Ухвала іменем україни
18 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,
суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом прокурора Сторожинецького району Чернівецької області в інтересах держави в особі Головного управління Державного агентства земельних ресурсів України в Чернівецькій області до Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, ОСОБА_6, третя особа − відділ Державного агентства земельних ресурсів України у Сторожинецькому районі Чернівецької області, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 13 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року прокурор Сторожинецького району Чернівецької області звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Державного агентства земельних ресурсів України в Чернівецькій області (далі - Головне управління Держземагентства в Чернівецькій області) з позовом до Михальчанської сільської ради, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог - відділ Держземагентства у Сторожинецькому районі, про визнання незаконним і скасування рішення Михальчанської сільської ради та скасування запису у поземельній книзі про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, зазначивши, що проведеною перевіркою прокуратури Сторожинецького району Чернівецької області встановлено, що 14 квітня 2011 року Михальчанською сільською радою було прийнято рішення № 156-4/2011 «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства», яким ОСОБА_6 надано земельну ділянку площею 0,6 га, що не відповідає вимогам чинного законодавства. На підставі цього рішення 05 квітня 2012 року ОСОБА_6 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,6 га серії ЯК № 198990, кадастровий номер :02:003:0480, яка розташована в с. Михальча Сторожинецького району Чернівецької області, для ведення особистого селянського господарства.

Посилаючись на те, що сільська рада, приймаючи рішення про передачу землі ОСОБА_6 у власність, перевищила свої повноваження, оскільки розпорядилась земельною ділянкою, яка знаходиться за межами населеного пункту і якою відповідно до ч. 2 ст. 84 Земельного кодексу України може розпоряджатися районна державна адміністрація як орган державної влади, просив скасувати рішення Михальчанської сільської, визнати недійсним державний акт на право власності на землю та скасувати його державну реєстрацію, повернути земельну ділянку державі в особі Головного управління Держземагентства у Чернівецькій області.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 червня 2014 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення IV сесії VI скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 14 квітня 2011 року № 156-4/2011 «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства», яким ОСОБА_6 надано земельну ділянку площею 0,6 га.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,6 га серії ЯК № 189990, виданий на ім'я ОСОБА_6

Скасовано державну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку.

Зобов'язано ОСОБА_6 повернути земельну ділянку площею 0,6 га, що розташована за межами населеного пункту с. Михальча, державі в особі Головного управління Держземагентства у Чернівецькій області.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 13 серпня 2014 року рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 червня 2014 року в частині скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,6 га, зареєстровану у книзі записів реєстрації державних актів, скасовано. У задоволенні позову прокурора Сторожинецького району Чернівецької області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Чернівецькій області до Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, ОСОБА_6 про скасування запису у поземельній книзі про державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку відмовити. В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незаконними та скасування рішення сільської ради та державного акта, виданого на його підставі, повернення земельної ділянки державі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що на момент прийняття Михальчанською сільською радою рішення від 14 квітня 2011 року про надання ОСОБА_6 спірної земельної ділянки площею 0,6 га, вона була розташована за межами населеного пункту с. Михальча Сторожинецького району Чернівецької області, тому Михальчанська сільська рада не мала повноважень щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Апеляційний суд, скасувавши рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог щодо скасування державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку та ухваливши в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вищезазначених позовних вимог, виходив з того, що суд порушив принцип диспозитивності цивільного судочинства, визначений ч. 1 ст. 11 ЦПК України.

Такі висновки апеляційного суду є правильними та відповідають матеріалам справи з огляду на наступне.

Відповідач на підтвердження своїх доводів посилався на те, що відповідно до повноважень, наданих районній раді в порядку ч. 3 ст. 65 ЗК України (1990 року), рішенням Сторожинецької районною ради від 17 грудня 1999 року було затверджено межі населеного пункту с. Михальча, включено в територію села 355,1 га земель та закріплено за селом площу 713,2 га. Однак, як вбачається з матеріалів справи, вищезазначене рішення в матеріалах справи відсутнє, клопотання про його витребування судом, відповідачем у порядку, передбачено ст. 27 ЦПК України, не заявлялося.

Разом з тим рішенням XIX сесії IV скликання Чернівецької обласної ради від 24 березня 2005 року № 16-19/05 «Про затвердження зміни меж сіл Вижницького, Герцаївського, Глибоцького, Заставнівського, Кельменецького, Сторожинецького районів та встановлення меж сіл Путильського району» вирішено затвердити проекти зміни меж сільських населених пунктів, в тому числі с. Михальча Сторожинецького району, встановлено площу населених пунктів, с. Михальча - 329,4 га (а. с. 32).

Як вбачається з викопіювання з плану с. Михальча Сторожинецького району (а. с. 61), спірна земельна ділянка, кадастровий номер :02:003:0480, станом на 24 березня 2005 року розташована за межами с. Михальча Сторожинецького району Чернівецької області (а. с. 61).

Згідно з ч. 2 ст.174 ЗК України рішення про встановлення, зміну меж сіл, селищ, які входять до складу відповідного району, приймаються районною радою за поданням відповідних сільських, селищних рад. Рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ, які не входять до складу відповідного району, або у разі, якщо районна рада не утворена, приймаються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням відповідних сільських, селищних рад.

Відповідно до рішення IV сесії VI скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 14 квітня 2011 року № 156-4/2011 «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» затверджено проект відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6, площею 0,6 га, в с. Михальча, урочище «Лави», через дорогу від садиби ОСОБА_6, із земель запасу Михальчанської сільської ради (пасовище) (а. с. 8).

05 квітня 2012 року ОСОБА_6 на підставі вищезазначеного рішення Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 189990, площею 0,6 га, кадастровий номер :02:003:0480 (а. с. 9).

Відповідно до листа від 11 березня 2014 року № 267/03/7-14 відділом Держземагенства у Сторожинецькому районі Чернівецької області, зазначено, що згідно з проектом встановлення меж сільських населених пунктів Михайльчанської сільської ради народних депутатів Сторожинецького району Чернівецької області від 27 жовтня 1993 року земельна ділянка, кадастровий номер :02:003:0480, розташована за межами населеного пункту Михальча Сторожинецького району (а. с. 10).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 173 ЗК України визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій.

Відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як передбачено ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України від 20 квітня 2000 року № 1699-III «Про планування і забудову територій» сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, відповідно до генеральних планів населених пунктів, у тому числі, вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок.

Відповідно до п. 12 розділу X «Перехідні положення» ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Частиною першою ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Таким чином, установивши, що на момент прийняття рішення Михальчанською сільською радою 14 квітня 2011 року про надання ОСОБА_6 спірної земельної ділянки площею 0,6 га, вона була розташована за межами населеного пункту с. Михальча Сторожинецького району Чернівецької області, суд апеляційної інстанції на підставі статей 116, 122, ч. 1 ст. 155 ЗК України, п. 12 розділу X «Перехідні положення» ЗК України дійшов обґрунтованого висновку про перевищення сільською радою повноважень щодо розпорядження землями, які знаходяться за межами населеного пункту, та недійсність такого рішення сільської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України (у редакції від 16 вересня 2008 року, яка була чинною на момент прийняття селищною радою рішення) право власності на земельну ділянку ОСОБА_6 виникло з моменту отримання нею державного акта та його державної реєстрації.

Таким чином, оскільки зазначені норми встановлювали нерозривний зв'язок між виникненням права власності на земельну ділянку з обов'язковим одержанням її власником державного акта, який посвідчував його право власності, то суди на підставі зазначених норм дійшли обґрунтованого висновку про визнання недійсним і державного акта, виданого ОСОБА_6 на підставі недійсного рішення сільської ради.

Також є законним та обґрунтованим висновок апеляційного суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, оскільки рішення суду про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку є підставою для скасування запису в поземельній книзі.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції не вбачається, що судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 13 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік
Судді: Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Т.О. Писана Г.В. Юровська