Справа №2-н-880/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ПАТ «Міський комерційний банк» заборгованості по винагороді за договором на виконання функцій члена Наглядової ради, -

В С Т А Н О В И В :

09.12.2015 року заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості по винагороді за договором на виконання функцій члена Наглядової ради в сумі 600000,00 грн.

Вивчивши матеріали заяви прихожу до висновку про відмову в її прийнятті виходячи з наступного.

З матеріалів заяви вбачається, що 17.11.2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та ОСОБА_1 був укладений договір на виконання функцій члена Наглядової ради, відповідно до якого заявник прийняв на себе зобов'язання щодо безпосереднього виконання ним функцій члена Наглядової Ради Банку в порядку та на умовах, передбачених положеннями цього договору.

Пунктом 1 додатку №1 до договору на виконання функцій члена Наглядової ради від 17.11.2014 року визначено, що щомісячна винагорода за виконання функцій члена Наглядової ради встановлюється у розмірі 150000,00 грн.

Заявник звертаючись до суду з вказаною заявою вважає вказаний договір трудовим.

Однак, з такою позицією заявника неможливо погодитись.

Трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація, за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою та з визначеною відповідно до вимог законодавства оплатою праці.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Разом з тим, з матеріалів заяви не вбачається підтвердження факту прийняття заявника на роботу за конкретною кваліфікацією, професією, посадою, факту роз'яснення йому його прав і обов'язків та інформування під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на оплату праці, пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, покладення на нього обов'язку щодо виконання вимог внутрішнього трудового розпорядку, встановлені адміністрацією ПАТ «Міський комерційний банк», де він, ніби то, працює, дотримуватися трудової дисципліни (ст. ст. 139-152 КЗпП України).

Чинним законодавством не передбачено можливості перетворення цивільно-правових відносин в трудові.

Отже, винагорода, що встановлена заявнику пунктом 1 додатку №1 до договору на виконання функцій члена Наглядової ради від 17.11.2014 року не є заробітної платою в розумінні Закону України «Про оплату праці» та КЗпП України.

Крім того, в матеріалах заяви містяться акти про недопуск до робочого місця заявника, що свідчить про наявність спору про право.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, не передбачену ст. 96 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

У зв'язку з тим, що заява про видачу судового наказу подана до суду без дотримання вимог ст. 96 ЦПК України, а саме заявлено вимогу, яка не підлягає розгляду в порядку наказаного провадження про стягнення винагороди за договором на виконання функцій члена Наглядової ради, вважаю за необхідне у прийнятті заяви про видачу судового наказу відмовити на підставі п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України.

Керуючись ст. 96, п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ПАТ «Міський комерційний банк» заборгованості по винагороді за договором на виконання функцій члена Наглядової ради - відмовити.

Роз'яснити право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня постановлення ухвали.

СУДДЯ