З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" грудня 2015 р. м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді - Мазун І.А.,
при секретарі судового засідання Бурдейному В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду у м. Одесі з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказав на тої факт, що між ним та відповідачем 14 серпня 2014 року був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 35 000,00 (тридцять пять тисяч) гривень зі строком повернення цієї суми до 30 вересня 2014 року. В підтвердження укладеного договору позики 14 серпня 2014 року ОСОБА_2 самостійно власноруч виготовив та підписав розписку, яка посвідчує отримання ОСОБА_2 вказаної грошової суми.
Строк дії укладеного договору настав, але ОСОБА_2 позику за укладеним договором від 14.08.2014р. до цього часу не повернув, від неодноразових вимог ОСОБА_1 повернути грошові кошти від погашення боргу ухиляється. ОСОБА_1 в зв'язку з цим наполягає на стягненні суми боргу за цим договором позики, а також трьох процентів річних та індексу інфляції за час прострочення виконання грошових зобов'язань, у судовому порядку.
Представником позивача суду був наданий для огляду оригінал розписки від 14.08.2014р..
Представник позивача надав до суду заяву, в якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та надав згоду на прийняття судом по справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе у відповідності до ч.5 ст.74, ст.224 ЦПК України розглянути позов за його відсутності та провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 14 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, про що свідчить письмова розписка відповідача про отримання 35 000,00 (тридцяти пяти тисяч) гривень зі строком повернення цієї суми до 30 вересня 2014 р..
Даний договір позики укладені в простій письмовій формі та має реальний характер.
До теперішнього часу відповідач ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 суму позики за укладеним договором від 14 серпня 2014 р. не повернув.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст.1046 ЦК України позикодавець за договором позики передає у власність позичальникові грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Та згідно статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
В силу вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Згідно статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази, що знаходяться в матеріалах справи, підтверджують існування непогашеного боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення боргу за укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договором позики від 14.08.2014р. у розмірі 35 000,00 (тридцять пять тисяч) гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно зі статтею 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якщо ним несвоєчасно повернуто суму позики. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також ти процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).
З тих обставин суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути борг в сумі 35 000,00 гривень., індекс інфляції за час прострочення в сумі 16 975,00 грн. та три процента річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 995,34 грн.
У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 529,70 грн..
Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.509, 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2) суму заборгованості в розмірі 35 000 (тридцять пять тисяч) грн. 00 коп., індекс інфляції в сумі 16 975 (шістнадцять тисяч девятсот сімдесят пять) грн. 00 коп., три процента річних в сумі 995 (девятсот девяносто пять) грн. 34 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 529 (пятсот двадцять девять) грн. 70 коп., всього 53 500 (пятдесят три тисячі пятсот) грн., 04 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення, позивачем в загальному порядку.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН