справа № 408/2881/15- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Філіпенко Л.П.

при секретарі Мірошнік Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, який був укладений 25 травня 2013 року і зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції за актовим записом № 212. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З травня 2015 року сторони не проживають однією родиною у звязку з непорозуміннями, які виникали в родині, щодо різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання сина. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу, на думку позивачки, є неможливі. Син проживає з матірю, спір про поділ майна відсутній.

До судового засідання сторони надали заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності, позивач - позов підтримує, відповідачка позов визнає.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи єдиний намір сторін припинити шлюбні стосунки, суд вважає можливим не надавати сторонам строк для припинення, так як строк може дати позитивних наслідків лише у разі бажання хоча б одного із сторін зберегти родину. На даний час бажання сторін зберегти родину відсутні. Неповнолітній син проживає разом з позивачкою, як слідує з позову, спір про його місце проживання між сторонами відсутній.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, які наведені у позовної заяві, а також дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, та інтересах їх спільних дітей.

З врахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, ст.ст.21, 24, 110 - 112 СК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Жукова) 25 травня 2013 року і зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції за актовим записом № 212.

При реєстрації розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище - «Жукова».

Рішення, яке набрало законної сили, надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

У день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу шлюб припиняється.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копі до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд.

Суддя: Л.П.Філіпенко