Справа № 523/7631/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2015 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 18 у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Одеська», ОСОБА_4, яка також представляє інтереси неповнолітніх ОСОБА_5 й ОСОБА_6, Суворовський районний відділ в м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання дій протиправними, визнання недійсним договору найма житла, визнання реєстрацій незаконними та її скасування, виселення,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1, який вказав, що є іпотекодержателем АДРЕСА_1 58 в м.Одесі, згоду на здачу квартири в найм не надавав, а тому просив після уточнення позовних вимог визнати протиправними дії іпотекодавця ОСОБА_7 та ОСОБА_3, визнати незаконною та скасувати реєстрацію ОСОБА_4 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_5 й ОСОБА_6, зобовязати Суворовський районний відділ в м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області зняти з реєстрації та виселити ОСОБА_4 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_5 й ОСОБА_6, визнати недійсним договір найму № 88 від 11.11.2013р., укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 з другого боку, посвідчений головою ОСББ «Одеська» ОСОБА_8 та паспортистом ОСОБА_9, стягнути понесені судові витрати.

Представник позивача вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити, в останнє судове засідання не зявилась; в судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідачі та треті особи до суду не зявились, ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність та відмовити у задоволенні позову.

До суду надійшли письмові заперечення ОСОБА_4, в яких остання вимоги позову вважала необґрунтованими та такими що задоволенню не підлягають в повному обсязі у звязку з тим, що при укладенні договору порушень діючого законодавства допущено на її думку не було, та крім того, вона зі своїми дітьми не має іншого житла.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

23.09.2009р. приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_10 було посвідчено договір іпотеки між ОСОБА_1 з однієї сторони, та ОСОБА_2, що є позичальником за основним зобов'язанням, і ОСОБА_3, що є майновим поручителем ОСОБА_2 з другої сторони (а.с. 7-9).

Цим договором забезпечується виконання зобов'язання, що виникло у позичальника ОСОБА_2, на підставі договору позики, посвідченого ОСОБА_10, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 23 вересня 2009 року за р. № 6980, на суму 48 041 грн., що еквівалентно 6 000 доларів США за курсом Національного Банку України на день посвідчення цього договору.

Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_2 58 в місті Одесі, що належить ОСОБА_2 (до реєстрації шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_11 та ОСОБА_3, в рівних частках кожній, на підставі договору дарування, посвідченого ОСОБА_10,

державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори 23 жовтня 2001 року, за реєстровим № 4682 та зареєстрованого в КП "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" в книзі № 108пр, на стор. № 25, за р. № 306, в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 28308357.

В кв. № 25, в будинку № 7, по вулиці Одеській 58 в місті Одесі були зареєстровані та проживали відповідачі та ОСОБА_2 (а.с. 13).

13.08.2010р. й 01.11.2011р. до договору іпотеки вносились зміни щодо зобовязання, яке забезпечує цій договір та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки викладено в іншій редакції (а.с. 10, 11).

Відповідно до п.1.4.1 договору іпотеки обовязком іподекодателя, зокрема, є не відчужувати предмет іпотеки у будь-якій спосіб та не обтяжувати його зобов'язаннями з боку третіх осіб (не передавати його в користування, в оренду, найом, не передавати в наступну заставу тощо), не видавати довіреності на користування а. розпорядження предметом іпотеки, а також не виступати поручителем за третіх осіб без тримання попередньої письмової згоди на це від іпотекодержателя.

Але 11.11.2013р. відповідачі та третя особа ОСОБА_4 уклали безоплатний договір оренди під № 88 кв. № 25, в будинку № 7, по вулиці Одеській 58 в місті Одесі, складом сімї останньої із трьох осіб (а.с. 6).

Як вбачається з копії довідки про склад сімї та прописку, ОСОБА_4, неповнолітні ОСОБА_5 й ОСОБА_6 зареєстровані та проживають в кв. № 25, в будинку № 7, по вулиці Одеській 58 в місті Одесі з 13.11.2013р. на підставі відповідної заяви (а.с .12, 14).

За положеннями ч.3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя зокрема, передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається якщо інше не встановлене договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином суд дійшов до висновку про те, що відповідачі при укладенні договору найму житла № 88 від 11.11.2013р., достовірно будучи обізнаними про необхідність отримання згоди ОСОБА_1 на передачу житла в оренду, не отримавши такої, уклали договір оренди кв. № 25, в будинку № 7, по вулиці Одеській 58 в місті Одесі з ОСОБА_4, а тому таки дії відповідачів є протиправними, а тому підлягає задоволенню відповідна позовна вимога ОСОБА_1.

Стосовно решти позовних вимог, то суд виходить з того, що сторонами у справі є позивач та відповідач. Відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення у справі може постановлюватися лише щодо сторін. Згідно положень ст. 11 ЦПК України право визначення предмета та підстав позову належить виключно позивачеві.

Судом розяснювалось представнику позивача та позивачу відповідно до положень ч.4 ст. 10 ЦПК України про те, що заявлення позовних вимог до неповного кола осіб може стати підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, але позивач наполягав на розгляді справи саме в цьому субєктному складі.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем заявлено вимоги про визнання договору найму жилого приміщення недійсним, скасування реєстрації та виселення, зобовязання вчинення певних дій (виселити) до осіб, статус яких позивачем визначений як треті особи, то у суду немає процесуальних підстав для задоволення вказаних позовних вимог.

В силу положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно частини задоволених позовних вимог в сумі 121,80 грн. в рівних частках з кожного.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 й ОСОБА_3 по укладанню договору найму житла № 88 від 11.11.2013р.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 60,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 60,90 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя