном (оскільки негаторний позов це позов про захист права власності від порушень, не повязаних із позбавленням володіння).

Віндикаційний і негаторний позови є взаємовиключними. До того ж одна з умов застосування як віндикаційного, так і негаторного позову відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки в такому разі здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобовязально-правових способів.

Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди, чи зобовязати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод (наприклад, шляхом знесення неправомірно збудованих споруд, про припинення ремонтних робіт в сусідній квартирі, виселення громадян із належних йому на праві власності приміщень тощо).

У даному випадку спірні правовідносини носять характер негаторного позову, оскільки йдеться про захист права власності від порушень, не повязаних із позбавленням володіння, а лише із позбавленням права користування житловим будинком.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивачем дійсно помилково обєднано в одній позовній заяві дві взаємовиключні позовні вимоги, проте відсутні правові підстави для закриття провадження у справі за зазначених підстав, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 205, 210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 про закриття провадження у справі.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5