У Х В А Л А

10 березня 2015 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись в м. Маріуполі з позовною заявою ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «АзовЕлектроСталь» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «АзовЕлектроСталь», в якому просить стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату в розмірі 6000 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.10.2014 року по 03.03.2015 року в розмірі 24224,87 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період розгляду справи у суді по день ухвалення судом рішення, спричинену моральну шкоду в сумі 1000 грн., а також понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 292,32 грн.

Ознайомившись із заявою, суддя прийшов до висновку, що її подано без додержання вимог, встановлених ст. 119 ЦПК України, згідно з якою позовна заява повинна містити, зокрема, ціну позову щодо вимог майнового характеру, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці керується тим, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Наведена позивачем сума заборгованої заробітної плати в розмірі 6000 грн., яку він просить стягнути на його користь, не обґрунтована, нічим не підтверджена і зазначена без відповідного розрахунку. У позові ОСОБА_2 не зазначені докази, які підтверджують факт наявності заборгованості заробітної плати. Не зазначено позивачем і період, за який утворилась заборгованість з заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «АзовЕлектроСталь» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачу для усунення недоліків строк пять днів з дня отримання ухвали, про що повідомити його, надіславши копію ухвали та роз?яснити, що у випадку, якщо вимоги не будуть виконані до зазначеного строку, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1