АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/414/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2, 5 Михальченко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПальонного В. С.
суддівЄльцова В. О. , Карпенко О. В.
при секретаріЖуравель Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розподіл спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про розподіл спільного манйна подружжя.

В обргунтування позовних вимог вказував, що з 13 вересня 1969 року перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Придніпровського районного народного суду м. Черкаси від 22 жовтня 1986 року.

В період шлюбу за спільні кошти ними на підставі договору купівлі-продажу від 11 травня 1976 року було придбано 17/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по АДРЕСА_1, право власності на придбане майно зареєстровано за відповідачкою.

Позивач просив розділити зазначену частину житлового будинку, як майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, між ним та відповідачкою, визнавши за ним право власності на 17/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та її представника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі з 1969 року по 1986 рік перебували в зареєстрованому шлюбі.

Під час перебування у шлюбі ними на підставі договору купівлі-продажу від 11 травня 1976 року було придбано 17/50 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, розташованого по АДРЕСА_1

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розподіл зазначеного будинку між ним та відповідачкою, як їх спільного сумісного майна.

Оскільки правовідносини з приводу набуття позивачем та відповідачкою права власності на частину спірного житлового будинку мали місце до набрання чинності Сімейним кодексом України, то при визначенні правового статусу цього майна відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України необхідно керуватися правилами Кодексу про шлюб та сім'ю України 1969 року.

Суд правильно послався на положення ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, відповідно до яких майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що спірні 17/50 частин житлового будинку, розташованого по пров.Битюцького м. Черкаси, є об'єктом права спільної сумісної власності позивача та відповідачки і підлягають розподілу між ними за правилами статей 28-29 Кодексу про шлюб та сім'ю України, тобто про підставність позовних вимог.

В той же час суд відмовив в задоволенні позову, застосувавши позовну давність та пославшись на положення ч.1 ст.80 ЦК УРСР.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦК УРСР 1963 року закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами був розірваний рішенням суду від 22 жовтня 1986 року, після розірвання шлюбу позивач у спірній частині житлового будинку не проживав і нею не користувався, тобто його право на користування цим майном було порушене з моменту розірвання шлюбу, проте до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя він звернувся тільки в 2014 році, при цьому будь-яких обставин, які підтверджували б поважність пропуску ним трирічного строку позовної давності, не навів.

З врахуванням викладеного суд прийшов до правильного висновку про сплив до набрання чинності Цивільним кодексом України трирічного строку, визначеного чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством на пред'явлення позивачем вимог про розподіл спільного майна подружжя.і в зв'язку з цим відмовив у позові, пославшись на норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року про позовну давність.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розподіл спільного майна подружжя залишити без змін

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :