АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Рубан С.М., Іванченка М.М.

при секретарі Мившук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в м. Києві, Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» про визнання реконструкції квартири незаконною, зобов'язання звільнити самовільно зайняті приміщення, приведення приміщення у первинний стан та відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в м. Києві, Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» про визнання реконструкції квартири незаконною, зобов'язання звільнити самовільно зайняті приміщення, приведення приміщення у первинний стан та відшкодування шкоди.

Крім того, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_1, на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.09.2015 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 до розгляду справи та набрання рішенням суду законної сили.

Копію ухвали направлено до ДВС Дарницького РУЮ в м. Києві та Реєстраційної служби ГУЮ в м. Києві.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1, подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та постановити нову увалу, якою відмови в задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

В скарзі посилалася на те, що ухвала є незаконною і такою, що постановлена з порушенням норм процесуального законодавства.

Скарга містить доводи про те, що вжиті судом заходи забезпечення позову є не співмірними з заявленим вимогами, а також суду не були надані докази на підтвердження обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення, в разі не застосування таких заходів.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача доводи скарги підтримав.

Представник позивача заперечувала проти задоволення скарги.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., представників сторін, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 152 види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в разі не вжиття заходів забезпечення позову, може бути утруднено виконання рішення суду .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає встановленим судом обставинам та вимогам Закону .

Доводи скарги про те, що не було з'ясовано причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов є безпідставні, оскільки позивачем в позовній заяві та в заяві про забезпечення прозову наведені обставини, які підтверджують , що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Посилання відповідача на те, що вартість квартири на яку накладено арешт є більшою ніж сума заявлених вимог про відшкодування шкоди, не свідчить про те, що судом, вжиті заходи, які є неспівмирними з заявленими позовними вимогами.

Так, в позовній заяві позивач зокрема зазначив, що відповідач ОСОБА_1 незаконно реконструювала квартиру АДРЕСА_1, чим завдала позивачу збитків, які обраховані як вартість відновлювального ремонту квартири позивача в розмірі 525 508 грн. 00 коп.

Окрім вимог про відшкодування завданих збитків на суму 525 508 грн. 00 коп., позивачем також заявлені вимоги про зобов'язання відповідача привести його квартиру в попередній стан.

Таким чином, в разі переходу права власності до іншої особи на квартиру, щодо якої позивач просить зобов'язати відповідача вчинити певні дії, виконання рішення суду в частині зобов'язання відповідача (нинішнього власника квартири) привести її в попередній стан, може бути утруднене.

Статтею 152 ЦПК України, передбачений такий спосіб забезпечення позову, як накладення арешту.

Так як, квартира на яку суд наклав арешт входить до предмету позову про визнання реконструкції незаконною, а також зобов'язання відповідача привести її в попередній стан, вжиті судом заходи забезпечення є співмірними з заявленими позовними вимогами.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, а тому відповідно до ст. 312 ЦПК України колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: