Справа № 583/1535/15-ц
17 серпня 2015 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в м. Охтирка Сумської області у складі:
головуючого-судді Білери П.П.
при секретарі Дяченко Ю.М.
Банк відкрив відповідачу відновлювану відкличну кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн. та на день укладення кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3000,00 грн., яку відповідач використовує для розрахунків за товари чи послуги, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій, передбачених договором. Відповідач за умовами договору зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідач ОСОБА_2 не виконує належним чином умови договору, тому позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» просить стягнути з неї заборгованість по кредитному договору у розмірі 6688 (шість тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн. 74 коп., з яких: тіло кредиту - 3461 грн. 00 коп.; прострочення кредиту - 1039 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками - 2188 грн. 74 коп.
Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач ОСОБА_2 не виконує умови кредитного договору. Як наголошує позивач, підтвердженням отримання кредитних коштів є виписка по рахунку, з якої вбачається отримання коштів відповідачем.
У зв'язку з відмовою відповідача ОСОБА_2 виконувати кредитні зобов'язання у добровільному порядку, позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача для захисту своїх прав та інтересів.
Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, але у позовній заяві зазначив, що просить суд справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того, повідомив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.
У судове засідання, призначене на 11 годину 00 хвилин 17 серпня 2015 року, відповідач ОСОБА_2 не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, місце та дату розгляду даної справи. Клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення на піставі Ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.
За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача, відповідно до Ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд вважає, що згідно Ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України можливо провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 Ст.197 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані суду докази, надавши їм оцінку, суд вважає, що позовні вимоги позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно кредитного договору відповідач ОСОБА_2 в свою чергу взяла на себе зобов'язання по поверненню отриманих кредитних коштів та сплатити проценти в порядку та терміни, що визначені в кредитному договорі, а також виконати в повному обсязі інші зобов'язання, що передбачені кредитним договором, про що свідчить особистий підпис відповідача ОСОБА_2 на заяві про отримання кредитних коштів. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника ОСОБА_2 щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Відповідач за умовами договору зобов'язана щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом.
Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, тоді як відповідач ОСОБА_2 не виконує умови кредитного договору.
Як було встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 на час звернення до суду 18 травня 2015 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість по виплаті кредиту, продовжує ухиляться від виконання зобов'язань перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», що є порушенням законних прав останнього.
Заборгованість відповідача ОСОБА_2 за час розгляду справи не зменшилась.
Тому позивач був вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_6 6688 (шість тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн. 74 коп. заборгованості по кредитному договору.
З викладеного вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини. У цих правовідносинах порушено право позивача, так як згідно до ч. 1 Ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 Ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до Ст. ст. 526, 530 ч.1 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. ч. 1, 4 Ст. 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Судом з'ясовано, що при укладання кредитного договору сторони керувалися ч. 1 Ст. 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 Ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до Ст. ст. 1050, 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу.
Відповідно до Ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частина 1 Ст. 527 Цивільного кодексу України встановлює обов'язок боржника виконати свій обов'язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із сутізобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Крім того, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом.
Згідно Ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
До правовідносин за кредитним договором застосовуються положення Цивільного кодексу України, що виникають із правовідносин позики. Згідно ч. 1 Ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно п. 17 Постанови Пленуму Спеціалізованого суду України з розгляду цівільних і кримінальних справ « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року за № 5 зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 Цивільного кодексу України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 Цивільного кодексу України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 Цивільного кодексу України.
Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які виникли між позивачем Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем ОСОБА_6 за кредитним договором є дійсними й на даний час, так як відповідач не надав суду належних та допустимих доказів про те, що ним погашена заборгованість у повному обсязі.
Відповідно до Ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України.
Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають Ст. ст. 58, 59 Цивільного процесуального кодексу України.
При винесені рішення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Суд при винесені судового рішення враховує, що згідно Ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд повинен з'ясувати чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити, або в позові відмовити.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підставі вищевикладеного та керуючись Ст. ст. 526, 527, 6251048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України , Ст.ст. 10, 60, 213-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України , суд
Заочне рішення суду може бути переглянуте Охтирським міськрайонним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Охтирського
міськрайонного суду П. П. Білера