Справа № 300/662/15-ц
У Х В А Л А

"10" серпня 2015 р. смт. Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Софілканич О.А., розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ "ВіЕс Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту.

До позовної заяви представником позивача додано заяву про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_1, ОСОБА_2, а також обмежити відповідачів у праві виїзду за межі України до виконання ними взятих на себе зобов'язань перед ПАТ "ВіЕс Банк".

Перевіривши заяву про забезпечення позову та матеріали, додані до неї, вважаю, що в задоволенні такої необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем в заяві стверджується, що відповідачі на протязі тривалого часу не виконують взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, не здійснюють погашення платежів, внаслідок чого виникла заборгованість. Невжиття заходів забезпечення позову, може істотно утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Однак, представник позивача не зазначає на які саме грошові кошти та в якому розмірі слід накласти арешт, а також перелік рухомого майна, що належить відповідачам на праві власності, а зазначені позивачем у заяві підстави для обрання даного виду забезпечення позову, не дають можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 33 Конституції України гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання. Право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Представником позивача не надано суду доказів, що відповідачі мають намір залишити територію України з метою невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому.

З огляду на наведені обставини, вважаю, що підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.151-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Софілканич О.А.