АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8262/14-ц Номер провадження 22-ц/786/714/15Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Винниченко Ю.М. Корнієнка В.І.

При секретарі: Коротун І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

На рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 січня 2015 року

В справі за позовом ОСОБА_2 до Управління майном комунальної власності міста Полтави про визнання права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він з 27.03.1991 року і по теперішній час постійно разом із матір'ю проживав у АДРЕСА_5, яка була надана його матері відповідно до Списків від 27.03.1991 року та до рішення міськвиконкому від 27.01.1993 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивача померла. Від часу вселення позивача до квартири й до сьогодні пройшло більше 23 років, протягом яких дане житло було його постійним, незмінним, єдиним місцем проживання.

Прохав визнати за ним право на користування житловим приміщенням, яке складається із квартири АДРЕСА_5, загальною площею 47,00 кв.м., та проживання у ньому.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 січня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, прохав рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення його позовних вимог. Вважає, що рішення місцевого суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий суд вірно встановив фактичні обставин справи, що 23 листопада 1988 року рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів №554 надано гр. ОСОБА_3 на сім'ю з трьох чоловік квартиру АДРЕСА_1 з метою відселення з будівельного майданчика (а.с. 13).

14 вересня 1988 року рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів №453 надано ОСОБА_2 на сім'ю з двох чоловік квартиру АДРЕСА_2 з метою відселення з будівельного майданчика( а.с. 14 ).

Також на підставі рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів №554 від 23 листопада 1988 року між квартиронаймачем ОСОБА_3 та забудовником - управлінням „Полтаваагротехпищепром" укладено двостороннє зобов'язання, згідно з яким квартиронаймач ОСОБА_3 зобов'язана тимчасово переселитися на час будівництва 45-ти квартирного житлового будинку на квартиру АДРЕСА_3, а забудовник - управління «Полтаваагротехпищепром» зобов'язувалося після здачі в експлуатацію 45-ти квартирного житлового будинку надати квартиронаймачу ОСОБА_3 двокімнатну квартиру в даному будинку при умові повного звільнення квартири АДРЕСА_1.( а.с. 15 ).

У серпні 1990 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було здійснено обмін житла. ОСОБА_3 отримала ордер на квартиру АДРЕСА_4 на сім'ю з трьох осіб, що не заперечувалось сторонами в суді першої інстанції.

Відповідно рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів від 27 березня 1991 року №135 та додатку до нього - Списка громадян на заселення від 27 березня 1991 року №135 в квартиру АДРЕСА_5 підлягали 5 осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, котрі на той час проживали за адресою АДРЕСА_8.

Згідно даного Списку, квартира АДРЕСА_2, не підлягала заселенню, а після виселення з неї вищезазначених осіб мала використовуватися як службова.

Місцевим судом також вірно встановлено, що ОСОБА_3 та члени її родини відмовилися виконувати двостороннє зобов'язання та Список громадян на заселення від 27 березня 1991 року №135, відповідно до яких вони мали повернути одну з квартир маневрового фонду, що надалися їм на час відселення виконавчим комітетом Полтавської міської ради народних депутатів, а натомість отримати квартиру АДРЕСА_5.

ОСОБА_3 разом з чоловіком без отримання ордера та здійснення реєстрації за місцем проживання (прописки) вселилась в квартиру АДРЕСА_5.

Сестра позивача (ОСОБА_5) разом з чоловіком (ОСОБА_6) залишилися проживати по про. Космічний, 4, кв. 31.

Місцевим судом також зазначено, що місцем реєстрації позивача з 21.12.1990 року по 17.03.1998 року, з 16.03.1999 р. по 10.09.2014 р. є АДРЕСА_7.

Місцевим судом також встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів «Про часткову зміну рішень міськвиконкому від 27.03.91 №135, 28.05.97 №167, 23.03.98 №67 та заселення окремих квартир" від 25 грудня 1998 року №282 Пункт №8 додатка до рішення міськвиконкому від 27.03.91 р. №135 про надання 2-кімнатної квартири АДРЕСА_5 гр. ОСОБА_3 на склад сім'ї з 5-ти осіб, при відселенні з будівельного майданчика вважати таким, що втратив чинність».

Встановивши ці обставини, вірно застосувавши норми ст. 58 ЖК Української РСР, місцевий суд дійшов вірного висновку, що ОСОБА_2 не має правових підстав для отримання права на проживання в спірній квартирі, оскільки ні померла ОСОБА_7, ні ОСОБА_2 є неналежними користувачами даної квартири, які проживали в ній не лише без ордера, а й за відсутності рішень виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів, котрі б надавали право на отримання ордера для заселення в дану квартиру.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що місцевим судом не враховано всі обставини справи, є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні спору по суті місцевим судом правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку, були вірно враховані та застосовані норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги в частині вселення в спірну квартиру на законних підставах, спростовуються матеріалами справи.

Як вже зазначалось, на підставі рішення виконкому Полтавської міськради народних депутатів №554 від 23 листопада 1988 року між квартиронаймачем ОСОБА_3 та забудовником - управлінням „Полтаваагротехпищепром" укладено двостороннє зобов'язання, згідно з яким квартиронаймач ОСОБА_3 зобов'язана тимчасово переселитися на час будівництва 45-ти квартирного житлового будинку на квартиру АДРЕСА_3, а забудовник - управління «Полтаваагротехпищепром» зобов'язувалося після здачі в експлуатацію 45-ти квартирного житлового будинку надати квартиронаймачу ОСОБА_3 двокімнатну квартиру в даному будинку при умові повного звільнення квартири АДРЕСА_1, що відмовились виконувати в подальшому ОСОБА_3 разом зі своєю родиною.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги в частині того, що апелянт проживає вже 23 роки по вул. Короленка, 0/9/12, кв. 30, робить там ремонти, сплачує комунальні платежі, що є підставою для визнання за ним права користування спірною квартирою.

Відповідно до ст. 58 Житлоовго кодексу Української РСР єдиною підставою для вселення та відповідно для проживання в квартирі є ордер, якого в ОСОБА_2 не має. Самовільне вселення за умови тривалого проживання не можуть бути підставою для виникнення будь-яких прав на житло.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.

Таким чином підстави для зміни чи скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти діб до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді :

З оригіналом згідно.