Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Курач І.В Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 316/1430/14
25 серпня 2015 року Справа № 22ц/778/4869/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Онищенко Е.А., Краснокутська О.М.

секретар - Бурак А.В.

при участі: прокурора - адвоката

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 26.12.2014 року у справі за позовом Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення приміщення, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року Комунальне підприємство "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради Запорізької області (далі-Підприємство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 інтереси якої представляють батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звільнення приміщення, стверджуючи на тому, що 13.12.2011 року Підприємство за договором найму (оренди) передало відповідачам у користування приміщення № 73-а по вул.Набережна,4 у м.Енергодар Запорізької області на термін до 31.12.2012 року. Після спливу зазначеного строку, угода була пролонгована до 31.12.2013 року. Незважаючи на своєчасне повідомлення про припинення договору найму, відповідачі відмовляються звільнити орендоване приміщення. Тому на підставах ст.795,1212 ЦК заявник прохав позов задовольнити.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 26.12.2014 року позовні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі відповідачі покликали скасувати судове рішення як не обґрунтоване, оскільки, на їх думку, суд не правильно встановив обставини справи та неправильно застосував норми матеріального закону.

Заслухавши представника відповідача ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції в звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.12.2009 року приміщення № 73-а по вул.Набережна,4 належить на праві комунальної власності Територіальній громаді м.Енергодар та є нежилим (а.с.6,11,12).

Також з'ясовано, що згадане нежитлове приміщення перебуває на балансі позивача (а.с.11).

13 грудня 2011 року між Підприємством та ОСОБА_1 був укладений договір найму спірного майна на термін до 31.12.2012 року та пролонгований до 31.12.2013 року(а.с.5,7).

За ст.628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст.626 ЦК).

При укладенні договору орендар зобов'язався звільнити орендоване приміщення по закінченню строку дії договору (п.3.10 Договору) (а.с.5-б).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК).

За змістом ст.795 ЦК орендодавець має законні права вимоги щодо повернення орендованого майна.

Також суд наголошує, що за ст.317 ЦК власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 391 ЦК передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою для захисту права власності, у розумінні названого Закону є існування обєктивних перешкод у здійсненні власником своїх прав.

Відповідачі у справі не бажають звільнити спірне нежитлове приміщення й свою позицію вибудовують відсутністю іншого житла для їх родини.

З огляду на викладене, суд першої інстанції мав достатні підстави для задоволення позову.

Втім колегія суддів звертає увагу на те, що застосування районним судом положень ст.1212 ЦК, як однієї з підстав для вирішення справи, не є виправданим.

Оскільки у справі вирішується спір щодо договірних правовідносин то саме це й виключає можливість застосування згаданих норм закону.

Аргументами скарги про застосування норм ст.822 ЦК та положень, які регулюють проживання мешканців гуртожитку не є прийнятними, так як предметом договору найму є нежитлове приміщення.

Як підсумок, рішення суду в частині правового обґрунтування правових підстав для задоволення позову має бути змінено й з мотивувальної частини має бути виключено висновки суду на посилання на норми ст.1212 ЦК.

Керуючись ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 26.12.2014 року у цій справі в частині правового обґрунтування мотивів задоволення позову змінити й виключити із мотивувальної частини рішення посилання суду на ст.1212 ЦК.

Решту рішення залишити без змін.

Рішення судової колегії може бути оскаржене безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: