АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Астрюхіна Костянтина Анатолійовича, який діє в інтересах Державної адміністрації залізничного транспорту України, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 1 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної адміністрації залізничного транспорту України про скасування наказу в частині позбавлення щомісячної премії, зобов'язання сплатити премію та середній заробіток за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 1 липня 2015 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 до Державної адміністрації залізничного транспорту України (далі - Укрзалізниці) про скасування наказу в частині позбавлення щомісячної премії, зобов'язання сплатити премію та середній заробіток за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди.

Суд стягнув з Укрзалізниці на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 14 470 грн.

Судом стягнуто з Укрзалізниці у дохід держави судовий збір у розмірі 1 218 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про скасування наказу в частині позбавлення щомісячної премії, зобов'язання сплатити премію та відшкодування моральної шкоди суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду, Укрзалізниця через свого представника, Астрюхіна К.А., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на суму 14470 грн., просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову (а.с.101-102).

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про скасування наказу в частині позбавлення щомісячної премії, зобов'язання сплатити премію та відшкодування моральної шкоди позивачем не оскаржується, а тому у апеляційному порядку в цій частині не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника відповідача - Щербини В.М., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на суму 14470 грн. суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно виписки з особового рахунку позивача з 1 травня 2014 року по 31 жовтня 2014 року, що підтверджується листом Укрзалізниці від 22 жовтня 2014 року за №ЦН-15/519, відповідач у день звільнення - 24 липня 2014 року, не виплатив позивачу усі належні останньому до виплати кошти. Недоплата становила 1 447 грн., 1 300 грн. з яких було виплачено 7 серпня 2014 року, а решту - 147 грн., було виплачено 7 жовтня 2014 року.

Середньоденна заробітна плата позивача складає 182 грн. 51 коп. (довідка від 22.07.2015 №563).

Час прострочення виплати тривав з липня 2014 року по червень 2015 року, що складає 238 робочих днів, а компенсація за час затримки розрахунку відповідно складає 43 437 грн. 38 коп. Указаний розмір компенсації зменшений судом до 14 470 грн., ураховуючи істотність суми заборгованості порівняно із середнім заробітком.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки районного суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не відповідають обставинам даної справи та положенням матеріального закону.

Указані обставини, ураховуючи положення ст. 309 ЦПК України, дають суду апеляційної інстанції підстави для скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та в частині вирішення питання розподілу судових витрат та ухвалення нового рішення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 116 КЗПП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

З наявних у матеріалах справи письмових доказів убачається, що ОСОБА_4 був звільнений 24 липня 2014 року і цього ж дня йому зараховані розрахункові в день звільнення у розмірі 6 700 грн., у тому числі, заробітна плата, оплата за дні відрядження, індексація та вихідна допомога (а.с.13).

При цьому позивач у день звільнення не оспорював зараховану на його рахунок суму та не пред'являв до Укрзалізниці вимог про здійснення доплати.

Відповідно до Положення про преміювання керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців Державної адміністрації залізничного транспорту України (а.с.73-74; далі - Положення про преміювання) виплата премії провадиться згідно з розпорядженням Генерального директора Укрзалізниці або його заступників на підставі рішення комісії, що може бути прийняте лише після 20 числа місяця, наступного за звітним за результатами виконання показників преміювання (п.п. 2.5. - 2.8 Положення про преміювання). Таким чином, відповідно до встановленого Положенням про преміювання порядку виплата премії фактично проводиться на два місяці пізніше звітного.

З наявної у матеріалах справи заяви ОСОБА_4 від 13.10.2014 року, поданої ним після отримання 7 серпня 2014 року та 7 жовтня 2014 року остаточного розрахунку з урахуванням суми премії за травень та липень 2014 року, убачається, що йому було відомо про встановлений порядок виплати премії (а.с.11).

З урахуванням викладеного, у день звільнення позивачу була проведена виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, а підстави для нарахування та виплати премії ОСОБА_4, відповідно 7 серпня 2014 року та 7 жовтня 2014 року, ураховуючи встановлений Положенням про преміювання порядок виплати премії, виникли вже після звільнення позивача.

Таким чином у суду відсутні підстави вважати, що право позивача на отримання розрахунку при звільненні є порушеним, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. При відмові в позові підстав для покладення на відповідача судових витрат немає.

Керуючись ст.303, 307-309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Астрюхіна КостянтинаАнатолійовича, який діє в інтересах Державної адміністрації залізничного транспорту України, задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 1 липня 2015 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та в частині вирішення питання розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко