Номер провадження: 22-ц/785/3642/15
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в особі правонаступника ОСОБА_4 до Одеської міської ради про визнання права власності на частку нерухомого майна за набувальною давністю за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 31 липня 2014 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що з серпня 1996 року квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної спільної власності в рівних частках їй та ОСОБА_6, яка є їй близьким родичем. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, після смерті ОСОБА_6 для оформлення спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. Посилаючись на те, що з ОСОБА_6 в квартирі проживала однією сім'єю, що належною ОСОБА_6 ? часткою квартири безперервно володіє більше десяти років, позивач ОСОБА_3 просила поновити строк звернення до суду та визнати за нею за набувальною давністю право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_6 (а.с.1-3).

Відповідач Одеська міська рада позов не визнала (а.с.24-26).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2015 року позов задоволено (а.с.66-67).

В апеляційній скарзі Одеська міська рада просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Неправильність рішення суду мотивовано не відповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 протягом 14 років відкрито та безперервно володіє належною за життя ОСОБА_6 ? часткою квартири, на яку ніхто не претендує та не витребовує. Пославшись на давність володіння ОСОБА_3 часткою нерухомого майна, наявність у останньої законних підстав для визнання власником майна за набувальною давністю, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Висновки суду не відповідають обставинам справи, вказують на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті заявлених вимог.

Колегія суддів вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини.

Рішенням бюро обміну жилими приміщеннями Одеської міської ради від 19 жовтня 1988 року №42 проведено обмін частинами жилих приміщень між сім'єю ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та сім'єю ОСОБА_8 та ОСОБА_3 (а.с.12-14).

ОСОБА_6 перебувала у шлюбі з ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Розпорядженням органу приватизації від 22 серпня 1996 року №77225 квартиру АДРЕСА_1 передано у приватну спільну власність в рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_6 22 серпня 1996 року на підставі вказаного розпорядження органу приватизації Управлінням ЖКГ виконкому Одеської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідченого належність квартири АДРЕСА_1 на праві спільної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в рівних частках. Право власності бюро технічної інвентаризації зареєстровано 13 вересня 1996 року (а.с.46,47).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 85 років (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на ? частку квартири АДРЕСА_1. Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_6 не заводилась.

Таким чином, зі смертю ОСОБА_6 виникли правовідносини спадкування, змістом яких є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

ОСОБА_3, звернувшись 31 липня 2014 року до суду, право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, належну за життя ОСОБА_6, просила визнати за набувальною давністю, обґрунтовуючи вимоги добросовісним заволодінням майном ОСОБА_6 після її смерті та відкритим, безперервним володінням ? часткою квартири більше десяти років, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтею 344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність).

У сенсі положень статті 344 ЦК України для набуття права власності за давністю володіння необхідне дотримання таких умов:

1) фактично володіти річчю слід добросовісно, тобто заволодіння має бути правомірним;

2) володіння має бути без титульним;

3) добросовісне володіння має бути відкритим, а володілець має ставитися до речі як до своєї (підтримувати її в належному стані, користуватися нею);

4) володіння має бути безперервним;

5) якщо титульний (законний) володілець пропустив строк позовної давності про витребування майна з чужого незаконного володіння, то строк спливу позовної давності не може починатися раніше закінчення строку спливу позовної давності, інакше фактичного володільця не можна визнати добросовісним.

Зі змісту статті 344 ЦК України випливає, що позивач як володілець майна протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, що він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, що не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, або на майно, що придбано добросовісним набувачем і у витребуванні якого власнику було відмовлено.

Аналіз наявних в справі матеріалів вказує на те, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в рівних частках кожній.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

За змістом положень пункту 11 частини 1 статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі, зокрема, смерті власника.

Таким чином, зі смертю ОСОБА_6 припинилася її як фізичної особи цивільна правоздатність та, відповідно, припинилося її право власності на частку нерухомого майна як то ? частку квартири АДРЕСА_1. Внаслідок смерті ОСОБА_6. відкрилась спадщина, до складу якої ввійшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві ОСОБА_6 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, що не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, або на майно, що придбано добросовісним набувачем і у витребуванні якого власнику було відмовлено.

За змістом роз'яснень пункту 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №3 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі, а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню.

Смерть власника майна є підставою припинення права власності померлого власника на належне йому за життя майно. Набувальна давність не підміняє спадкування, яке регулюється в даному випадку нормами розділу УП Цивільного кодексу України 1963 року в редакції чинній на час смерті ОСОБА_6 Перехід спадщини до держави (ст.555 ЦК України 1963 року) чи визнання спадщини відумерлою (ст.1277 ЦК України 2003 року) не відбулися не тому, що уповноважені на це органи не вчинили певних дій зі спадковим майном померлої ОСОБА_6, а через те, що до звернення у 2014 році ОСОБА_3 до суду органам не було відомо про смерть особи та, відповідно, про відкриття спадщини.

Правові підстави для задоволення позову про набуття права власності на частку нерухомого майна на підставі статті 344 ЦК України за набувальною давністю відсутні.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 75 років. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла дочка ОСОБА_4 17 вересня 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левенець Т.П. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 дочці померлої ОСОБА_4 на ? частку квартири АДРЕСА_1 (а.с.94-96,107-108).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22жовтня 2015 року ОСОБА_4 на стадії апеляційного перегляду залучено до участі в справі в якості правонаступника померлого позивача ОСОБА_3 (а.с.109-110).

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2015 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 в особі правонаступника ОСОБА_4 до Одеської міської ради поро визнання права власності на частку нерухомого майна за набувальною давністю - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич