УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі : Ізвольській С.С.

за участю:

представника заявника ОСОБА_1

представника ПАТ «Фідобанк» Єкімука О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 квітня 2015 року у справі № 706/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості (м. Київ, третейський суддя Мамченко Ю.В.), -

в с т а н о в и в:

Заявник - ОСОБА_3 звернувся з заявою про скасування рішення третейського суду, яка обґрунтована тим, що справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості на час звернення банку з позовом і ухвалення третейським судом рішення не була підвідомча третейському суду.

Підтримавши викладені у заяві обставини, у судовому засіданні представник заявника просив заяву задовольнити, постановити ухвалу, якою скасувати рішення третейського суду у повному обсязі.

Представник ПАТ "Фідобанк" в судовому засіданні проти скасування рішення третейського суду заперечував з підстав, наведених у письмових запереченнях, зазначивши, що третейське застереження, яке міститься у кредитному договорі і додатковій до нього угоді було укладено до набрання чинності новою редакцією статті 6 Закону України «Про третейські суди», закон зворотної дії не має, третейська угода сторін є чинною, не змінена, не скасована; також, звернення банку з позовом про стягнення заборгованості до суду не є справою щодо захисту прав споживачів, оскільки банк не є споживачем у спірних правовідносинах.

Вивчивши заяву, письмові заперечення, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, судом встановлено наступне.

Законом України "Про третейські суди" та ст. 389-5 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду.

Однією з зазначених вказаними правовими нормами підставою для скасування рішення третейського суду є те, що справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Як убачається з наданих суду доказів, рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 квітня 2015 року у справі № 706/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості були в повному обсязі задоволені позовні вимоги ПАТ "Фідобанк", вирішено стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором.

Предметом спору у даній справі є заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором, а банк звернувся до третейського суду з метою захисту своїх порушених прав у спосіб, визначений ст. 16 ЦК України.

Такий позов не спрямований на захист порушеного права банку, як споживача, оскільки банк не є у вказаних правовідносинах споживачем банківських (кредитних) послуг, а поданий на захист своїх порушених прав внаслідок неналежного виконання іншою стороною умов догову.

Таке положення міститься у п. 3 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин".

Статтею 6 Закону України "Про третейські суди" визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України "Про внесення змін до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам" частину першу статті 6 Закону України "Про третейські суди" було доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Кредитний договір і Додаткова угода №1 до нього між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Престиж», правонаступником якого є ПАТ «Ерсте Банк», а у подальшому - ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_3, були укладені до набрання чинності зазначеним Законом , тобто, - до 12 березня 2011 року.

Закон зворотньої сили не має, тому правових підстав визнати третейське застереження, яке міститься у кредитному договорі, нікчемним, немає.

Третейський суд дійшов правильного висновку про те, що між сторонами наявна чинна угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (третейське застереження), має місце спір за позовом банку до фізичної особи-споживача кредитних послуг про стягнення заборгованості, отже, - підвідомчий третейському суду.

За таких обставин підстав для скасування рішення третейського суду суд не убачає.

Відповідно до ст. 209 ЦПК України судові рішення судом першої інстанції викладаються у формі ухвал та рішень. Відповідно до ч. 1 ст. 389-6 ЦПК України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду суд постановляє ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України "Про третейські суди", ст.ст. 209, 210, 389-4, ст.ст. 389-5, 389-6 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28.04.2015 р. у справі № 706/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала суду про скасування рішення третейського суду або про відмову в його скасуванні може бути оскаржена у порядку, визначеному ЦПК України для оскарження рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі проголошення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: