Справа № 426/5171/15-ц
У Х В А Л А

30 листопада 2015 року суддя Сватівського районного суду Луганської області Пчолкін С.А., в м. Сватове Луганської області розглянув заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про визнання майна спільною сумісною власністю, та про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суд

в с т а н о в и в:

До провадження Сватівського районного суду надійшла справа за даним позовом.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову та просить накласти арешт на житловий будинок №24, що розташований по вул. Бабушкіна у м. Сватове Луганської області, який належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом серії ВМС №218559 від 24.04.209 року.

Накласти арешт на транспортний засіб ВАЗ 21063, 1977 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований на ОСОБА_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Накласти арешт на причіп ПГА 1, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, який зареєстрований на ОСОБА_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Накласти арешт на мопед DELTA EX-B, 2008 року випуску, номерний знак ВВАА7911, який зареєстрований на ОСОБА_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України забезпечення позову допускається на буд-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу. У позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачено, стаття 152 ЦПК України містить види забезпечення позову але він не є вичерпаним, тому суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, у яких вони відкриті, надані суду заявником.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, а

умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може унеможливити або утруднити виконання рішення по суті позовних вимог.

Вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Право вжиття тих чи інших заходів належить суду, який виходить із предмету спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

Необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що не вжиття відповідних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги та повинен бути співмірним.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.13.2006 року вказано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх

вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір про визнання майна спільною сумісною власністю, та про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позивач не вказує про наміри відповідача скрити або здійснити відчуження вказаного майна та крім ксерокопій свідоцтва про право на спадщину за заповітом та відповіді Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Сватове, Кремінського, Сватівського, Троїцького районів при УДАІ ГУМВС України в Луганській області про реєстрацію транспортних засобів за відповідачем, які ніким не завірені, ніяких свідчень не надав.

Виходячи з вище наведеного суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_4 по справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, та про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя про накладення арешту - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в Апеляційний суд Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги в термін 5 днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.А.Пчолкін