Справа № 2-2-23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2011 року місцевий Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

при секретарі Гайсан Д.В.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У звязку із складністю справи та тривалістю в часі для винесення мотивованого рішення, суд вважає за можливе оголосити в судовому засіданні його вступну та резолютивну частини.

Суд керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208-218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 7919 (сім тисяч девятсот девятнадцять) грн., суму річних відсотків від простроченої заборгованості в розмірі 2610 (дві тисячі шістсот десять) грн. 93 коп., а також судові витрати в виді судового збору в сумі 105 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Справа № 2-2-23

за 2011 рік

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2011 року місцевий Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

при секретарі Гайсан Д.В.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 05 квітня 1998 року нею була надана відповідачці позика в розмірі 1000 доларів США строком до 15 вересня 1999 року, про що остання написала відповідну письмову розписку. Однак, відповідачка свої зобовязання щодо повернення отриманої нею позики по сьогоднішній день не виконала. У звязку з тим, що відповідачка у добровільному порядку позику не повертає, просила стягнути в примусовому порядку позику в гривневому еквіваленті з урахуванням індексу інфляції, проценти у розмірі 3 % річних від простроченої суми боргу, а також судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачки позику в гривневому еквіваленті без урахування індексу інфляції, проценти у розмірі 3 % річних від простроченої суми боргу та судові витрати по справі.

Відповідачка визнала позов в повному обсязі та поясніла суду, що дійсно 05 квітня 1998 року отримала від позивачки позику в сумі 1000 доларів США, однак із-за відсутності грошей не повернула їх по сьогоднішній день.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 05 квітня 1998 року позивачка надала відповідачці позику в сумі 1000 доларів США терміном повернення до 15 вересня 1999 року, що підтверджується письмовою розпискою та поясненнями останньої.

Згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 05 листопада 2010 року курс 100 доларів США становило 791 грн. 99 коп.. Таким чином, сума наданої позивачкою позики відповідачці у гривневому еквіваленті станом на 05 листопада 2010 року становило 7919 грн..

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно вимогам ст.ст. 625 ч.2, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до проведеного позивачем розрахунку загальна сума відсотків простроченого боргового зобовязання з урахуванням 3 % річних від простроченої суми становить 2610 грн. 93 коп..

У звязку з тим, що відповідачка не повернула позику в обумовлений сторонами строк, тобто до 15 вересня 1999 року, позику та проценти від простроченої суми слід стягнути на користь позивачки в примусовому порядку.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути понесені останньої судові витрати по справі пропорційно до задоволеної частини суми позову.

На підставі ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 212, 214 ЦК УРСР, суд керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208-218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 7919 (сім тисяч девятсот девятнадцять) грн., суму річних відсотків від простроченої заборгованості в розмірі 2610 (дві тисячі шістсот десять) грн. 93 коп., а також судові витрати в виді судового збору в сумі 105 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: