Справа № 308/7550/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Остич Л.В.

за участю заявника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

представника зацікавленої особи - УПФ України в м.Ужгороді Калинич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа - управління Пенсійного фонду України в м.Ужгороді, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною заявою, посилаючись на те, що з 01.09.1972 року по 31.08.1977 року він навчався на денній формі навчання у Львівському політехнічному інституті, де була і військова кафедра, по закінченні якої студенти паралельно з основною спеціальністю отримували військову спеціальність та військові звання лейтенантів запасу. Навчальною програмою передбачалось, що протягом червня 1977 року усі студенти їх курсу захищали дипломні роботи, а з 01.07.1977 р. по 31.08.1977 р., крім звільнених від військової кафедри, були направлені на табірні військові збори, що являлось безперервним продовженням навчання, з виплатою стипендій за цей період. Після закінчення навчання він був направлений на роботу, як молодий спеціаліст, до радгосп-заводу «Ужгородський» і з 01.10.1977 р. - прийнятий на роботу.

На даний час він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Ужгороді та з 27.02.2015 року отримує пенсію за віком. При зверненні до Управління для розрахунку пенсії і обрахування трудового стажу ним були подані всі необхідні документи, серед яких і диплом про освіту серії НОМЕР_1, трудова книжка, військовий квиток, а також оригінали довідок із архіву навчального закладу.

Однак, у зв'язку із відсутністю у поданих документах точної інформації про дату закінчення навчання, період навчання був обрахований тільки до дня захисту диплому, тобто з 01.09.1972 р. по 17.06.1977 року. Це при тому, що диплом він отримав тільки після закінчення військових зборів, тобто 30.08.1977 року.

Встановлення факту перебування на навчанні в певний період йому необхідне для правильності обрахування трудового стажу, що дає право на пенсію. Оскільки в інший спосіб встановити зазначений факт не має можливості, він змушений звертатися до суду для підтвердження даного факту в судовому засіданні.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заяву підтримали та просили суд встановити факт, що ОСОБА_1 навчався на денній формі навчання у Львівському політехнічному інституту з 01.09.1972 року по 31.08.1977 р., включно.

Представник зацікавленої особи УПФУ в м.Ужгороді Калинич О.І. не заперечила проти встановлення зазначеного факту.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, виходячи з належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 з 01.09.1972р. (на підставі наказу №1005/с від 31.08.1972 р.) до 31.08.1977 р. (на підставі наказу №929-4-03 від 27.06.1977р.) навчався у Львівському політехнічному інституті на денній формі навчання інженерно-будівельного факультету за спеціальністю «Промислове і цивільне будівництво» та отримав диплом НОМЕР_1, реєстраційний № НОМЕР_2, з присвоєнням кваліфікації інженер-будівельник, що підтверджується копією диплому та архівною довідкою Національного університету «Львівська політехніка» № 69-43-84 від 10.02.2015 р. В інституті була військова кафедра, по закінченні якої студенти паралельно з основною спеціальністю отримували військову спеціальність та військові звання лейтенантів запасу.

З витягу з наказу від 27.06.1977 року №929-4-03 по Львівському політехнічному інституті «Про випуск молодих спеціалістів, які закінчили інженерно-будівельний факультет в червні 1997 року» слідує, що студентів стаціонарної форми навчання, в т.ч. і ОСОБА_1, після закінчення навчання було направлено на табірні збори (липень, серпень), з продовженням їм виплати стипендії на час перебування на зборах та надано відпустку за рахунок підприємства з 01.09.1977 року по 30.09.1977 року.

Після закінчення навчання ОСОБА_1 був направлений на роботу, як молодий спеціаліст, в радгосп-завод «Ужгородський» і з 01.10.1977 р. був прийнятий на роботу, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці заявника.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що в лютому 2015 року ОСОБА_1 після досягнення пенсійного віку, з метою оформлення пенсії, звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Ужгороді, та надав всі необхідні документи. Однак в подальшому, було встановлено, що при визначенні загального трудового стажу для розрахунку пенсії заявника, органом Пенсійного фонду, у зв'язку із відсутністю у поданих документах точної інформації про дату закінчення навчання, до стажу було зараховано до дня отримання диплому - період з 01.09.1972 р. по 17.06.1977 року, однак диплом ОСОБА_1 отримав тільки після закінчення військових зборів, тобто 30.08.1977 року.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (637-93-п ) встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 12 серпня 1993 р. №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (п. 8) передбачено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Згідно п. 18 цього Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується зокрема навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі (п. «д»).

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (ст. 24 ч. 2) визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. (ч.4 ст. 24).

Законодавством, що діяло раніше, яке регулювало порядок і умови зарахування до страхового стажу є «Постановление Совета Министров СССР от 3 августа 1972 г. N590 «Об утверждении Положения о порядке назначения и выплаты государственных пенсий» (Москва, Кремль), п. 109.якого будо передбачено: «Кроме работы в качестве рабочего или служащего в общий стаж работы засчитывается также: … и) обучение в высших учебных заведениях, средних специальных учебных заведениях (техникумах, педагогических и медицинских училищах и т.д.), партийных школах, совпартшколах, школах профдвижения, на рабфаках; пребывание в аспирантуре, докторантуре и клинической ординатуре.

Законом УРСР «Про народну освіту», введеним в дію з 01.10.1974 р. визначено, що Вища освіта здійснюється в університетах, інститутах, академіях та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до вищих навчальних закладів. (ст. 55).

Згідно нормативно-правового акту, який регулював спірні питання на період навчання заявника - Постановление ЦИК и СНК СССР от 16 сентября 1930 г. «Об отпусках для специалистов, направляемых на работу после окончания вуза или техникума. Разъяснение НКТ СССР от 21 июня 1933 г. №75», визначено: «В соответствии со ст. 20 Постановления ЦИК и СНК СССР от 16 сентября 1930 г., НКТ СССР разъясняет: Всем специалистам, направляемым на работу по окончании вуза или техникума, предоставляется до начала работы месячный отпуск (независимо от того, когда они имели последние каникулы в вузе или техникуме). Стипендиатам на время отпуска выплачивается пособие в размере месячной стипендии.»

Аналізуючи в сукупності вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту, що він навчався на денній формі навчання у Львівському політехнічному інституті з 01.09.1972 року по 31.08.1977 року, включно, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. ст. 234, 256 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 14, 60, 234, 256, 259, 294 ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 навчався на денній формі навчання у Львівському політехнічному інституті у період з 01.09.1972 року по 31.08.1977 року, включно

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Микуляк П.П.