Справа №538/255/15-ц
Провадження по справі №2/538/118/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2015 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Хоменко О.А.

при секретарі - Дробот О.П.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

відповідача 1 - обласна інформаційно-рекламна газета "Лохвицький край" в особі засновника ОСОБА_2

відповідача 2 - ОСОБА_3

відповідача 3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця, Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до обласної інформаційно-рекламної газети "Лохвицький край" в особі засновника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовною заявою до обласної інформаційно-рекламної газети "Лохвицький край" в особі засновника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 прохаючи визнати, що інформацію яка надрукована у статті Газети під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" автором статті та автором інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 у Обласній інформаційно-рекламній газеті "Лохвицький край" НОМЕР_1 на 4 сторінці наступного тексту: "Так. Це рідна сестра ОСОБА_5, або як кажуть, "два сапога - пара". Вони мабуть, кінчали одні курси по навиках брехні" - недостовірною, такою що принижують честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_5, зобов"язати відповідача 2 та відповідача 3 - спростувати недостовірну інформацію шляхом опублікування резолютивної частини рішення суду у Обласній інформаційно-рекламній газеті "Лохвицький край" в 10 - ти денний термін з дня набрання рішенням суду законної сили; зобов"язати відповідача 1 - надрукувати спростування недостовірної інформації, шляхом опублікування резолютивної частини рішення суду у Обласній інформаційно-рекламній газеті "Лохвицький край" в 20 - ти денний термін з дня набрання рішенням суду законної сили, тим самим шрифтом, на тому ж місці шпальти газети (де було опубліковано статтю) під рубрикою "Спростування"; стягнути на його користь з відповідача 1, відповідача 2 та відповідача 3 (з урахуванням вини кожного із них) - моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснивши суду, що в обласній інформаційно-рекламній газеті "Лохвицький край" НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 була опоблікована стаття під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1".

На думку позивача інформація наведена в статті є недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_5 Позивач вважає, що вислів: "Так. Це рідна сестра ОСОБА_5, або як кажуть, "два сапога - пара". Вони, мабуть кінчали одні курси по навиках брехні" є недостовірним та таким, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію.

Відповідач 3 ОСОБА_4 вимоги позову не визнав, а поширену спірну інформацію вважає оціночним судженням. Відповідач 2 ОСОБА_3 вимоги позову не визнав, поширену спірну інформацію ОСОБА_4 вважає оціночним судженням і відповідно до Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідач 1 засновник Обласної інформаційно-рекламної газети "Лохвицький край" ОСОБА_2 також просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікова-ною Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, ви-сунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку

незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основних свобод людини є складовою части-ною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності до вимог ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гід-ності.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

В ст. 68 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на шпальтах обласної інформаційно-рекламної газети "Лохвицький край" була розміщена стаття ОСОБА_3 "ІНФОРМАЦІЯ_1". Суд фіксує, що в даній статті маються вислови ОСОБА_4 і на які вказує позивач ОСОБА_5 і які на його думку недостовірні, принижують його честь, гідність та ділову репутацію.

Статтею 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої по-рушено внаслідок поширення про неї та ( або ) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позо-вом про захист гідності та честі.

В статті 47-1 Закону України « Про інформацію » визначено, що ніхто не може бути притя-гнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

За змістом даної статті оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є вислов-лювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Окрім того, оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

В пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. № 1 « Про судо-ву практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізич-ної та юридичної особи » зазначено, що відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових ( службових ) обов'язків, зокрема при підписані характеристики тощо, є юридична особа, в якій вона працює. Враховуючи, що розгляд справи може вплинути на права та обов'язки цієї особи, остання може бути залучена до участі у справі в порядку, передбаченому статтею 36 ЦПК.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність та-ких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто пози-вача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширен-ня інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особис-тим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте не-майнове право ( пункт 15 вказаної постанови ).

В пункті 19 даної постанови передбачено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясувати, чи є во-на фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законо-давством. У свою чергу частиною першої статті 34 Конституції кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК ( пункт 26 постанови ).

Згідно до частини другої статті 47-1 Закону України « Про інформацію » оціночними суд-женнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, що не можуть бути витлумачені як та-кі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оці-ночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вира-женням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідно-сті дійсності ( на відміну від перевірки істинності фактів ) і спростувати, що відповідає преценден-тній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Кон-венції.

У частині 1 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частина 3 статті 23 ЦК України закріпила, що моральна шкода відшкодовується грішми, ін-шим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно віх харак-теру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпі-лого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які ма-ють істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Аналізуючи вислови автора інформації та автора статті на які вказує ОСОБА_5, як на такі, що є недостовірними та принижують честь, гідність та ділову репутацію, суд приходить до висновку, що відсутній юридичний склад правопорушення, наявність сукупності обставин які можуть бути підставою для задоволення позову.

Суд вважає, що відсутня сукупність таких обсавин, які дають підстави визнати поширену інформацію недостовірною та також, що порушує особисті немайнові права, принижує честь, гідність та ділову репутацію. Суд за характером спірної поширеної інформації вважає її оціночним судженням.

Суд визнає за ОСОБА_4 конституційне право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Автор статті ОСОБА_3 відобразив оціночні судження ОСОБА_4 у вищевказаній статті у обласній рекламно-інформаційній газеті "Лохвицький край".

При таких обставинах суд приходить до висновку, що перші три позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Суд відмічає, що позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір. Вказані судові витрати позивач просив розподілити у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, то визнає, що також не підлягають стягненню з відповідачів на користь ОСОБА_5 судові витрати. При таких обставинах суд визнає за розумне відмовити в задоволенні позовної заяви повністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 197, 209, 212-216, 218, 294 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, Законом України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", Постановою Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", Постановою Пленуму Верховного Суду від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", суд, -

р і ш и в :

В позові ОСОБА_5 до обласної інформаційно-рекламної газети "Лохвицький край" в особі засновника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Хоменко

Згідно: голова суду Г.Б. Савинський

ст.секретар Л.Г. Несмирна

Рішення набрало законної сили "_____" _________________2015 року

Оригінал рішення знаходиться в Лохвицькому районному суді у справі № ____________