справа №482/290/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 серпня 2015 року

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Гажі О.П.

секретаря судового засідання Пазюк І.О., участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Нова Одеса, справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, ОСОБА_6 районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

24.02.2015 року позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідачів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що він являється спадкоємцем за заповітом земельної ділянки, площею 6,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті ОСОБА_10, яка померла 17.09.2014 року в с. Бузьке Новоодеського району Миколаївської області.

Державним нотаріусом ОСОБА_6 державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку з посиланням на відсутність надання нотаріусу оригіналу державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, що належала померлій ОСОБА_10

Посилаючись на відсутність оригіналу державного акту на право приватної власності на успадковану ним земельну ділянку, на свої права спадкоємця, що передбачені ст.ст.1216,1218, 1225 ЦК України та відсутність можливості нотаріусом видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, позивач просив суд винести рішення, яким визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом право власності на земельну ділянку площею 6,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_5 сільської ради на яку було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК 039249 на імя ОСОБА_10.

В судовому засіданні представник позивача посилаючись на викладені в позові обставини та наявні правові підстави, просила суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради Новоодеського району в судове засідання не зявився, але надав до суду свої письмові заперечення на позов та заяву про розгляд справи в відсутність представника з клопотанням закрити провадження по справі через безпідставність заявленого до них позову.

Представник відповідача ОСОБА_6 районної державної адміністрації в судове засідання не зявився. але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги не визнав, через наявність спадкоємця за законом та просив суд розглянути справу у відсутність представника райдержадміністрації.

Залучений до участі в розгляді даної справи співвідповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали.

Посилаючись на передчасність, безпідставність заявлених позовних вимог, не втрачену можливість нотаріального оформлення спадкових прав позивача, просили суд в задоволені позову відмовити.

Залучені до участі в судовому розгляді даної справи в якості третіх осіб ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судове засідання за викликом не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового розгляду справи.

На адресу суду повернулись судові виклики з відміткою пошти про те, що треті особи за вказаним зареєстрованим місцем проживання не проживають.

Відповідно до вимог ч.4 ст.74 ЦПК України, треті особи являються такими, які належними чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи.

Справа розглянута у відсутність представників відповідачів: ОСОБА_5 сільської ради. ОСОБА_6 райдержадміністрації та третіх осіб, враховуючи наявність письмових заяв та достатніх даних про права та взаємовідносини сторін у виниклих правовідносинах.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2 та його представника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов через його безпідставність не підлягає задоволенню.

Цей висновок суду ґрунтується на наступному.

Як вбачається з досліджених в суді фактичних обставин справи, 17.09.2014 року в с. Бузьке Новоодеського району Миколаївської області померла ОСОБА_10, яка заповіла позивачу ОСОБА_4 належну їй на правах приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,75 га, кадастровий номер :02:000:0055, що розташована в межах території ОСОБА_5 сільської ради Новоодеського району, що підтверджено нотаріально засвідченим заповітом від 19.11.2012 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстрованим в реєстрі за №1263.

11.02.2015 року ОСОБА_6 державною нотаріальною конторою на підставі поданої письмової заяви ОСОБА_4, як спадкоємця за заповітом, було заведено спадкову справу №31/2015.

27.02.2015 року до ОСОБА_6 державної нотаріальної контори була подана письмова заява відповідача ОСОБА_2, як спадкоємця ОСОБА_10, який являється сином спадкодавці і, як інвалід 3-ої групи, заявив своє право на обовязкову частку у спадщині. Разом із заявою спадкоємець ОСОБА_2 надав нотаріусу оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_10

Як вбачається з відповіді ОСОБА_6 державної нотаріальної контори від 11.06.2015 року, наданої на запит суду, державний нотаріус підтвердив факт надання нотаріусу спадкоємцем ОСОБА_2 оригіналу державного акту на спірну земельну ділянку та повідомила, що свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям не видавалось.

У відповідності до ст.ст.1216-1217 ЦК України, спадкуванням являється перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб(спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

Позивач, як особа, яка визначена у заповіті ОСОБА_2, відповідно до ст.ст.1216-1217, 1223, 1268-1269 ЦК України, має право на спадкування земельної ділянки яка належала померлій ОСОБА_10 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,75 га, кадастровим номером :02:000:0055, що розташована в межах території ОСОБА_5 сільської ради Новоодеського району і скористався своїм правом на прийняття спадщини, подавши відповідну заяву, як і відповідач ОСОБА_2, до нотаріальних органів у визначений законом(ст.1270 ЦК) шестимісячний строк з моменту смерті спадкодавця.

Відповідно до вимог ст.ст.1296-1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину, разом з тим відсутність свідоцтва про право на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Законодавець, вимогами ст.1297 ЦК України, зобовязує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно (земельна ділянка), звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтва про право на спадщину видаються нотаріусом кожному спадкоємцеві із зазначенням імені та частки кожного з них у спадщині.

Згідно ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Разом з тим, кінцевий строк, який дає право спадкоємцям звернутися до нотаріуса про видачу їм свідоцтва про право на спадщину ні ст.1298, ні іншими діючими нормами цивільного законодавства України не визначений.

Як же вбачається з досліджених в суді обставин справи, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом 24.02.2015 року, тобто передчасно, до сплину, визначеного ст.ст.1270,1298 ЦК України, строку який дає право на отримання ним у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину.

Суд зазначає, що позивач безпідставно, не керуючись нормами чинного законодавства у сфері спадкових правовідносин, в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на факт відмови нотаріуса в оформлені його спадкових прав та на відмову видачі йому нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_10

Факт відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, в судовому засіданні не доведений.

З тих же, досліджених в суді письмових доказів (документів), які свідчать про безпідставність позову та доводів позивача, вбачається, що позивач звернувся з позовом до суду вже 24.02.2015 року, тоді як письмові розяснення нотаріусом позивачу про необхідність надання оригіналу державного акту на право приватної власності на землю були йому надані 26.02.2015 року, після того як він вже звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Крім того, з відповіді нотаріуса і наданої суду копії спадкової справи вбачається, що у цій спадковій справі є в наявності оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, що був виданий на імя спадкодавця ОСОБА_10.

Тобто, на час судового розгляду справи, не втрачена можливість нотаріального оформлення позивачем своїх спадкових прав.

Обставини справи свідчать, що нотаріус не відмовляв позивачу в оформлені спадкових прав, так як така відмова у спадковій справі відсутня, а сама спадкова справа нотаріусом ще не закінчена.

Як зазначено в п.23 керівних розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Тому, за таких вищевикладених обставин, враховуючи, що позивач не втратив свого права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, його позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, являються безпідставними, такими що не ґрунтується як на фактичних обставинах справи, так і на вимогах чинного цивільного законодавства, в звязку з чим, задоволенню не підлягають.

У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, у звязку з відмовою в задоволені позову, понесені позивачем судові витрати, у виді судового збору - не компенсуються.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 179,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити повністю ОСОБА_4 в задоволені його позову до ОСОБА_5 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, ОСОБА_6 районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_12 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Рекомендувати позивачу ОСОБА_4 звернутися до ОСОБА_6 державної нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових майнових прав в порядку спадкування за заповітом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами які приймали участь у розгляді справи, але не були присутніми при проголошенні судового рішення, протягом десяти днів з моменту одержання копії судового рішення.

Головуючий: