Справа № 333/5816/15-ц
Провадження № 2-о/333/171/15
У Х В А Л А

Іменем України

21 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієва М.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

19.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 1998 року по 20 липня 2014 року.

Вивчивши матеріали заяви, вважаю необхідним відмовити заявнику у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають цивільні справи в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Крім цього, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання потрібно для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України право на спадкування за законом у четверту чергу мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Подана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки ОСОБА_2 померла 20.07.2015 року, після її смерті не пройшло шести місяців, коло спадкоємців не визначене.

Встановлення факту проживання з померлою однією сім'єю необхідне заявнику для вирішення питання щодо оформлення права на спадщину, тобто з її змісту вбачається спір про право, тому справа має розглядатися в порядку позовного провадження.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1991 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в випадку коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого суду факту, пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Виходячи зі змісту вимог заявника, вони містять спір про право, а тому суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а заяву разом із всіма доданими до неї документами слід надіслати заявнику.

На підставі ч. 4 ст. 10 ЦПК України вважаю необхідним розяснити заявнику, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Керуючись п.4 ст.256 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Розяснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва