У х в а л а

іменем україни

07 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дьоміної О.О.,

Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Моє комфортне житло» про визнання незаконним рішення про відчуження житлового приміщення та визнання недійсним свідоцтва про право власності, за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 30 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності від 01 вересня 2014 року є власником нежитлового приміщення, площею 50,8 кв. м, що знаходиться на першому поверсі адміністративно-побутової будівлі А 3 по АДРЕСА_1.

Відповідачі самовільно, без її згоди та правових підстав вселились у вказане нежитлове приміщення та в добровільному порядку виселитись відмовились.

У зв'язку з вказаною подією звернулась у Південно-Західний відділ міліції із відповідною заявою, однак, відповідачі й надалі проживають у вказаному приміщенні.

ОСОБА_2 просила виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із займаного приміщення, що знаходиться на першому поверсі адміністративно-побутової будівлі А 3 по АДРЕСА_1.

Під час розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила усунути перешкоди в користуванні і розпорядженні квартирою АДРЕСА_1, шляхом виселення з вказаної квартири ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6, ТОВ «Моє комфортне житло» про визнання незаконним рішення про відчуження житлового приміщення та визнання недійсним свідоцтва про право власності, посилаючись на те, що на підставі розпорядження директора ПАТ «Південьзахідшляхбуд» у 2012 році вселились у спірне нежитлове приміщення, площею 50 кв. м, що знаходиться на першому поверсі адміністративно-побутової будівлі А 3 по АДРЕСА_1. З того часу постійно там проживають.

У вказаному приміщенні також проживають працівники товариства разом з сім'ями, яким кімнати, у яких вони проживають, були надані для викупу.

Однак їм, як користувачам, не було запропоновано викупити приміщення в якому вони проживають, при цьому вказане приміщення протиправно було надано ОСОБА_6

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2014 року вказані позови об'єднано в одне провадження.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 30 червня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Зобов'язано усунути перешкоди ОСОБА_6 в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з житлового приміщення, що знаходиться у АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 по 80 грн. 20 коп. судового збору з кожного.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та задоволення їх зустрічних позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Установлено, що нежитлове приміщення лабораторно-побутового корпусу літ. «А -3», площею 1538,5 кв. м по АДРЕСА_1 належало ПАТ «Південьзахідшляхбуд».

З 2012 року за усним дозволом директора ПАТ «Південьзахідшляхбуд» частина вказаного нежитлового приміщення використовувалось для проживання відповідачами.

На підставі акта прийому-передачі від 09 квітня 2014 року вказане нежитлове приміщення було внесено ПАТ «Південьзахідшляхбуд», як учасником ТОВ «Моє комфортне житло» до статутного капіталу ТОВ «Моє комфортне житло».

16 квітня 2014 року ТОВ «Моє комфортне житло» отримало свідоцтво про право власності на вищевказане нежитлове приміщення.

У травні 2014 року ОСОБА_6 увійшла до складу учасників ТОВ «Моє комфортне житло» у зв'язку з придбанням за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу 3,3% частки статутного капіталу товариства.

Рішенням загальних зборів ТОВ «Моє комфортне житло» від 23 липня 2014 року надано згоду товариства та затверджено домовленість товариства з ОСОБА_6 про заміну останній, у зв'язку з виходом зі складу учасників товариства, виплати вартості частини майна товариства пропорційну її частці у статутному капіталі, що у відсотковому відношенні становить 3,3 % статутного капіталу, а у грошовому виразі 4 982 грн 64 коп. на передачу майна в натурі, а саме: виділено у власність ОСОБА_6 третю групу приміщень першого поверху, загальною площею 50,8 кв. м.

01 вересня 2014 року ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, загальною площею 50,8 кв. м.

01 грудня 2014 року ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 50,8 кв. м, житловою площею 33,1 кв. м.

Матеріали справи не містять відповідних документів на підставі яких ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 були вселені в спірне приміщення.

Також судами встановлено, що ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5 не є членами чи засновниками ТОВ «Моє комфортне житло».

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: О.О. Дьоміна

В.М. Коротун