ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/977/15-ц
Провадження №2/483/394/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Чаус Л.В.

при секретарі Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Південна товарна біржа, про визнання угоди дійсною та визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

03 червня 2015 року ОСОБА_1 (до укладення шлюбу ОСОБА_3) О.Б. звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 15 вересня 1998 року, посвідченого Очаківською філією Південної товарної біржі, вона придбала у ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с Камянка вул. Комсомольська, 79.

Вищезазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,15 га, яка належала попередньому власнику будинку ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 16 грудня 1996 року за реєстраційним №405.

Даний договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, не зареєстрований в органах БТІ та державний акт на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_2 не виготовлявся, у звязку з чим вона позбавлена можливості реалізувати своє право власника по розпорядженню житловим будинком та оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку на своє імя.

Посилаючись на те, що нею та відповідачем ОСОБА_2 виконані умови договору купівлі-продажу, відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України в редакції 1992р., при переході права власності на житловий будинок до нових власників переходило і право власності на земельну ділянку, просила визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок та право власності на земельну ділянку.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надавши до судового засідання заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позовних вимог ОСОБА_1

Представник третьої особи Південної товарної біржі в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 15 вересня 1998 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (після укладення шлюбу ОСОБА_1) О.Б., остання купила житловий будинок по вул. Комсомольській, 79 в с. Камянка Очаківського району Миколаївської області, розташований на земельній ділянці площею 1500 кв. метрів. Договір посвідчений Очаківською філією Південної товарної біржі за реєстраційним № 0187.

Раніше вищезазначений житловий будинок належав ОСОБА_4, та після її смерті, яка настала 24 лютого 1997 року, був успадкований ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 05 грудня 1997 року державним нотаріусом Першої Очаківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого у реєстрі за №2-3622.

З вказаних вище копій свідоцтва про право на спадщину за заповітом, договору купівлі-продажу, а також з копії технічного паспорту на будинок вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями складається з житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 19,6 кв.м.; сіней літ. «а», літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В»; сараю літ. «Г», вбиральні літ. «Д», споруд № 1, 2, 3, І.

Рішенням Очаківської міської ради Миколаївської області від 22 листопада 1996 року №71 ОСОБА_4 була виділена земельна ділянка площею 0,15 га, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, про що 16 грудня 1996 року їй видано державний акт серії ІІІ-МК № 011541 на право приватної власності на землю, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 405.

Відповідно до ст.30 Земельного кодексу України в редакції 1992 року, що діяв на час отримання спадщини ОСОБА_2 та на час укладення ним договору купівлі-продажу житлового будинку з ОСОБА_1, при переході права власності на будівлю та споруду переходило у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі.

Таким чином, при успадкуванні житлового будинку, ОСОБА_2 не реалізував своє право на переоформлення земельної ділянки площею 0,15 га, яка знаходилась у власності спадкодавця і перейшла йому у володіння та користування разом зі спорудою, за цільовим призначенням - обслуговування жилого будинку та господарських будівель.

Сторонам, що підписали договір купівлі-продажу від 15 вересня 1998 року, зміст ст. 30 Земельного кодексу України в редакції 1992 року роз'яснено нотаріусом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року № 1956-XII (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Згідно ст. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 та зареєстрованої 07 липня 1994 року за № 152/361, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, правовстановлюючим документом на будинок міг бути договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі.

Зазначена норма суперечила змісту ст. 227 ЦК України (1963 р.), діючої на той час, згідно якої договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, та підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Договір купівлі-продажу від 15 вересня 1998 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в порушення ст. 227 ЦК України (1963р.), було посвідчено Очаківською філією Південної товарної біржі. На час розгляду справи нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу неможливе в звязку з відмовою відповідача від такого посвідчення.

З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України (1963 р.) вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обовязкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною.

Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963р.), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

За умовами договору, у відповідністю зі ст.224 ЦК України 1963р. ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 2000 грн., а той передав їй у власність житловий будинок, який ОСОБА_1 прийняла.

Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 26 червня 2015 року №39724830, заборона відчуження житлового будинку № 79 по вул. Комсомольській в с. Камянка Очаківського району Миколаївської області, відсутня.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права.

Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Таким чином, на час укладання угоди мала місце суперечність законодавства, підстав нікчемності правочину судом не виявлено, права та інтереси сторін укладений правочин не порушував, а навпаки, позивачка після набуття прав на нерухоме майно, в повному обсязі не може користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому це є підставою для визнання угоди дійсною.

З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконано всі умови договору купівлі-продажу житлового будинку, що разом з житловим будинком ОСОБА_2 відчужував також земельну ділянку для обслуговування цього будинку, яку він успадкував після смерті ОСОБА_4 Той факт, що ОСОБА_2 своєчасно не оформив правовстановлюючі документи на земельну ділянку на своє імя, не позбавляє ОСОБА_1 права на отримання земельної ділянки у власність., а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене вище, суд вважає позов ОСОБА_1 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на житловий будинок обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212 ,214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Південна товарна біржа, про визнання угоди дійсною та визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку,- задовольнити у повному обсязі.

Визнати договір № 0187 купівлі-продажу житлового будинку по вул. Комсомольській, 79 в с. Камянка Очаківського району Миколаївської області, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (після укладення шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_5, посвідчений 15 вересня 1998 року Очаківською філією Південної товарної біржі дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. А-1 житловою площею 19,6 кв.м., літню кухню літ. Б, сарай літ. В; сарай літ. Г, вбиральню літ. Д, споруди № 1, 2, 3, І, що розташовані по вул. Комсомольській, 79 в с. Камянка Очаківського району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,15 га за адресою: вул. Комсомольська, 79 в с. Камянка Очаківського району Миколаївської області, на яку на підставі рішення виконкому Камянської сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 22 листопада 1996 року №71 видано державний акт на право приватної власності на землю від 15 грудня 1996 року, за реєстраційним №405, на ім'я ОСОБА_4, цільовим призначенням якої є обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: