Провадження 2-з/521/86/15
У Х В А Л А

14 серпня 2015 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши клопотання про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання угоди недійсною, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання угоди недійсною, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2015 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

До канцелярії суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача, а саме накласти арешт на квартиру у місті Одесі: квартира АДРЕСА_1.

Заявник у заяві посилається на те, що невжиття заходів забезпечення можу утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа.

Заявником не виконано вимоги ч.2 ст. 151 ЦПК України та в заяві про забезпечення позову відсутнє належне обґрунтування його необхідності та не додано до заяви документів, які б підтверджували заявлені вимоги щодо забезпечення позову.

Крім того, відсутні документи - докази, які свідчать про те, що на час розгляду клопотання, зазначена квартира, на яку позивач просить суд накласти арешт, належать відповідачці ОСОБА_4.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява сторони та обґрунтована доказами.

Оскільки, в заяві про забезпечення позову відсутнє належне обґрунтування його необхідності та не додано до заяви документів, які б підтверджували заявлені вимоги щодо забезпечення позову, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання, слід відмовити.

Керуючись ст. 151, п. 1 ч.1 ст. 152, ст. 153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання угоди недійсною, витребування майна з чужого незаконного володіння, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Н.В. Мирончук