справа №176/922/15-ц
провадження №2/176/856/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

02 жовтня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Волчек Н.Ю.,

при секретарі Ханіній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

13 тавня 2015 року, ОСОБА_1 звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до ОСОБА_2, у якій просить ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, 20 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, за актовим записом № 234. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з квітня 2015 року подружніх відносин вони не підтримують, хоча продовжують проживати в одному помешканні, оскільки відповідач не розподіляє її поглядів щодо ведення спільного господарства, розподілу сімейного бюджету, подружніх стосунків тощо. Пропозиції позивача змінити своє відношення задля примирення та збереження сімї, залишились не почутими. розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється. Також зазначила, що від спільного життя неповнолітніх дітей не мають.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. В матеріалах справи мається заява позивача, в якій вона зазначає про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов, судові витрати віднести за її рахунок.

Відповідач в судові засідання не зявляється з невідомих суду причин, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином,заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень щодо позову не надав.

За вказаних обставин суд вважає, що є передбачені ст.ст. 224, 225 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 20 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, за актовим записом № 234, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9). При цьому дошлюбне прізвище позивача «Тимохіна».

Від подружнього життя непонолітніх дітей не мають.

Але, з квітня 2015 року подружні стосунки між сторонами припинені, хоча продовжують проживати в одному помешканні, сторони ведуть окреме господарство. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач не розподіляє поглядів позивача щодо ведення спільного господарства, розподілу сімейного бюджету, подружніх стосунків тощо, що унеможливлює сумісне проживання.

Спір про розподіл майна між ними відсутній.

За таких обставин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення між ними не можливе. Право ж кожного з подружжя припинити подружні стосунки закріплено у ч.3 ст. 56 СК України.

За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач, вимоги стосовно зміни прізвище на дошлюбне не зазначає, тому судом при розгляді справи не вирішується дане питання.

Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між сторонами не можливе, від спільного життя неповнолітніх дітей сторони не мають, відповідач заеречень щодо позову не надав, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а відтак позов необхідно задовольнити.

При цьому, позивач, судові витрати просить віднести на її рахунок.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 174, 213-215, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 20 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, за актовим записом № 234 - розірвати.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня його проголошення, через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Це рішення може бути переглянуто Жовтоводським міським судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду Н.Ю. Волчек