У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2015 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Леміш О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 119,120 ЦПК України. Так, згідно п. 14 Постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», позовна заява має містити відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача, яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Згідно ст.ст. 277, 278 ЦК України способами захисту особистого немайнового права є спростування недостовірної інформації та заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права.

Відповідно до роз'яснень викладених в п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України.

Відповідно до п.5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Вказаним вимогам позовна заяви ОСОБА_1А не відповідає, зокрема не зазначено яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також не вірно зазначено спосіб захисту немайнових прав позивачем..Також позивачем не вказано та з позову не вбачається з яких міркувань ОСОБА_1А виходила , визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Керуючись ст. 121 ч.1 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди залишити без руху та надати позивачу строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ними копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних в ній недоліків.

У разі, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_3