Номер провадження 2/754/4414/15
РІШЕННЯ

Іменем України

21 серпня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.,

при секретарі судового засідання - Чернишовій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого 03.09.2004 року у них народився син ОСОБА_3. Син знаходиться на утриманні та виховується позивачкою одноособово. Батько дитини, відповідач по справі ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. На сьогоднішній день витрати на сина складають 5070 грн. Враховуючи, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, є успішним підприємцем, з відповідача на свою користь просить стягнути аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину на оздоровлення в розмірі 3000,00 грн..

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що вона отримує не велику заробітну плату працює вчителем. Відповідач надавав аліменти в розмірі 4500,00 грн., потім 3000,00 грн., а потім взагалі по 1000,00 грн., що є недостатнім для нормального розвитку дитини. Відповідач матеріально забезпечений та може надавати достатнє утримання дитині, син часто хворіє, лікарями рекомендовано спеціальне харчування, зайняття спортом, оздоровлення в санаторіях, що потребує додаткових витрат. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки сама не в змозі забезпечити надати повноцінне утримання дитини та сплатити додаткові зайняття та лікування і оздоровлення дитині.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, та погодилась на сплату відповідачем аліментів в розмірі 1000 гривень, посилаючись на рівність батьків щодо своїх обов'язків з утримання дитини. Крім того, звернула увагу суду, що показаний відповідачем дохід від підприємницької діяльності не є чистим прибутком та відповідач несе ще великі витрати. Також, просить врахувати, що сплачені відповідачем в добровільному порядку аліменти на утримання сина - позивач не витратила на оздоровлення дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6).

Позивач отримує середньомісячну заробітну плату 2183,30 грн., що підтверджується довідкою, виданою за місцем роботи (а.с. 15)

Відповідач за 2014 рік отримав як фізична особа-підприємець в розмірі 169350,00 грн., що підтверджується копією поданої відповідачем декларації (а.с.10-12)

Дитина проживає разом з позивачкою, батько дитини, відповідач по справі добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надає, в розмірі, який визначає на власний розсуд що підтверджується показами позивача не заперечується показами представника відповідача.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивачка на даний час утримує дитину одноособово, працює, отримує заробітну плату, відповідач є працездатним, працює, отримує мінливий дохід від підприємницької діяльності, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує, але заперечує щодо розміру стягуваних аліментів, доказів перебування на його утриманні інших осіб не зазначає.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню зокрема необхідності стягнення аліментів на утримання дитини в судовому порядку, у твердій грошовій сумі, але у розмірі меншому ніж просить позивач, оскільки зазначені позивачем витрати на ліки, спеціальне харчування, додаткові зайняття з репетиторами суд відносить до додаткових витрат на дитину, пов'язаних з його здоров'ям та розвитком здібностей. Також при визначені судом розміру стягуваних аліментів суд враховує спільний обов'язок утримання дитини, однак відсутність обов'язку саме в рівних частках матері та батька нести витрати на дитину, оскільки першочергово враховуються інтереси дитини та її право на повноцінне забезпечення обома батьками, - суд визначає розмір аліментів, які належить стягувати з відповідача в сумі 2000 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Суд вважає, що позивачем доведена обставина, що дитина часто хворіє, у зв'язку з чим потребує додаткових витрат на купівлю медикаментів, спеціального харчування, оздоровлення, занять спортом на секціях, для розвитку здібностей - додаткових занять у репетиторів, отже вважає можливим визначити їх фінансування наперед та у вигляді щомісячного стягнення в розмірі 1100,00 грн. При цьому суд враховує, законодавчо визначену можливість платника, контролювати цільове використання коштів отримувачем.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір пов'язаний з розглядом даної справи підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180,183, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 209, 213-215, 294, 296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з 14.07.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1100 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в частині позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину.

Стягнути з ОСОБА_2 243,60 грн. на користь держави судовий збір в частині позовних вимог про стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21.08.2015 року.

Суддя: Н.Г.Таран