Номер провадження: 22-ц/785/9781/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2015 року,

встановила:

У жовтні 2014 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив зобовязати ОСОБА_5 усунути йому перешкоди у спілкуванні із сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши такий спосіб його участі у спілкуванні та вихованні сина: систематичні побачення із сином кожної суботи та неділі - з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, та в день народження з 12 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що від шлюбу з позивачкою народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне сімейне життя не склалося. З березня 2013 року вони проживають окремо. Син залишився проживати з відповідачкою. Згоди щодо місця проживання сина не досягнуто. Відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні та вихованні сина. Обставини, які б вказували на те, що його спілкування з дитиною завдасть шкоди останньому, не існує.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, заявивши при цьому про незгоду із висновком органу опіки та піклування щодо розвязання спірного питання. Зазначили, що бажають збільшити час зустрічей батька із сином.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, підтримавши висновок органу опіки та піклування. Зазначали, що не згодні з додатковими двома годинами побачень батька із сином. Визначений органом опіки та піклування графік враховує вік дитини, його стан здоровя. Враховуючи запальний характер батька, зустрічі останнього можуть нашкодити дитині.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_4 у спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення систематичних побачень батька з сином на нейтральній території, в присутності матері малолітнього сина, щонеділі з 12 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин у весняно-літній період року, з 12 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин в осінньо-зимовий період року, за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дитини, з урахуванням режиму дня та особливостей малолітнього відповідного віку.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення його позову в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції в оскарженій частині ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт у судовому засіданні підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_5 у письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважала необхідним скаргу відхилити, рішення залишити без змін. Вказувала на те, що доводи скарги не відповідають дійсним обставинам щодо причин їх окремого проживання. Позивач тільки у жовтні 2014 р. придбав для сина іграшки, одяг і деякі речі першої необхідності. Висновок органу опіки та піклування враховує малолітній вік сина, стан його здоровя, знаходження дитини на грудному годуванні. Відривання дитини від матері на довгий час може викликати у сина сильний стрес, призвести до істерики, тільки вона може його заспокоїти. Вказане унеможливлює зустрічі батька без її присутності.

ОСОБА_5 та її представник у судовому засіданні підтримали викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу доводи та вимоги.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши осіб, які зявилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 16, 60 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Визначаючи спосіб участі батька у спілкуванні з сином, його вихованні, суд першої інстанції виходив з того, що запропонований органом опіки та піклування спосіб участі батька у вихованні сина є більш прийнятним, таким, що враховує вік сина, стан його здоровя, ніж запропонований позивачем варіант (а. с. 190 193).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про існування між сторонами правовідносин щодо участі батьків у вихованні дитини, необхідність надання батьку можливості приймати участь у спілкуванні із сином, його вихованні. Висновки суду в цій частині відповідають обставинам справи, вимогам ст. 157 - 159 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 179, 213, 214 ЦПК України.

Встановлено, що 01.09.2007 р. сторони уклали шлюб, який було розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2015 р..

23.01.2013 р. у сторін народився син ОСОБА_6 (а. с. 9). Після розірвання шлюбу син проживає разом з матірю, окремо від батька. Між матірю та батьком дитини існує спір щодо участі останнього у виховані сина.

Відповідно до ст. ст. 157 159 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахування віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Частинами 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обовязковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають брати участь у вихованні дитини, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визначення способу участі батька у вихованні сина. Колегія суддів вважає, що як висновок органу опіки та піклування, так і висновки суду першої інстанції не враховують право батька у спілкуванні із сином у день його народження. Тому в цій частині рішення суду необхідно змінити, надавши батьку можливість зустрічатися із сином на день народження останнього з 12 години 00 хвилин до 14 години 00 хвилин, за погодженням з матірю малолітнього сина не менше ніж за добу до спілкування. Доводи апелянта в цій частині є обґрунтованими.

Доводи апелянта щодо рекомендаційного характеру висновку органу опіки та піклування, складення останнім висновку з порушенням вимог діючого законодавства, відсутності обставин, які б вказували на те, що його спілкування з дитиною завдасть шкоди останньому, не приймаються до уваги, оскільки вони суперечать встановленим обставинам по справі щодо віку дитини, його стану здоровя. Відповідач не позбавлений можливості в подальшому у звязку із збільшенням віку сина, зміною його стану здоровя ставити питання про зміну способу його участі у вихованні сина.

Оскільки висновки суду першої інстанції щодо участі батька у вихованні сина зроблено при невідповідності висновків суду обставинам справи, з неправильним застосуванням вищезазначених норм матеріального права та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи у частині визначення способу участі батька у вихованні сина, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні. Необхідно зобовязати ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_4 у спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення систематичних побачень батька з сином на нейтральній території, в присутності матері малолітнього сина, щонеділі з 12 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин у весняно-літній період року, з 12 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин в осінньо-зимовий період року та в день народження сина з 12 години 00 хвилин до 14 години 00 хвилин, за погодженням з матірю малолітнього сина не менше ніж за добу до спілкування, за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дитини, з урахуванням режиму дня та особливостей відповідного малолітнього віку дитини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції. Підставою для зміни рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2015 року змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції.

Зобовязати ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_4 у спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, шляхом встановлення систематичних побачень батька з сином на нейтральній території, в присутності матері малолітнього сина, щонеділі з 12 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин у весняно-літній період року, з 12 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин в осінньо-зимовий період року та в день народження сина з 12 години 00 хвилин до 14 години 00 хвилин, за погодженням з матірю малолітнього сина не менше ніж за добу до спілкування, за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дитини, з урахуванням режиму дня та особливостей відповідного малолітнього віку дитини.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

ОСОБА_3