АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6882/15 Справа № 204/2100/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Токар Н. В. Доповідач - Куценко Т.Р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ 12 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та з урахуванням уточнень позовних вимог просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилалась на те, що в період перебування у шлюбі у них народилась дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З червня 2013 року сторони однією сім'єю не проживають, шлюбні відносини не підтримують та спільний побут не ведуть. Під час вагітності ОСОБА_3 та після народження дитини, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. На теперішній час позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та враховуючи її матеріальний стан просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання спільної малолітньої дитини для достатнього забезпечення потреб дитини /а.с.1-3, 18-19/.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання їх малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 квітня 2014 року і до його повноліття, на користь ОСОБА_3, допустивши по справі негайне виконання також вирішено питання щодо судових витрат /а.с.92/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права /а.с.97-98/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду - зміні, відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України, з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 25 листопада 2011 року був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 25 листопада 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 1703 та підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.7/.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 12 березня 2014 року складено відповідний актовий запис № 286 та підтверджується свідоцтвом про народження виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції /а.с.8/.

З червня 2013 року сторони не проживають однією сім'єю та шлюбні відносини не підтримають, малолітній ОСОБА_4 проживає разом з позивачем.

Також з матеріалів справи вбачається, що у відповідача від попереднього шлюбу з ОСОБА_5 є неповнолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого з останнього стягуються аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2007 року /а.с.70-72/.

Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України N 3від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК, а саме мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Розглядаючи справу за наведених обставин та вимог законодавства, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку також обґрунтовано прийшов до висновку при визначені розміру стягнутих аліментів та врахував, що з відповідача також стягуються аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 на підставі рішення суду від 16 травня 2007 року.

Разом з тим, в частині негайного виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_4, починаючи з 01 квітня 2014 року, колегія суддів не може погодитись, оскільки положеннями ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, однак при ухваленні оскаржуваного рішення від 05 червня 2015 року судом першої інстанції не була врахована зазначена норма закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції на підставі ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні в частині негайного виконання рішення, та вказавши в цій частині: допустити по справі негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2015 року - змінити в частині негайного виконання рішення вказавши: допустити по справі негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

Демчен