УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

07 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Національного університету біоресурсів і природокористування України про стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Національного університету біоресурсів і природокористування України про стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду, посилаючись на те, що працювала в Мукачівському державному аграрному технікумі на посаді секретаря-друкарки.

Наказом від 08 листопада 2004 року № 163-к її звільнено з роботи з 08 жовтня 2004 року.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 14 липня 2005 року її поновлено на роботі з 08 жовтня 2004 року.

Постановою Мукачівського МВ ДВС від 18 липня 2005 року відкрито виконавче провадження та боржнику встановлено строк для добровільного виконання виконавчого листа й судового рішення до 20 липня 2005 року.

Відповідач не виконав рішення, тому позивачка звернулась до Європейського суду з прав людини, який рішенням від 07 листопада 2013 року зобов`язав державу-відповідача протягом трьох місяців виконати рішення суду. Розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу обчислюється, виходячи з мінімальної заробітної плати за відповідний період.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача 86 689 грн середнього заробітку за період з серпня 2005 року до жовтня 2014 року; судові витрати та 7 440 грн витрат на оплату правової допомоги адвоката.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з Національного університету біоресурсів і природокористування України на користь ОСОБА_3 23 642 грн 50 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17 жовтня 2006 року до жовтня 2014 року та 3 840 грн витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 березня 2015 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06 травня 2015 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 27 лютого 2015 року в частині назви та стягнення судових витрат скасовано та у цій частині ухвалено нове рішення.

Установлено, що в даній справі постановлено судове рішення у формі ухвали.

Стягнуто з Національного університету біоресурсів і природокористування України на користь ОСОБА_3 2 028 грн за надання правової допомоги.

У решті судове рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначені судові рішення змінити, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального, та стягнути з відповідача 81 451 грн середнього заробітку з листопада 2006 року до жовтня 2014 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеній нормі ухвалені у справі судові рішення не відповідають.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 працювала на посаді секретаря-друкарки в Мукачівському державному аграрному технікумі, наказом від 08 листопада 2004 року № 163-к її звільнено з роботи з 08 жовтня 2004 року в зв'язку з скороченням штату.

Надалі Наказом Міністерства аграрної політики України від 02 березня 2006 року № 93 Мукачівський державний аграрний технікум перейменований в Мукачівський державний аграрний коледж, а згодом розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 47-р та спільним наказом Мінагрополітики України Національного аграрного університету від 21 березня 2007 року № 199/136 Мукачівський аграрний коледж реорганізований у відокремлений структурний підрозділ Університету, який перейменований в Національний університет біоресурсів і природокористування України.

Рішенням Закарпатського апеляційного суду від 14 липня 2005 року ОСОБА_3 поновлена на роботі з 08 жовтня 2004 року, однак тривалий час рішення не виконувалось.

У своєму рішенні Європейський суд з прав людини визнав факт тривалості виконання рішення, зобов'язав державу-відповідача протягом 3 місяців виконати рішення національного суду.

На виконання зазначеного рішення суду наказом від 14 листопада 2014 року № 64-к ОСОБА_3 поновлена на роботі.

Визначаючи період, за який підлягає оплата вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 14 липня 2005 року та ухвалою цього ж суду від 19 квітня 2007 року вказані кошти з 08 жовтня 2004 року до 17 жовтня 2006 року вже стягувались.

Вирішуючи питання щодо розміру середнього заробітку, який підлягає до сплати з 17 жовтня 2006 року до жовтня 2014 року, суд, посилаючись на визначення ст. 3 Закону України «Про оплату праці» та виходячи з того, що після звільнення ОСОБА_3 її посада була ліквідована, зарплата на цю посаду не визначена, вирахував заробітну плату, виходячи з такої, що передувала звільненню - 245 грн на місяць та дійшов висновку про те, що до стягнення підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 жовтня 2006 року до жовтня 2014 року з розрахунку 245 грн на місяць, що становить 23 642 грн 50 коп.

При цьому суд першої інстанції заявлені позивачкою витрати на правову допомогу вважав завищеними та дійшов висновку про обґрунтованість таких вимог в сумі 3 840 грн.

Апеляційний суд, скасувавши рішення Мукачівського міськрайонного суду від 27 лютого 2015 року в частині назви та стягнення судових витрат, посилався на те, що відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

При цьому вважав, що за період з часу ухвалення апеляційним судом рішення про поновлення ОСОБА_3 на роботі, яке набуло чинності з дня його прийняття - 14 липня 2005 року - середній заробіток позивачки підлягає стягненню з відповідача до часу виконання рішення суду, яке відбулось 14 листопада 2014 року та дійшов висновку про те, що на корить позивачки слід стягнути суму, визначену судом першої інстанції, виходячи з розміру середньої зарплати, визначеної рішенням суду від 14 липня 2005 року відповідно до Порядку обчислення середньої зарплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Проте з висновками судів погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Згідно з п. Порядку обчислення середньої заробітної плати цей Порядок застосовується, у тому числі, у випадку вимушеного прогулу.

За змістом п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати в розрахунковому періоді за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу ІV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів) (правова позиція Верховного Суду України, викладена у справі № 6-203цс14).

Узявши в розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17 жовтня 2006 року до жовтня 2014 року середню заробітну плату у фіксованому розмірі 245 грн на місяць, суд не врахував, що при обчисленні середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в період затримки виконання рішення суду заробітна плата позивача підлягала коригуванню на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів, не встановив та не зазначив в рішенні чи не відбувалось за період від часу звільнення позивача до часу поновлення його на роботі підвищення розміру тарифних ставок і посадових окладів та висновку про часткове задоволення позовних вимог дійшов передчасно.

Оскільки апеляційний суд зазначених помилок суду першої інстанції не усунув, а допущені порушення норм процесуального права та неправильне застування матеріального закону призвели до неправильного вирішення справи, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06 травня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік