УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Амеліна В.І., Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за членськими внесками та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» про визнання пунктів статуту та рішень недійсними і членства у кооперативі припиненим, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року Дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі» (далі - ДБК «Золоті ключі») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за членськими внесками.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про те, що ОСОБА_4 є асоційованим членом ДБК «Золоті ключі» і власником земельної ділянки, що розташована на території кооперативу, в зв'язку із чим зобов'язаний щомісячно сплачувати членські внески, розмір яких визначається загальними зборами кооперативу.

Посилаючись на те, що відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної сплати членських внесків не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 34 886 грн, які ДБК «Золоті ключі» просив стягнути з ОСОБА_4

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ДБК «Золоті ключі» про визнання другого і третього речення п. 5.7, абзацу 8 пункту 7.2. статуту ДБК «Золоті ключі» та рішень загальних зборів ДБК «Золоті ключі» від 30 вересня та 19 грудня 2011 року недійсними, визнати його членство у кооперативі припиненим, посилаючись на те, що згідно із ст. 13 Закону України «Про кооперацію» (далі - Закон) він вважається таким, що вийшов із членів кооперативу, оскільки подав заяву про добровільний вихід, а також його не було повідомлено про проведення загальних зборів кооперативу.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2014 року, первісний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ДБК «Золоті ключі» 5 382 грн заборгованості по сплаті членських внесків, а решті вимог первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково. Визнано членство ОСОБА_4 у ДБК «Золоті ключі» припиненим з 22 грудня 2011 року, а в решті вимог зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить судові рішення в частині відмови у задоволенні вимог зустрічного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні вимог зустрічного позову про визнання окремих положень статуту та рішень загальних зборів недійсними, місцевий, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що положення статуту відповідають вимогам Закону, а неповідомлення ОСОБА_4 про проведення зборів кооперативу не може бути підставою для визнання прийнятих ними рішень недійсними.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів не можна.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно з протоколом загальних зборів ДБК «Золоті ключі» від 31 травня 2005 року ОСОБА_4 було прийнято до складу кооперативу зі статусом асоційованого члена.

Відповідно до довідки ДБК «Золоті Ключі» станом на 01 квітня 2014 року відповідач має заборгованість перед кооперативом в розмірі 34 886 грн.

14 грудня 2011 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до позивача про виключення його зі складу членів ДБК «Золоті ключі», однак йому було відмовлено, посилаючись на те, що у нього наявна заборгованість перед кооперативом по членських внесках.

Пунктом 7.2 статуту кооперативу визначено, що асоційовані члени кооперативу мають право за власним розсудом вийти із складу кооперативу, з попередженням про вихід не менш ніж за один тиждень.

Оскільки ОСОБА_4 подав заяву про вихід з кооперативу 14 грудня 2011 року, суди вважали припиненим його членство з 27 грудня 2011 року.

Згідно із п 5.7 статуту ДБК «Золоті ключі» передбачено: до прийняття відповідного рішення про вихід з кооперативу, член та/або асоційований член кооперативу зобов'язаний сплатити усі види внесків і платежів, а в разі наявності заборгованості по внескам, пені і штрафам - погасити її повністю. В разі наявності заборгованості у члена та/або асоційованого члена кооперативу щодо сплати внесків (платежів) правління кооперативу вправі відмовити члену та/або асоційованому кооперативу в прийнятті заяви про вихід.

Також п. 7.2 цього статуту передбачає, що асоційований член має право за власним розсудом вийти із складу кооперативу, не порушуючи при цьому своїх зобов'язань перед кооперативом.

Як вбачається із змісту позовної заяви ОСОБА_4 просив визнати вказані пункти статуту такими, що порушують Закон України «Про кооперацію» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_10_30/pravo1/T031087.html?pravo=1>, обмежуючи право добровільного виходу з кооперативу, оскільки із їх змісту вбачається, що член кооперативу не може війти з кооперативу, доки не погасить всіх боргів перед кооперативом, а тому кооператив відмовляє в розгляді заяви члена кооперативу про вихід з нього.

Відповідно до ст. 4 Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_271/ed_2014_10_30/pravo1/T031087.html?pravo=1>кооперація базується на принципі добровільного вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації.

Статтею 13 цього Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_281/ed_2014_10_30/pravo1/T031087.html?pravo=1> передбачено, що членство в кооперативі припиняється в разі добровільного виходу з нього.

Асоційоване членство в кооперативі передбачено ст. 14 Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_282/ed_2014_10_30/pravo1/T031087.html?pravo=1>, відповідно до якої у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай.

Асоційований член кооперативу - фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов'язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу.

Як вбачається із змісту ст. ст. 4 та 13 вищевказаного Закону для асоційованих членів кооперативу не існує іншого принципу виходу із кооперативу, ніж передбачений статтею 4 Закону (безперешкодний вихід).

Входячи з аналізу норм Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_10_30/pravo1/T031087.html?pravo=1>та пунктів 5.7 та 7.2 статуту ДБК «Золоті ключі» в редакції від 29 вересня 2011 року, слід дійти висновку, що вказані пункти суперечать п. п. 4,13,14 статуту кооперативу, оскільки порушують право ОСОБА_4 на безперешкодний вихід з кооперативу та не ґрунтуються на вимогах Закону «Про кооперацію» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_10_30/pravo1/T031087.html?pravo=1>.

При цьому, наявність боргів або інших невиконаних зобов'язань асоційованого члена кооперативу перед кооперативом не позбавляє ДБК «Золоті ключі» звернутись у встановленому законом порядку до суду за захистом своїх порушених прав.

Апеляційний суд, перевіряючи рішення місцевого суду, на вказані порушення закону уваги не звернув та передчасно залишив без змін рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог зустрічного позову про визнання окремих положень статуту.

З огляду на викладене ухвалені у справі судові рішення в цій частині не можна визнати законними й обґрунтованими, тому вони підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Поряд із цим, відмовляючи у задоволенні вимог зустрічного позову про визнання рішень загальних зборів недійсними, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що неповідомлення ОСОБА_4 про проведення загальних зборів членів ДБК «Золоті ключі» не може бути підставою для скасування прийнятих на них рішень, оскільки відповідач як асоційований член кооперативу має лише дорадчий голос при вирішенні питань, пов'язаних із діяльністю кооперативу і не впливає на повноважність цих зборів.

В решті судові рішення не оскаржуються, від так, відповідно до умов ст. 335 ЦПК України, судом касаційної інстанції не перевіряються.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2014 року в частині вирішення вимог зустрічного позову ОСОБА_4 до Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» про визнання окремих пунктів статуту недійсними скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2014 року в частині відмови у задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_4 до Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» про визнання рішень недійсними залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: В.І. Амелін
Є.П. Євграфова
О.І. Євтушенко
Ю.Г. Іваненко