Справа №173/506/15-ц
Провадження №2/173/430/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача- Яценка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 вересня 2006 року між позивачем, ОСОБА_1, та відповідачем, ОСОБА_2, було зареєстровано шлюб. Мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На початку березня 2015 року з відповідачем припинено шлюбні відносини. Причиною припинення шлюбних відносин є те, що відповідач почав вчиняти у сімї сварки, між ними виникають конфлікти. Мешкають вони окремо. За таких обставин позивач вважає подальше спільне життя з відповідачем не можливе, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. На підставі викладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, вважає примирення з позивачем неможливим і вона цього не бажає. Спору про місце проживання дітей та поділ майна зараз не має.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував, також вважає, що примирення між ними не можливе, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Спору про місце проживання дітей та поділ майна не має.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

16 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що складено відповідний актовий запис № 135 та видано свідоцтво про шлюб І-КИ № 057012 (а.с.5).

Подружжя мають двох спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6-7).

Судом встановлено, що сторони не проживають разом з березня 2015 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб.

Суд вживав заходи для примирення сторін та надавав час на примирення, однак позивач від вимог про розірвання шлюбу не відмовилась та наполягала на розірванні шлюбу.

Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя.

Отже, вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Спору про місце проживання дітей та поділ майна подружжя не має.

Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд, керуючись ст. 113 Сімейного кодексу України вважає за необхідне залишити їй прізвище «Яценко».

Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем було сплачено судовий збір за подання позову (а.с.1) та понесено витрати на правову допомогу в сумі 200 грн. (а.с.8) , суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 16 вересня 2006 року (актовий запис №135) розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Яценко».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, судові витрати у справі в сумі 443 грн. 60 коп.

Після набрання рішенням законної сили його копію направити відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко