АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/1984/15 Головуючий: 1 інстанції
Категорія: договірні Доповідач: Даниленко В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Каменської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Слобода-Кредит» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року у цивільній справі за заявою Кредитної спілки «Слобода-Кредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» у справі за позовом Кредитної спілки «Слобода-Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2012 року позивач - Кредитна спілка «Слобода-Кредит» (далі: КС «Слобода-Кредит») звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» із позовом до позичальниці ОСОБА_2 про стягнення з останньої на його користь заборгованості за Договорами кредиту № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2, укладеними між сторонами 30 січня 2008 року, в загальному розмірі 133 000,00 грн.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 22 лютого 2012 року позовні вимоги КС «Слобода-Кредит» були задоволені в повному обсязі. Стягнуто з відповідачки ОСОБА_2 на користь КС «Слобода-Кредит» 133 000,00 грн. несплаченого нею основного зобов'язання за Договорами кредиту № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2 від 30 січня 2008 року (третейська справа № 1-02/2012).

25 листопада 2013 року КС «Слобода-Кредит» звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання вищезазначеного рішення третейського суду, посилаючись на те, що у добровільному порядку відповідачка ОСОБА_2 вказане рішення третейського суду не виконує.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 березня 2014 року у задоволенні заяви КС «Слобода-Кредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 22 лютого 2012 року по справі № 1-02/2012 було відмовлено.

У жовтні 2014 року КС «Слобода-Кредит» звернулась до суду із заявою про перегляд ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 березня 2014 року за нововиявленими обставинами, в якій просила скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити вимогу КС «Слобода-Кредит» щодо видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 22 лютого 2012 року про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 кредитної заборгованості.

В обґрунтуванні своєї заяви КС «Слобода-Кредит» посилалась на те, що єдиною підставою для відмови у задоволенні заяви кредитної спілки про видачу виконавчого листа та відповідно постановлення Дзержинським районним судом м. Харкова ухвали від 19 березня 2014 року було те, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 червня 2011 року за позовом позичальниці ОСОБА_2 було визнано недійсними пункти 7.1 укладених між сторонами Договорів кредиту № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2 від 30 січня 2008 року, які містили третейське застереження та передбачали передачу будь-яких спорів, що випливають з цих кредитних договорів, на розгляд та остаточне вирішення до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет».

Проте, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 травня 2014 року заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 червня 2011 року було скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

У подальшому рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 01 жовтня 2014 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсними п. 7.1 Договорів кредиту № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2 від 30 січня 2008 року - було відмовлено, а відтак ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 березня 2014 року безпідставно позбавлено КС «Слобода-Кредит» права на отримання виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2014 року заяву КС «Слобода-Кредит» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 березня 2014 року задоволено. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 березня 2014 року - скасовано, а заяву КС «Слобода-Кредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 22 лютого 2012 року по справі № 1-02/2012 за позовом КС «Слобода-Кредит» до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості призначено до розгляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні представник КС «Слобода-Кредит» підтримав заяву кредитної спілки про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 22 лютого 2012 року про стягнення з позичальниці ОСОБА_2 на користь КС «Слобода-Кредит» кредитної заборгованості за Договорами кредиту № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2 від 30 січня 2008 року в загальному розмірі 133 000,00 грн. та наполягав на її задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_2 проти задоволення вказаної заяви КС «Слобода-Кредит» заперечувала, посилаючись на те, що 25.03.2011 року між кредитором КС «Слобода-Кредит» та членами кредитної спілки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 08/11, згідно якого до останніх перейшли права вимоги за Договорами кредиту № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2 від 30 січня 2008 року на загальну суму 133 000,00 грн., тобто відбулася заміна кредитора у зобов'язаннях. При цьому рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2011 року на підставі вказаного Договору про відступлення прав вимоги були частково задоволені позовні вимоги нових кредиторів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - стягнуто з ОСОБА_2 та її поручителя ТОВ «Сподобівка» в солідарному порядку на користь ОСОБА_3 - 41 905,55 грн., ОСОБА_4 - 61 931,21 грн., ОСОБА_5 - 20 755,20 грн., ОСОБА_6 - 10 030,00 грн. Зазначене рішення районного суду набрало законної сили, за ним були видані відповідні виконавчі листи від 24.04.2012 року та Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції 11.12.2013 року відкриті виконавчі провадження з примусового їх виконання, а відтак відповідачка не повинна сплачувати позивачу КС «Слобода-Кредит» заборгованість за Договорами кредиту № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2 від 30 січня 2008 року, оскільки право вимоги за цими кредитними договорами перейшло від нього до нових кредиторів, які вже реалізували набуте ними право шляхом звернення до суду, рішенням якого їхні вимоги були задоволені.

Крім того, відповідачка ОСОБА_2 вказувала й на те, що з урахуванням ситуації, яка має місце, видача КС «Слобода-Кредит» виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 22 лютого 2012 року, взагалі є неприпустимим, позаяк у противному випадку це призведе до подвійного стягнення з неї на користь різних стягувачів однієї й тієї ж кредитної заборгованості за одніми й тими ж кредитними договорами.

Представник позивача КС «Слобода-Кредит» у зв'язку з наведеними доводами відповідачки ОСОБА_2 посилався на те, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.07.2012 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.09.2012 року та постановою Вищого господарського суду України від 12.12.2012 року, укладений між КС «Слобода-Кредит» та членами кредитної спілки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 25.03.2011 року Договір про відступлення прав вимоги № 08/11 за Кредитними договорами № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2 від 30 січня 2008 року, позичальницею за якими є ОСОБА_2, визнаний недійсним, а тому будь-яких перешкод для видачі кредитній спілці виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 22 лютого 2012 року про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на користь КС «Слобода-Кредит» кредитної заборгованості за вказаними Кредитними договорами в загальному розмірі 133 000,00 грн. не існує.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2015 року у задоволенні заяви КС «Слобода-Кредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 22 лютого 2012 року по справі №1-02/2012 - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач - КС «Слобода-Кредит» просить скасувати зазначену ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу з приводу ініційованого кредитною спілкою питання, якою задовольнити подану нею заяву та видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 22 лютого 2012 року про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на користь КС «Слобода-Кредит» кредитної заборгованості за укладеними між сторонами Договорами кредиту № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2 від 30 січня 2008 року в загальному розмірі 133 000,00 грн.

В обґрунтування своєї скарги апелянт - КС «Слобода-Кредит» посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення ініційованого кредитною спілкою питання.

Зокрема, апелянт вказує на те, що 25.03.2011 року між КС «Слобода-Кредит» та членами кредитної спілки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, дійсно було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 08/11, за умовами якого КС «Слобода-Кредит» передала останнім права вимоги за Договором кредиту № 30-01/08-П1від 30.01.2008 року на суму 100 000,00 грн. та Договором кредиту № 30-01/08-П2 від 30.01.2008 року на суму 33 000,00 грн., укладеними між кредитною спілкою та позичальницею ОСОБА_2

Проте, ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.07.2012 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.09.2012 року та постановою Вищого господарського суду України від 12.12.2012 року, вказаний Договір про відступлення прав вимоги № 08/11 було визнано недійсним. Отже, Договір про відступлення прав вимоги № 08/11 від 25.03.2011 року є таким, що юридично ніколи не існував та не породжував правових наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, однак суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване процесуальне рішення, на зазначену обставину належної уваги не звернув, у зв'язку з чим безпідставно відмовив у задоволенні заяви КС «Слобода-Кредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 22 лютого 2012 року по справі №1-02/2012 з посиланням на те, що цим рішенням третейського суду було вирішено питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у цій справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, вирішуючи по суті ініційоване позивачем КС «Слобода-Кредит» питання, суд першої інстанції повно й всебічно дослідив обставини справи, представлені докази, правильно визначив юридичну природу правовідносин, що виникли між сторонами, та закон їх регулюючий.

Відмовляючи в задоволенні заяви КС «Слобода-Кредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 22 лютого 2012 року по справі №1-02/2012 про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на користь кредитної спілки заборгованості за укладеними між ними Договорами кредиту № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2 від 30.01.2008 року в загальному розмірі 133 000,00 грн., суд першої інстанції виходив із того, що зазначеним рішенням третейського суду окрім спору, що виник між сторонами: кредитором та боржником, було вирішено питання про права та обов'язків й інших осіб, які не брали участі у справі, що є безумовною підставою для відмови у видачі виконавчого листа.

Судова колегія погоджується з таким висновком районного суду, оскільки цей висновок відповідає матеріалам справи та ґрунтується на законі.

Порядок утворення та діяльності третейських судів в Україні регулюється Законом України «Про третейські суди» від 11 травня 2004 року № 1701-IV (далі: Закон № 1701-IV), який встановлює вимоги щодо третейського розгляду справ, які відносяться до компетенції третейських судів, з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб.

За приписами ст. 2 Закону № 1701-IV:

третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин;

третейський розгляд - процес вирішення спору і прийняття рішення третейським судом;

сторони третейського розгляду - позивач та відповідач. Позивачами є фізичні та юридичні особи, що пред'явили позов про захист своїх порушених чи оспорюваних прав або охоронюваних законом інтересів. Відповідачами є фізичні та юридичні особи, яким пред'явлено позовні вимоги;

компетентний суд - місцевий загальний суд чи місцевий господарський суд за місцем розгляду справи третейським судом.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1701-IV завданням третейського суду є захист майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних чи юридичних осіб шляхом всебічного розгляду та вирішення спорів відповідно до закону.

Згідно ст. 34 Закону № 1701-IV учасниками третейського розгляду є сторони та їх представники.

Питання щодо участі третіх осіб та їх процесуальні права у третейському розгляді вирішуються третейським судом відповідно до регламенту третейського суду або угоди сторін у третейському суді для вирішення конкретного спору. Третя особа бере участь у третейському розгляді добровільно.

Питання, пов'язані з виконанням рішень третейського суду врегульовані законодавцем у Розділі VII Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до ст. 55 вказаного Закону рішення третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні.

Порядок видачі виконавчого документа в разі невиконання рішення третейського суду зобов'язаною стороною добровільно визначений законодавцем у ст. 56 зазначеного Закону.

Згідно вказаної правової норми заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду.

При цьому п. 9 ч. 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» прямо передбачено, що компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Порядок провадження у справах про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів врегульовано Главою 2 розділу VII-1 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, відповідно до статті 389-7 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду.

Заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання третейського суду подається до суду за місцем проведення третейського розгляду.

Підстави для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду визначені у статті 389-10 ЦПК України, пунктом 9 частини 1 якої також передбачено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі, що цілком узгоджується з приписами п. 9 ч. 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди».

Як встановлено по справі, 30 січня 2008 року між Кредитною спілкою «Слобода-Кредит» та членом цієї кредитної спілки позичальницею ОСОБА_2 були укладені Договори кредиту № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2, згідно яких останній на умовах строковості, платності, забезпеченості та цільового використання були надані кредити в розмірі 100 000,00 грн. та 33 000,00 грн., відповідно, з кінцевим строком їх погашення 30.09.2008 року та сплатою щомісячних процентів за користування кредитними коштами в розмірі 36 % річних (третейська справа № 1-02/2012, а.с. 2, 3, 4, 5, 6) .

За умовами вказаних Кредитних договорів позичальниця ОСОБА_2 зобов'язалася погашати заборгованість за кредитами та сплачувати проценти за користування кредитними коштами щомісячними платежами згідно з погодженим сторонами графіком погашення кредитної заборгованості, однак ці свої зобов'язання позичальниця ОСОБА_2 не виконала й запозичені кредитні кошти в установлений договорами строк кредитній спілці не повернула.

25.03.2011 року між первісним кредитором КС «Слобода-Кредит» та членами кредитної спілки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 08/11, за умовами якого первісний кредитор КС «Слобода-Кредит» передав останнім, як новим кредиторам, права вимоги за Договором кредиту № 30-01/08-П1від 30.01.2008 року на суму 100 000,00 грн. та Договором кредиту № 30-01/08-П2 від 30.01.2008 року на суму 33 000,00 грн., позичальницею за якими є ОСОБА_2 (цивільна справа № 638/20801/14-ц, т. 2 а.с. 73-74).

На підставі вказаного Договору про відступлення прав вимоги Ленінським районним судом м. Харкова 18 листопада 2011 року було постановлено рішення, яким були частково задоволені позовні вимоги нових кредиторів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - стягнуто з ОСОБА_2 та її поручителя ТОВ «Сподобівка» в солідарному порядку кредитну заборгованість за Договорами кредиту № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2 від 30.01.2008 року на користь ОСОБА_3 - в сумі 41 905,55 грн., ОСОБА_4 - в сумі 61 931,21 грн., ОСОБА_5 - в сумі 20 755,20 грн., ОСОБА_6 - в сумі 10 030,00 грн. (цивільна справа № 638/20801/14-ц, т. 1 а.с. 29-34).

Зазначене рішення Ленінського районного суду м. Харкова набрало законної сили, за цим судовим рішенням були видані відповідні виконавчі листи та Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відкриті виконавчі провадження з примусового їх виконання (цивільна справа № 638/20801/14-ц, т. 1 а.с. 35-37).

У лютому 2012 року позивач - Кредитна спілка «Слобода-Кредит» звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» із позовом до позичальниці ОСОБА_2 про стягнення з останньої на його користь заборгованості за тими ж самими Договорами кредиту № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2 від 30 січня 2008 року в загальному розмірі 133 000,00 грн. (третейська справа № 1-02/2012, а.с. 1).

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 22 лютого 2012 року позовні вимоги КС «Слобода-Кредит» були задоволені в повному обсязі. Стягнуто з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача - КС «Слобода-Кредит»133 000,00 грн. несплаченого нею основного зобов'язання за Договорами кредиту № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2 від 30 січня 2008 року (третейська справа № 1-02/2012, а.с. 14).

При цьому нові кредитори ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які набули право вимоги до позичальниці ОСОБА_2 за вказаними Договорами кредиту № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2 від 30.01.2008 року, на підставі укладеного між ними та КС «Слобода-Кредит» Договору про відступлення прав вимоги № 08/11 від 25.03.2011 року, до участі в розгляді зазначеної справи третейським судом не залучались і участі в ній не брали, що визнається та не заперечується й самим позивачем - КС «Слобода-Кредит».

За таких обставин, враховуючи наведене вище, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване процесуальне рішення, обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви позивача КС «Слобода-Кредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 22 лютого 2012 року по справі №1-02/2012 про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на користь кредитної спілки заборгованості за укладеними між ними Договорами кредиту № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2 від 30.01.2008 року, оскільки зазначене рішення третейського суду у будь-якому випадку впливає на права і обов'язки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які на час ухвалення цього рішення були не тільки кредиторами, а й законними стягувачами за вказаними Кредитними договорами.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги КС «Слобода-Кредит» про те, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.07.2012 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.09.2012 року та постановою Вищого господарського суду України від 12.12.2012 року, укладений між кредитною спілкою та її членами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 Договір про відступлення прав вимоги № 08/11 від 25.03.2011 року, був визнаний недійсним, тобто вказаний Договір є таким, що юридично ніколи не існував та не породжував правових наслідків, у зв'язку з чим, на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, то ці доводи апелянта судова колегія оцінює критично та відхиляє, оскільки на час ухвалення рішення третейським судом Договір про відступлення прав вимоги № 08/11 від 25.03.2011 року був чинним, а крім того, вже існувало рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2011 року про стягнення з позичальниці ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кредитної заборгованості за Договорами кредиту № 30-01/08-П1 та № 30-01/08-П2 від 30.01.2008 року, яке набрало законної сили та звернене до примусового виконання.

При цьому судова колегія вважає доцільним також зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 389-11 ЦПК України постановлене судом першої інстанції по справі процесуальне судове рішення, яке є предметом апеляційного оскарження, не позбавляє КС «Слобода-Кредит» права на звернення до суду з відповідним позовом до ОСОБА_2 для вирішення виниклого між ними спору в загальному порядку.

Інші доводи апеляційної скарги КС «Слобода-Кредит», що наведені на її обґрунтування, які фактично зводяться до незгоди з ухваленим районним судом по справі процесуальним рішенням та його суб'єктивної переоцінки, в даному випадку є несуттєвими, судове рішення, прийняте по суті розглянутого питання не спростовують, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення ініційованого КС «Слобода-Кредит» питання.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Слобода-Кредит» - відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: