Справа № 401/1435/15-ц
провадження 2/401/741/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2015 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Гонтаренко Т.М.,

при секретарі Герко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом зобовязання звільнити самовільно захоплену земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду, яким просить суд усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: Кіровоградська область, місто Світловодськ, вулиця Лісозаводська, 33, шляхом зобовязання ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: Кіровоградська область, місто Світловодськ, СТ «Хвиля», ділянка № 40, по вулиці Лісозаводській 31, та зобовязання ОСОБА_2 перенести за свій рахунок паркан, що виходить на вулицю Лісозаводська, на відстань 1,1 метра на протязі всієї довжини земельної ділянки.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що у її власності перебуває земельна ділянка загальною площею 389 кв.м., розташована за адресою: Кіровоградська область, місто Світловодськ, вулиця Лісозаводська, 33. Цільове призначення цієї земельної ділянки є ведення садівництва. На даній земельній ділянці розташований садовий будинок.

По сусідству з вказаною земельною ділянкою розташована земельна ділянка, яка належить громадянці ОСОБА_2. Її ж земельна ділянка розташована за адресою: Кіровоградська область, місто Світловодськ, СТ «Хвиля», ділянка № 40. Земельна ділянка ОСОБА_1 розташована останньою на вулиці, тобто в тупіку, а земельна ділянка ОСОБА_2, відповідно, є передостанньою. Таким чином, проїзд до земельної ділянки ОСОБА_1 по вулиці у будь-якому випадку можливий лише повз земельну ділянку ОСОБА_2 ОСОБА_2 здійснює своє право власності на земельну ділянку недобросовісно, порушуючи права та законні інтереси ОСОБА_1.

Так, ОСОБА_2 здійснила самозахоплення земельної ділянки, незаконно захопивши землю в бік вулиці та встановивши там свій паркан. Її паркан, в порівнянні з парканом ОСОБА_1 та парканом її сусіда ОСОБА_3, виступає в бік вулиці.

Ці дії ОСОБА_2 створюють перешкоди ОСОБА_1 у її здійсненні права користування земельною ділянкою. Так, в наслідок того, що ОСОБА_2 незаконно зайняла землю в бік вулиці, це створило перешкоди в підїзді до земельної ділянки ОСОБА_1, так як автомобіль не може безперешкодно проїхати до земельної ділянки ОСОБА_1, а тим паче вантажний автомобіль. ОСОБА_1 має на меті завозити на свою земельну ділянку добрива та будівельні матеріали, а вантажний автомобіль просто не може заїхати до неї. Як зазначила ОСОБА_1, вона намагалася мирним шляхом вирішити із Відповідачкою дане непорозуміння, однак вона стверджує, що цей паркан вона побудувала давно, а отже вона права. ОСОБА_1 навіть запрошувала інженера землевпорядника для того, щоб останній встановив межі земельних ділянок в натурі на місцевості, що ним і було зроблено. В ході встановлення даних меж було підтверджено той факт, що ОСОБА_2 незаконно зайняла землю в бік вулиці, однак ОСОБА_2 з цим не погоджується, добровільно звільнити землю та перенести свій паркан відмовляється. ОСОБА_1 навіть пропонувала їй за власні кошти перебудувати їй паркан, але і це її не влаштовує.

ОСОБА_1 зверталася до Світловодського міського голови із заявою про порушення її прав. На підставі заяви ОСОБА_1 була утворена комісія, яка перевіряла викладені нею факти по встановленню меж земельних ділянок. Даною комісією було складено відповідний акт, який підтвердив самовільне захоплення земельної ділянки громадянкою ОСОБА_2

Згідно вказаного акту, комісія дійшла висновку про необхідність ОСОБА_2 звільнити самовільно захоплену земельну ділянку. Однак до цього часу ОСОБА_2 земельну ділянку не звільнила та відмовляється це зробити.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_4 та позивачка ОСОБА_1, підтримали позовні вимоги та надали суду поясненні аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, відповідачкою до суду було надане заперечення проти задоволення позовної заяви (а.с.80), просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідачкою ОСОБА_2 та її представником ОСОБА_5 суду були надані пояснення, відповідно до яких останні просили відмовити у задоволенні позовних вимог, у звязку із тим, що ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка № 40 в садовому товаристві «Хвиля», що підтверджується копією державного акту. Земельну ділянку в бік вулиці Лісозаводська в місті Світловодська ОСОБА_2 не захоплювала. Паркан ОСОБА_2, який виходить на вулицю Лісозаводська встановлений відразу після виділення земельної ділянки в садовому товаристві «Хвиля», і з того часу він не змінювався. По сусідству із земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_2, знаходяться земельні ділянки які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Раніше паркан ОСОБА_3, ОСОБА_2 та попереднього власника земельної ділянки, яка в даний час належить ОСОБА_1 був встановлений по прямій лінії. В подальшому у звязку із встановленням стовпів ліній електричних передач, ОСОБА_3 переніс свій паркан в бік своєї дачної ділянки, тобто в протилежну сторону від вулиці Лісозаводська. Згідно пояснень представника відповідачки, то їх родина не бачила роботу комісії Світловодського міськвиконкому та вважають, що дана комісія до земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не виходила на місце.

Виходячи з викладеного, дослідивши та врахувавши всі інші матеріали справи суд, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Допитаний у справі в якості свідка ОСОБА_6 надав суду показання, відповідно до яких ОСОБА_2 здійснила самозахоплення земельної ділянки, незаконно захопивши землю в бік вулиці та встановивши там свій паркан. Її паркан, в порівнянні з парканом ОСОБА_1 та парканом її сусіда ОСОБА_3, виступає в бік вулиці. ОСОБА_1 запрошувала інженера землевпорядника для того, щоб останній встановив межі земельних ділянок в натурі на місцевості, який підтвердив те, що ОСОБА_2 незаконно зайняла землю в бік вулиці. Потім його дружина ОСОБА_1 зверталася до Світловодського міського голови із заявою про порушення її прав, на підставі якої створена комісія, яка виїздила на місце та встановила факт самовільного захоплення земельної ділянки ОСОБА_2

Допитаний у справі в якості свідка ОСОБА_3 надав суду показання, відповідно до яких йому на праві власності належить земельна ділянка № 41а в садовому товаристві «Хвиля». По сусідству із його земельною ділянкою розташована земельна ділянка ОСОБА_2, за якою знаходиться земельна ділянка ОСОБА_1 Раніше його паркан та паркан ОСОБА_2 був встановлений по прямій лінії. Однак в подальшому у звязку із встановленням стовпів ліній електричних передач, батьки ОСОБА_3 перенесли паркан в бік своєї дачної ділянки, тобто в протилежну сторону від вулиці Лісозаводська. Приватизація земельних ділянок відбувалася вже після перенесення паркану. Згідно показань свідка ОСОБА_3, то він бачив роботу комісії Світловодського міськвиконкому які виходили на місце та щось міряли. Вважає, що стовп ЛЕП знаходиться на його земельній ділянці, а не на землях загального користування.

Допитані у справі в якості свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 надали суду показання, відповідно до яких вони вважають, що ОСОБА_2 не захоплювала земельну ділянку в бік вулиці Лісозаводська в місті Світловодську.

До суду представником позивачки та представником відповідачки були надані фотознімки спірних земельних ділянок (а.с.72-79, 86-87). Сторони в судовому засіданні підтвердили той факт, що на фотознімки відповідають дійсності. Вказані фотознімки були досліджені судом, і відповідно до них паркан ОСОБА_2 вступає в бік вулиці Лісозаводська, як по відношенню до паркана ОСОБА_3, так і по відношенню до паркана ОСОБА_1 При цьому, стовп ЛЕП знаходиться на вулиці Лісозаводська, а не на огородженій території ОСОБА_3

Судом були досліджені копії державних актів про право власності на земельні ділянки ОСОБА_1 (а.с.8), ОСОБА_2 (а.с.52, 81) та ОСОБА_3 (а.с.53), відповідно до яких межі земельних ділянок ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходяться по прямій лінії без відступу земельної ділянки ОСОБА_2 в бік вулиці Лісозаводська.

Судом досліджувалися викопіювання генерального плану садового товариства «Хвиля» (а.с.54-58), копія технічної документації із землеустрою (83,84, 85), акт встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.9), відповідно до яких земельні ділянки ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходяться по прямій лінії без відступу земельної ділянки ОСОБА_2 в бік вулиці Лісозаводська.

Згідно досліджуваного судом копії акту роботи комісії по розгляду заяви ОСОБА_1 щодо вирішення спірних питань та встановлення меж земельної ділянки по вулиці Лісозаводська, 33, комісія встановила, що власник земельної ділянки № 40 в садовому товаристві «Хвиля» ОСОБА_2 самовільно захопила частину проходу між даними ділянками на відстань від 1,1~1,4 метра на протязі всієї довжини своєї ділянки.

Згідно ч. 1, 3 ст. 158 Земельного Кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 158 ЗК України у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Вказане рішення комісії ОСОБА_2 в суді не оскаржувала.Суд критично ставиться на посилання представника ОСОБА_2 на те,що їй не було відомо про прийняте рішення комісії,оскільки в судовому засіданні представником була надана копія даного акту роботи комісії.

Крім того, суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_3, стосовно того, що він вважає, що стовп ЛЕП знаходиться на його земельній ділянці, оскільки дане твердження не відповідає його державному акту та суперечить іншим матеріалам справи.

Так, згідно досліджуваного судом інженерно-геодизичного вишукування (а.с.71) стовп ЛЕП знаходиться поза межами земельної ділянки ОСОБА_3 Крім того, згідно цього ж вишукування огорожа земельної ділянки ОСОБА_2 виступає в бік земель загального користування, по відношенню до огорожі ОСОБА_3

Згідно ст. 76 ЗК України землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об'єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об'єкти транспортування електроенергії до користувача. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про землі енергетики та правових режим спеціальних зон енергетичних обєктів» Спеціальні зони обєктів енергетики зазначаються у схемах

землеустрою і техніко-економічному обґрунтуванні використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих обєктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), іншій визначеній законом документації із землеустрою.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року № 209 «Про затвердження правил роботи електричних мереж» визначений правий режим охоронних зон повітряних ліній електропередач.

Наказом Державного комітету по земельним ресурсам № 43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» визначено, що в технічній документації зі складання державного акту повинні бути зазначені обмеження у використанні земельної ділянки, про що також робиться відмітка і у державному акті.

В досліджуваних же судом матеріалах справи відсутнє посилання на охоронні зони енергетичної системи, а отже стовп ЛЕП не знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_3, тому паркан ОСОБА_2 повинен бути розташований на одній ліній із парканом ОСОБА_3

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст. 212 Земельного Кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на законі, підтверджені достовірними доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 79, 80, 88, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: Кіровоградська область, місто Світловодськ, вулиця Лісозаводська, 33, шляхом зобовязання ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: Кіровоградська область, місто Світловодськ, СТ «Хвиля», ділянка № 40, по вулиці Лісозаводській 31, та зобовязати ОСОБА_2 перенести за свій рахунок паркан, що виходить на вулицю Лісозаводська, на відстань 1,1 метра на протязі всієї довжини земельної ділянки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_9

10.08.2015