Справа № 426/5019/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

23 листопада 2015 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.,

при секретарі Гапич К.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Сватівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ Держгеокадастру у Сватівському районі Луганської області про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та державного акту на право власності на земельну ділянку,-

Встановив:

У серпні 2015 року позивач звернулася до суду з дійсним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира № 6 у багатоквартирному будинку № 28 на кВ. Залізничників, в м. Сватове, Луганської області. Земельна ділянка прибудинкової території знаходиться у користуванні усіх співвласників будинку. У липні 2015 року між нею та відповідачем ОСОБА_1 виник конфлікт з приводу дій останньої щодо обмеження права позивача на пересування прибудинковою земельною ділянкою, оскільки вона належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Звернувшись до Сватівської міської ради позивач дізналася, що за рішенням Сватівської міської ради № 197 від 29.03.2005 року ОСОБА_1 було передано у приватну власність частину прибудинкової території багатоквартирного будинку загального користування для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, розміром 0,0992 га. У подальшому на підставі зазначеного рішення ОСОБА_1 було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку. Вважає вищевказане рішення Сватівської міської ради незаконним та таким, що порушує її права на користування прибудинкової території та обмежує її право на передачу в загальну сумісну власність прибудинкової території, оскільки відповідач ОСОБА_1, яка проживає у багатоквартирному будинку, не мала права на отримання особисто нею у приватну власності земельної ділянки, а орган місцевого самоврядування не мав права приймати оспорювань рішення. Окрім того, передача у власність ОСОБА_1 земельної ділянки проведена з порушення ч. 4 ст.42 Земельного кодексу України, тобто у відсутність проекту розподілу територій. Також, вважає, що державний акт на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_1 повинен бути визнаний недійсним, оскільки виданий на підставі незаконного рішення органу місцевого самоврядування.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказала, що земельну ділянку вона отримала законно, розробила город, за яким доглядає.

Представник відповідача Сватівської міської ради,ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечувала проти задоволення позову.

Представник третьої особи ОСОБА_3 вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Суд, заслухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши інвентаризаційну справу на квартиру № 5, яка розташована у будинку № 28 на кВ. Залізничників, в м. Сватове, Луганської області та інші надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, дійшов до наступного.

Згідно ст.ст.55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6 та інших громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України, ч.1 ст.55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов'язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 року № 15 рп/2002, положення ч.2 ст.124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у тому числі судовий захист.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що будинок № 28 на кВ. Залізничників, в м. Сватове, Луганської області є багатоквартирним житловим будинком, що підтверджується довідкою Сватівського бюро технічної інвентаризації № 213 від 17.08.2015 року (а.с. 10).

Як вбачається із досліджених судом копії свідоцтв про право власності на житло, позивач ОСОБА_4 є співвласником квартири № 6 у багатоквартирному будинку № 28 на кВ. Залізничників, в м. Сватове, Луганської області (а.с. 11-13), а відповідач ОСОБА_1 є власником квартири № 5 за вищевказаною адресою (а.с. 52-53).

У відповідності до п. 5 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року (з наступними змінами та доповненнями), користування закріпленою за приватизованим будинком прибудинковою територією здійснюється в порядку і на умовах передбачених Земельним кодексом України.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 року (із наступними змінами та доповненнями), прибудинкова територія територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

29 березня 2005 року Сватівська міська рада прийняла рішення «Про передачу у приватну власність земельної ділянки» № 197, згідно якого ОСОБА_1 було передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0992 га., розташовану за адресою: Луганська область, м. Сватове, кВ. Залізничників 1в, 28/5 (а.с. 8). Обласним центом впровадження «Агроцентрнаука», за заявою ОСОБА_1, було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (а.с. 45-55).

29 квітня 2005 року ОСОБА_1 було видано Державний акт серія ЛГ № 174725 на право власності на земельну ділянку, площею 0,0992 га., цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в м. Сватове, кВ. ЗалізничниківАДРЕСА_1 (а.с. 56).

Згідно до ч.1 ст. 42 Земельного кодексу України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 42 Земельного кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

При цьому під прибудинковою територією слід розуміти встановлену за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) та проектом забудови земельну ділянку багатоквартирної несадибної житлової забудови, необхідну для розміщення й обслуговування жилого будинку та пов'язаних із ним господарських і технічних будівель і споруд, тобто нею є територія під жилим будинком, проїзди та тротуари, озеленені ділянки та ігрові майданчики, майданчики для відпочинку, занять спортом, тимчасового зберігання автомобілів жителів будинку, для господарських цілей та інші території, пов'язані з утриманням і експлуатацією будинку.

Аналізуючи цільове призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, виходячи з норм ст. 42 Земельного кодексу України, є підстави вважати, що в разі приватизації громадянами квартир у такому будинку земельна ділянка як така, що входить у житловий комплекс, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об'єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». У такому разі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і неподільною часткою житлового комплексу (допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку, його технічне обладнання) є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Про вказане також зазначається в підпункті «д» пункту 18, та частині 4 пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ».

З урахуванням цільового призначення земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний будинок № 28 на кВ. Залізничників, в м. Сватове, Луганської області та вимог ст. 42 Земельного кодексу України, суд приходить до висновку, що земельна ділянка може передаватися безоплатно або надаватись у користування лише об'єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 1521 від 11.10.2002 року «Про реалізацію Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

За таких обставин, рішення виконавчого комітету Сватівської міської ради Луганської області № 197 від 29.03.2005 року про передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки, розташованої за адресою: Луганська область, м. Сватове, кВ. ЗалізничниківАДРЕСА_1, площею 0,0992 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, суд вважає за можливе визнати недійсним.

Відповідно до ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, який порушує права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Оскільки державний акт на землю відповідно до вимог законодавства породжує певні правові наслідки та є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому залежить від законності рішення органу місцевого самоврядування на підставі якого виданий.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 174725 від 29.04.2005 року, виданий на імя ОСОБА_1, на земельну ділянку площею 0,0992 га., цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд,яка розташована за адресою: Луганська область, м. Сватове, кВ. ЗалізничниківАДРЕСА_2, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 124 Конституцій України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», 42, 155 Земельного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Сватівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ Держгеокадастру у Сватівському районі Луганської області про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та державного акту на право власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати недійсним рішення виконавчого комітету Сватівської міської ради Луганської області № 197 від 29.03.2005 року про передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки, розташованої за адресою: Луганська область, м. Сватове, кВ. ЗалізничниківАДРЕСА_3, площею 0,0992 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 174725 від 29.04.2005 року, виданий на імя ОСОБА_1, на земельну ділянку площею 0,0992 га., кадастровий номер :24:225:0007, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Сватове, кВ. ЗалізничниківАДРЕСА_2 та зареєстрований у Книзі записів державних актів за № 56.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Сватівський районний суд Луганської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення було складено та підписано 27.11.2015 року.

Суддя А.С. Река