Справа № 199/5590/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 серпня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Яншиній Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Головне архітектурно-планувальне управління Дніпропетровської міської ради, Інспекція державного архітектурно-планувального контролю, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №31» Дніпропетровської міської ради, Дніпропетровська міська рада та Комунальне підприємство «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради, про визнання дій незаконними, зобов'язання усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією та приведення приміщення у попередній стан, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, зобов'язання усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією та приведення приміщення у попередній стан, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилався на те, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1 та, відповідно, співвласником зазначеного будинку та його прибудинкової території.

Власником нежитлового приміщення №129, яке розташоване на першому поверсі будинку, є ОСОБА_2, який у 2014 році розпочав будівельні роботи з реконструкції належного йому приміщення на прибудинковій території.

Відповідно до п.4 ст.ст. 26, 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог необхідної містобудівельної документації, отриманої забудовником до початку виконання будівельних робіт, зокрема: вихідних даних, технічних умов, будівельного паспорта, розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст.31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт. Як зазначено в листі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 26.06.2014 року №Ко-486/1/06 містобудівні умови та обмеження ОСОБА_2 не надавались, у зв'язку з чим складені матеріали для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, надано припис про зупинку виконання будівельних робіт та скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт.

Зазначені порушення ОСОБА_2 також підтверджуються листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 26.06.2014 року №Ко-486/1/06, листом Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради від 30.09.2014 року №П-34 та актом КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №31» Дніпропетровської міської ради.

Окрім цього, відповідно до п.1.4.1 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлового-комунального господарства від 17.05.2005 року, переобладнання і перепланування житлових будинків, житлових і нежитлових у житлових будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Такої згоди ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не отримував та розпочав будівельні роботи з переобладнання і перепланування в даному приміщенні, чим спричинив матеріальну шкоду мешканцям суміжних квартир.

Таким чином, відповідач на прибудинковій території зазначеного будинку здійснив самовільне будівництво.

Внаслідок будівельних робіт, проведених відповідачем в приміщені №129, в квартирі позивача, яка розташована над вказаним приміщенням, виявились тріщини на стиках плит перекриттів та перекоси дверей балконного металопластикового блоку. Ці ушкодження носять динамічний характер та під впливом атмосферних і техногенних чинників посилюватимуться.

Сума нанесеного ОСОБА_1 збитку підтверджується локальним кошторисом та станом на 08.08.2014 року складає 24 000,00 гривень, а з урахуванням індексу інфляції станом на 06.05.2015 року становить 32 000,00 гривень прямого збитку.

Також дії відповідача заподіяли позивачу і моральну шкоду, оскільки весь час він знаходиться в емоційно напруженому стані, чекаючи катастрофічних наслідків дій відповідача та побоюючись за своє життя і життя членів його сім'ї. У відшкодування моральної шкоди позивач просив стягнути з відповідача на його користь 16 000,00 гривень.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, та просив суд визнати проведення ОСОБА_2 будівельних робіт незаконними, зобов'язати відповідача привести нежитлове приміщення №29 у будинку АДРЕСА_1 попередній стан шляхом відновлення несучих будівельних конструкції, зеленого газону та зелених насаджень на прибудинковій території, а також стягнути на його користь матеріальні збитки та моральну шкоду.

Представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 проти позову заперечувала, посилаючись на те, що згідно з вимогами ст.376 ЦК України, яка регулює самочинне будівництво та в разі необхідності його знесення, законодавець надає право звернення до суду з позовом відповідному органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права, а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, право власності на самовільно збудований об'єкт.

Позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на висновках звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій, складеного доцентом кафедри будівельних конструкцій, кандидатом технічних наук ОСОБА_6, який був зроблений виключно на підставі заяви позивача, технічного паспорту на приміщення №129 в будинку АДРЕСА_1, акту обстеження квартири позивача та експертного звіту щодо розгляду проектної документації в частині міцності, надійності та довговічності об'єкту будівництва, №06-63-14 від 10 лютого 2014 року. Таким чином, висновки, зазначені у вищевказаному звіті, були зроблені без дослідження первинної проектної документації та проекту реконструкції нежитлового приміщення №129, є неповними і неповністю необґрунтованими, що зазначено у висновках самим експертом.

Окрім цього, позивач не надав до суду доказів, які б підтверджували причинний зв'язок між реконструкцією, яка проводиться відповідачем та пошкодженнями, на які він вказує, а також не наданий розрахунок щодо вказаного розміру матеріальної шкоди, оскільки вказані ним пошкодження не співпадають з актом обстеження квартири, який був складений балансоутримувачем у відсутності відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_7 проти позову заперечував.

Представник третьої особи Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення проти позову (т.1, а.с. 247-248).

Представник третіх осіб Комунального підприємства «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради та Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №31» Дніпропетровської міської ради позов підтримав.

Представник третьої особи Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, надав письмові пояснення та просив розглядати справу у його відсутності (т.2, а.с.16-17).

Представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-планувального контролю в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги таким, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.11.1998 року житлово-комунальним об'єднанням УЖКХ облдержадміністрації, згідно з розпорядженням (наказом) №1163 від 27.11.1998 року, квартири АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (т.1, а.с. 61-62).

ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21.11.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_12, на праві власності належить нежитлове приміщення №129 в будинку АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 9-14).

Згідно з Протоколом про адміністративне правопорушення від 25.06.2014 року, складеного головним державним інспектором Дніпропетровського відділу контролю та державного нагляду ОСОБА_13, забудовником ОСОБА_2 порушено вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності держаних будівельних норм стандартів і правил, а саме: без отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, розробленої належним чином проектної документації та відповідного документу, який дає право виконувати будівельні роботи, виконано влаштування прибудови до нежитлового приміщення №129 по АДРЕСА_1, що є порушенням ст.ст. 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (т.1, а.с.21-22).

Як вбачається з письмових пояснень Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради, рішеннями Дніпропетровської міської ради №167/7 від 26.02.2003 року та №127/29 від 13.07.2005 року попередньому власнику ПДП «Люси» погоджувалось місце розташування будівлі підприємства торгівлі по АДРЕСА_1, затверджувався акт вибору земельної ділянки під розміщення об'єкта та надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки для розташування об'єкта(т.2, а.с.16,17).

Після зміни власника нежитлового приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.2013 року, Інспекцією зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на об'єкті «Реконструкція нежитлового приміщення №129 під магазин непродовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_1, від 21.02.2014 року за №ДП 08», згідно з якою замовником будівництва є ОСОБА_2.

Наказом Інспекції від 19.06.2014 року №70-СК було скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт на об'єкті «Реконструкція нежитлового приміщення №129 під магазин непродовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_1 від 21.02.2014 року за №ДП 08.

Як вбачається, на час проведення ОСОБА_2 забудови земельної ділянки та влаштування прибудови до нежитлового приміщення №129 по АДРЕСА_1 була чинною дія декларації про початок виконання будівельних робіт на об'єкті «Реконструкція нежитлового приміщення №129 під магазин непродовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованої Інспекцією ДАБК 21.02.2014 року за №ДП 08».

Таким чином, власником, а відповідно, і розпорядником земельної ділянки, яка прилягає до будинку АДРЕСА_1, є Дніпропетровська міська рада, яка приймала вищевказані рішення №167/7 від 26.02.2003 року та №127/29 від 13.07.2005 року, згідно з якими попередньому власнику було погоджено місце розташування будівлі підприємства торгівлі по АДРЕСА_1, затверджений акт вибору земельної ділянки під розміщення об'єкта та надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки для розташування об'єкта щодо відведення земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що особою, яка має право звернення з вимогами про знесення самовільно зайнятої земельної ділянки у зв'язку зі зведенням самовільного будівництва, оскільки власнику нежитлового приміщення №129 ОСОБА_2 не виділялася земельна ділянка для будівництва та не передавалася у користування, є виключно власник та розпорядник земельної ділянки.

В той же час суд звертає увагу на те, що як позивач, так і відповідач можуть бути користувачами прибудинкової території, що прилягає до житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки їм обом на праві власності належать приміщення, розташовані в даному житловому будинку, однак виданого та затвердженого у встановленому законом порядку акту на право власності чи користування земельною ділянкою, призначеної для обслуговування багатоквартирного будинку, суду не надано.

Згідно з Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлового-комунального господарства від 17.05.2005 року, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власника бо юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Ремонт будинку - комплекс будівельних робіт, спрямованих на відновлення, з можливим поліпшенням експлуатаційних показників елементів будинку.

Таким чином, суд вважає, що за утримання житлового будинку у належному технічному стан несе відповідальність безпосередньо власник (балансоутримувач), який з'ясовує причини та наслідки пошкодження, організовує та проводить будівельні роботи, спрямовані на відновлення експлуатаційних показників елементів будинку.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 не є належним позивачем щодо позовних вимог про усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією та знесення самовільного будівництва. Що стосується вимог про визнання проведення будівельних робіт незаконними, то в цій частині позов також не підлягає задоволенню, оскільки дане питання було уже розглянуто відповідальним органом - Інспекцією державного архітектурно-планувального контролю у Дніпропетровській області та 25.06.2014 року головним державним інспектором Дніпропетровського відділу контролю та державного нагляду ОСОБА_13 було складено Протокол про адміністративне правопорушення та Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил.

Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків, то суд вважає дані вимоги недоведеними, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що пошкодження у квартирі АДРЕСА_3, співвласником якої є ОСОБА_1, виникли внаслідок самовільного будівництва прибудови до нежитлового приміщення №129, оскільки з пояснень сторін у судовому засіданні та з технічного паспорту на дане приміщення (т.1, а.с.15-17) вбачається, що 21.11.2013 року ОСОБА_2 придбав уже переплановане нежитлове приміщення.

Звіт спеціаліста про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій, складений 14.06.2014 р. - 14.07.2014 р. доцентом кафедри будівельних конструкцій, кандидатом технічних наук ОСОБА_6 (т.1, а.с. 31-56), був проведений без дослідження та урахування первинної проектної документації, проекту реконструкції нежитлового приміщення №129, а також технічного стану квартири №1 до початку проведення ОСОБА_2 будівельних робіт.

Окрім цього, позивач є одним із п'яти співвласників даної квартири, які будь-яких вимог матеріального характеру до відповідача не заявляють, частка ОСОБА_1 у квартирі не виділена.

В частині стягнення моральної шкоди суд також вважає відмовити з вищевказаних підстав.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 210-215 ЦПК України, ст.ст. 367, 1163, 1164 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2, треті особи Головне архітектурно-планувальне управління Дніпропетровської міської ради, Інспекція державного архітектурно-планувального контролю, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №31» Дніпропетровської міської ради, Дніпропетровська міська рада та Комунальне підприємство «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради, про визнання дій незаконними, зобов'язання усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією та приведення приміщення у попередній стан, стягнення матеріальної та моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: