У х в а л а

іменем україни

18 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Горелкіної Н.А., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Дніпропетровської обласної дирекції, до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Дніпропетровської обласної дирекції про визнання недійсним договору поруки;

за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Дніпропетровської обласної дирекції про розірвання кредитного договору,

за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилалося на те, що 9 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_5 укладений кредитний договір № 014/149668/3656/74, відповідно до якого останньому був наданий кредит в розмірі 27 000 доларів США зі сплатою 13,5 % річних строком до 9 червня 2023 року. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором 9 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_6 укладений договір поруки № 014/08/11-03/080/08, відповідно до якого остання відповідає за виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором. Позичальник порушив умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 11 червня 2013 року утворилась заборгованість в розмірі 14 195 доларів США 24 центи. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідачів заборгованість, яка станом на 5 вересня 2014 року становила 19 049 доларів США 945 центів.

В лютому 2014 року ОСОБА_6 звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору поруки недійсним.

Посилалась на те, що кредитний договір порукою не забезпечувався, а тому при підписанні договору поруки, вона не могла ознайомитись з умовами кредитного договору, та просила визнати недійсним договір поруки на підставі ст. 215 ЦК України.

Також, в лютому 2014 року із зустрічним позовом до суду звернувся ОСОБА_5 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про розірвання кредитного договору.

Посилався на те, що відповідач в односторонньому порядку змінив умови кредитного договору, надіславши йому претензію про дострокове повернення суми кредиту.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 049 доларів США 95 центів. В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року змінено. Виключено з його мотивувальної частини посилання суду на відмову в задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_6 з підстав пропуску строку позовної давності. В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій в частині стягнення з неї заборгованості та відмови в задоволенні її зустрічних позовних вимог та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що договір поруки укладений з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки ОСОБА_6, підписавши договір поруки, засвідчила, що з умовами кредитного договору ознайомлена. Окрім цього, суд зазначив, що ОСОБА_6 пропустила строк позовної давності, а тому у відповідності до вимог ст. 267 ЦК України є підстави для відмови в задоволенні її зустрічного позову.

Змінюючи рішення суду першої інстанції шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання на відмову в задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_6 з підстав пропуску строку позовної давності, апеляційний суд вірно виходив з того, що позов є безпідставним, а тому до спірних правовідносин не застосовуються наслідки пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки відповідно до роз'яснень, викладених в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», суд зазначає у рішенні про відмову у позові з підстав пропуску без поважних причин строку для звернення з позовом, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій, всебічно перевіривши докази по справі, дійшли вірного висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відмови в задоволенні зустрічних позовних ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Отже, рішення суду першої інстанції в незміненій його частині та рішення суду апеляційної інстанції, є законними та обґрунтованими.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2014 року, яким частково змінено рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року .

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2014 року, яким частково змінено рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Дніпропетровської обласної дирекції, до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Дніпропетровської обласної дирекції про визнання недійсним договору поруки;

за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Дніпропетровської обласної дирекції про розірвання кредитного договору, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Н.А. Горелкіна

О.М. Ситнік