АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва на ухвалу судді Подільського районного суду міста Києва від 28 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва (далі - УПФ України в Подільському районі м. Києва) звернулося до суду з указаним позовом, в якому на підставі ст. ст. 326, 1212,1213,1214 ЦК України та ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" просило стягнути з відповідача на свою користь надміру виплачені кошти в розмірі 878 грн. 35 коп. В обґрунтування позову зазначало, що постановою Подільського районного суду міста Києва від 18 травня 2011 року зобов'язано УПФ України в Подільському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України за 2010 календарний рік, починаючи з 1 січня 2011 року. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2012 року скасовано вказану постанову Подільського районного суду міста Києва від 18 травня 2011 року і винесено нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до УПФ України в Подільському районі м. Києва про перерахунок пенсії відмовлено. Вказувало на те, що розпорядженням УПФ України в Подільському районі м. Києва від 9 квітня 2014 року пенсійну справу ОСОБА_1 з 3 квітня 2014 року було приведено у відповідність до вищевказаної постанови Київського апеляційного адміністративного суду, у зв'язку з чим виникла переплата пенсії за період з 3 квітня 2014 року по 31 травня 2015 року в розмірі 878 грн. 35 коп., яка на даний час відповідачем не погашена.

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 28 квітня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом УПФ України в Подільському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів.

У поданій апеляційній скарзі УПФ України в Подільському районі м. Києва, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Скаржник зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, що у свою чергу стало причиною порушення норм матеріального і процесуального права та призвело до неправильного вирішення справи.

Особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що спір між сторонами виник за результатами виконання судового рішення, ухваленого в адміністративній справі, а тому повинен розглядатися в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких спорів проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи адміністративного судочинства є одночасно: суб'єктний склад учасників спірних правовідносин та їх характер.

Якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав, не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК України.

Ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Статтею 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"установлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, незважаючи на те, що позивачем у справі є суб'єкт владних повноважень, вказаний спір не є публічно-правовим. Як вбачається із матеріалів справи, він виник із цивільно-правових відносин, та згідно підстав і предмету позову стосується стягнення незаконно отриманих відповідачем коштів, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 14 лютого 2014 року № 2 "Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів"внесено зміни, якими пункт 16.2, що визначав право Пенсійного фонду України на звернення до суду з позовами про стягнення надміру виплачених коштів у порядку адміністративного судочинства, виключено.

За таких обставин, погодитись з постановленою ухвалою неможливо, вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва задовольнити.

Ухвалу судді Подільського районного суду міста Києва від 28 квітня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: О.В. Шахова

Л.Д.Поливач