Справа № 415/2804/15-ц
Провадження № 2/415/1792/15
21.07.15 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Калмикової Ю.О.,
при секретарі Павлові О.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Разом зі ним у буднику зареєстрована його дочка - ОСОБА_3 та її діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідачка з дітьми без поважних причин не користується своїм правом проживання з 2011 року. Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується довідкою вуличного комітету та свідками. Позивач сплачує за комунальні послуги за відповідачку та дітей, та не має можливості розпорядитися своїм майном. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням знятися з реєстрації, але вона відмовляється. Відповідачка разом з дітьми не мешкає в будинку з січня 2011 року, домовленість про, збереження за ними права на користування житловим приміщенням в належному йому будинку відсутня. Позивач не перешкоджав відповідачці проживати в належному йому будинку, але вона добровільно виїхала до належної їй квартири разом з дітьми. Тому просив суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та її дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, підтвердив доводи викладені в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та її дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача.
У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що позивача знає давно, його донька поїхала на заробітки в 2011 році до Ялти. Там відповідач познайомилась з чоловіком та залишилась жити, дітей забрала до себе. Вже чотири роки відповідач не проживає в місті Лисичанську.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що років п'ять назад відповідач поїхала та в подальшому забрала дітей. Після цього більше до дому не поверталась. Останній раз бачив відповідач десь чотири роки назад.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 УК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом, від 24 жовтня 1991 року, посвідченого держвним нотаріусом Дядько Л.І., спадкоємцями майна ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_1, який проживає в АДРЕСА_1
Згідно з довідкою № 225 від 26.06.2015 року, виданої ЛКП «Бюро технічної інвентаризації» право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.10.1991 року посвідченого нотаріусом Лисичанської держнотконторою за реєстром № 2-5645.
Згідно з довідкою № 406 від 23.04.2015 року, виданої Лисичанським комунальним підприємством «Паспортна служба» про те, що за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані та мешкають: ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_12.
Згідно з довідкою голови вуличного комітету, виданої ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не мешкають з 2011 року.
Судом встановлено, що існування реєстрації відповідача у квартирі позивача обмежує його права, так як він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача та її дітей, яка у комунальних витратах участі не приймає. Судом також встановлено, що відповідач не проживає у вказаній квартирі з 2011 року.
За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачами на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, відповідач ОСОБА_3 дійсно не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 2011 року, тобто понад 1 рік, і судом не встановлено поважність причини відсутності ОСОБА_3, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 316, 321, 391, 409 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та її дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА