Справа № 2-730/08
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Реки А.С.,

при секретарі Таволжанській К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

Встановив:

У березні 2015 року головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним поданням. Посилаючись на невиконання ОСОБА_2 зобовязань щодо сплати аліментних платежів на утримання доньки Крістіни, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 06.10.2008 року, просила тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобовязань.

Представник відділу державної виконавчої служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області надала до суду заяву, у якій просила розглядати подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, без її участі, наполягала на задоволенні подання.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України».

Відповідно до положень п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області перебуває виконавчий лист № 2-730-08, виданий Сватівським районним судом Луганської області 05.11.2008 року у справі про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки Крістіни, 26.05.2007 року.

07.11.2008 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. До 24.09.2013 року аліменти утримувалися із заробітної плати ОСОБА_2, якого було звільнено з органів МВС у запас з 08.11.2013 року.

16.01.2014 року ОСОБА_2 було сплачено аліменти у розмірі 378 грн.

Відповідно до довідки Сватівського РЦЗ від 16.01.2014 року, ОСОБА_2 став на облік як безробітний з 09.01.2014 року, виплату допомоги боржнику було розпочато з 15.04.2014 року. 14.04.2014 року державним виконавцем на адресу Сватівського РЦЗ було направлено постанову щодо стягнення аліментів та заборгованості з виплати допомоги по безробіттю у розмірі 50% щомісячно. Зазначена постанова перебувала у бухгалтерії Сватівського РЦЗ в період з 15.04.2014 року по 10.01.2015 року. Згідно повідомлення Сватівського РЦЗ № 25/2-64 від 14.01.2015 року ОСОБА_2 був знятий з обліку 12.01.2015 року у звязку із закінченням строку виплат. Аліментні платежі було утримано по 10.01.2015 року включно, борг складає 2947,77 грн.

04.03.2015 року ОСОБА_2 прибув за викликом до відділу державної виконавчої служби для вирішення питання щодо подальшої сплати заборгованості по виплаті аліментів, давати письмові пояснення з цього приводу відмовився, про що було складено акт державного виконавця від 04.03.2015 року, в усній формі ОСОБА_2 повідомив, що буде виплачувати аліменти по мірі можливості, але у якому розмірі не зазначив.

Станом на 25.02.2015 року заборгованість по сплаті аліментних платежів становить 3607,78 грн.

У відповідності з вимогами ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

З положень ч. 2 ст. 10 ЦПК України вбачається, що наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог підлягають доведенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надав доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду, оскільки ухиленням від виконання рішення суду є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання цього обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, тобто свідомо вчиняє будь-які дії, спрямовані на невиконання рішення суду.

Сам по собі факт невиконання боржником в повному обсязі зобовязань, не може бути безумовною підставою для обмеження права боржника у виїзду за кордон.

Окрім того, державним виконавцем було зроблено запит до Реєстру прав власності на нерухоме майно, але будь-яких даних стосовно того, що державним виконавцем вчинялись інші дії з метою виявлення належного боржнику рухомого майна, грошових коштів, на які може бути звернено стягнення, матеріли справи не містять.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги подання є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 210, 377-1 ЦПК України, суд

Ухвалив:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п'ятиденного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.С. Река