Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В. , за участю секретаря Миколайцю Я.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання недійсним фіктивного правочину, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 р. ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі за тексом - ОСОБА_2), ОСОБА_3 (надалі за тексом - ОСОБА_3) в якому просив визнати недійсним фіктивний правочин.

При цьому, позивач вказує на те, що 01.06.2012 р. ним було позичено ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 25 000 доларів США, факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою від 01.06.2012 р. В тексті розписки особисто ОСОБА_3 було написано: «В качестве залога является моя машина «Hyundai Elantra», государственньй номер НОМЕР_1. Таким чином, позивач був впевнений та чітко усвідомлював, що його майнові інтереси є захищені і навіть у випадку того, якщо ОСОБА_3 не зможе чи не захоче повертати йому борг, він стане власником автомобіля марки «Hyundai Elantra». В зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 взятих на себе боргових зобов'язань, позивач був змушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду. 16.06.2014 р. Подільським районним судом м. Києва було ухвалено рішення відповідно до якого позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про стягнення грошових коштів за договором позики, задоволено в повному обсязі. 17.09.2014 р. Апеляційний суд м. Києва постановив ухвалу, відповідно до якої в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 на Рішення Подільського районного суду м. Києва від 16.06.2014 р. відмовлено в повному обсязі. Таким чином, Рішення Подільського районного суду м. Києва від 16.06.2014 р. набрало законної сили. В подальшому, стало відомо про те, що 25.03.2014 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено оформлений довідкою - рахунком серія ВІА № 336453 від 25.03.2014 р. договір купівлі - продажу автомобіля «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1. Розуміючи, що його ошукали і те, що виконати Рішення Подільського районного суду м. Києва від 16.06.2014 р., а саме, стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти за рахунок реалізації автомобіля «Hyundai Elantra» не є можливим, позивач звернувся до правоохоронних органів. Відповідно до листа СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 15.07.2014 р. за № 59/13781 в провадженні СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебуває кримінальне провадження за № 0001829 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. 26.06.2014 р. підозрювана ОСОБА_3 оголошена в розшук, в результаті проведених слідчих дій слідчим СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 було допитано в якості свідка ОСОБА_2 Під час проведеного допиту ОСОБА_2 показала наступне: «Так, в кінці березня 2014 року здається 25 мені на мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_3 та попросила перереєструвати на мене свій автомобіль «Hyundai Elantra». При цьому автомобіль я не купувала та ОСОБА_3 продовжила їм користуватися». Крім того, ОСОБА_2 засвідчила, що продаж був не тільки фіктивним, а й незаконним, оскільки вона особисто до ДАІ не їздила і нічого не підписувала: «При цьому я у МРЕВ не їздила та більше ніяких документів не передавала, ОСОБА_3 займалася перереєстрацією самостійно», а отже, ОСОБА_3 були підроблені не лише документи, а й імовірно підпис ОСОБА_2 Отже, ОСОБА_3, намагаючись уникнути майнової відповідальності щодо боргових зобов'язань перед позивачем, свідомо вчинила шахрайські та незаконні дії направлені на унеможливлення виконання рішення суду щодо стягнення з неї на користь позивача грошових коштів. Таким чином, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договір купівлі-продажу не спричинив реального настання наслідків передбачених для правочинів такого типу. Так, ОСОБА_2 не було виплачено ОСОБА_3 грошові кошти, що становлять ціну договору, а ОСОБА_3 не було передано, ОСОБА_2 транспортний засіб, а саме, автомобіль «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1. Посилаючись на викладені обставини та положення ст. ст. 203, 215, 234, 236 ЦК України, позивач просить визнати недійсним фіктивний правочин та скасувати державну реєстрацію транспортного засобу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав, що викладені в ньому.

ОСОБА_2 до початку судового засідання поштовим відправленням на адресу суду направила заяву, зі змісту якої вбачається, що вона просить суд розглядати справу за її відсутності та прийняти рішення на підставі чинного законодавства, крім того вказала, що не заперечує щодо задоволення позову (а.с. 96).

ОСОБА_3 в судові засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання. До початку розгляду справи в судовому засіданні 03.02.2015 р. на адресу суду було надіслано заяву від імені ОСОБА_3 про відмову від представника по даній справі - ОСОБА_5 та визнання позову.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.02.2015 р. було відмовлено у визнанні відповідачем ОСОБА_3 позову.

Дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, про задоволенню позову, до такого висновку суд прийшов з наступних підстав.

Як встановлено судом, 25.03.2014 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу автомобілю «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1, що було оформлено довідкою-рахунком серія ВІА № 336453 від 25.03.14 р. (а.с. 19).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16.06.2014 р. позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, суму в розмірі 25 000 доларів США, що в еквіваленті становм на 16.06.2014 р. становить 293 500 гривень (а.с. 9).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.09.2014 р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, Рішення Подільського районного суду м. Києва від 16.06.2014 р. залишено без змін (а.с. 10 - 12).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16.06.2014 р. були встановлені наступні обставини: «як встановлено в судовому засіданні, 01.06.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передав у власність відповідачки грошові кошти у сумі 25 000 доларів США, а відповідачка зобов'язалась повертати кошти в період до 3 числа кожного місяця по 300 доларів США, починаючи з 01.12.2012 року. На підтвердження цього ОСОБА_3 власноручно написала позивачу розписку (а.с.4 - копія розписки).»

В силу положень ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до листа СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 15.07.2014 р. за № 59/13781 в провадженні останнього перебуває кримінальне провадження за № 0001829 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. 26.06.2014 р. підозрювана ОСОБА_3 оголошена в розшук (а.с. 20).

Слідчим СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 було допитано в якості свідка ОСОБА_2 (а.с. 21 - 23).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив обставини допиту ним в межах кримінального провадження № 0001829 свідка ОСОБА_2 та наданих останньою показів.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, враховуючи положення ЦК України за яких фіктивний правочин не відповідає загальним підставам дійсності правочинів, оскільки не спрямований на реальне настання правових наслідків, так, внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, а сторони укладаючи такий правочин заздалегідь розуміють, що він не буде виконаний, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1 від 17.07.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та скасування державної реєстрації транспортного засобу марки «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_4 на власника ОСОБА_2

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь позивача 182 гривні 07 копійок судового збору, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 182 гривні 07 копійок.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 203, 215, 234 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 57 - 61, 88, 213 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання недійсним фіктивного правочину - задовольнити;

Визнати недійсним договір купівлі - продажу автомобіля «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

Скасувати державну реєстрацію транспортного засобу марки «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_4 на власника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_5);

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7) судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 07 копійок, стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7) судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 07 копійок;

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. В. Гребенюк