АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження номер: 22-ц/791/2172/2015 Єдиний унікальний номер справи: 666/1853/14-ц
Категорія 50 Головуючий в І інстанції Стамбула М.І.
Доповідач: Приходько Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року серпня місяця 20 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Приходько Л.А.
Суддів:Бездрабко В.О.
Борка А.Л.
При секретарі:Гурову Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 січня 2015 року у справі

за поданням

відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань за рішенням суду згідно виконавчого листа № 666/1853/14, виданого Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_7, 2005 року народження, в розмірі 600грн., щомісячно починаючи з 18.03.2014 року і до повноліття дитини.

При цьому державний виконавець посилався на те, що ОСОБА_5, як боржник у виконавчому провадженні, ухиляється від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням суду, на виклики державного виконавця не з'являється, будь-яких дій на виконання рішення суду не здійснює.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 січня 2015 року (зі змінами внесеними ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 05 серпня 2015 року) тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту боржника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 - до виконання зобов'язань за рішенням суду. Виконання ухвали доручено Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування та недоведеність всіх обставин, що мають істотне значення для справи, та допущенні судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні подання відмовити.

Під час розгляду справи ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав за обставинами викладеними у скарзі, просив ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою у задоволенні подання відмовити.

Представник ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні в судове засідання не з'явився, направивши до суду клопотання про розгляд справи без його участі, посилаючись на відсутність заборгованості ОСОБА_5 по сплаті аліментів.

Заслухавши доповідача, перевіривши додержання судом вимог закону, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду боржником не виконується, а тому наявні підстави для застосування до боржника процесуальних заходів у вигляді обмеження останньої у праві виїзду за межі України.

Однак зазначені висновки суду, на думку колегії суддів є передчасними і не свідчать про наявність достатніх підстав для застосування такого обмеження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України визначений ч.1 ст.377? ЦПК України, згідно якої питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Вирішення питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК України, та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»).

Так, п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина за кордон, його ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні знаходиться виконавчий лист № 666/1853/14, виданий 29.04.2014 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_7, 2005 року народження, в розмірі 600грн., щомісячно починаючи з 18.03.2014 року і до повноліття дитини.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем 08.05.2014 року, про що повідомлено боржника та направлено вимогу державного виконавця з'явитись у відділ ДВС.

ОСОБА_5 обізнаний про свій обов'язок про щомісячну сплату аліментів, що підтверджується його заявою від 20.05.2014 року, яку він написав на ім'я начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні.

З інформаційної довідки з Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна отриманої державним виконавцем 26.01.2015 року вбачається про відсутність відомостей щодо майна ОСОБА_5

Згідно довідки розрахунку державного виконавця борг по сплаті аліментів станом на 01.01.2015 рік складає - 4651,55грн.

Станом на 01 липня 2015 року заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_5 відсутня, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по сплаті аліментів №12554 від 25 червня 2015 року виданою державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, що полягає у сукупності дій органів і посадових осіб державної виконавчої служби, які спрямовані на примусове виконання рішень судів і провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених чинним законодавством.

Обов'язковість виконання рішень, ухвалених судами України, встановлена Конституцією України (ст.129) та Цивільним процесуальним кодексом України (ст.14).

При цьому законодавець надав державному виконавцеві можливість звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, у разі, якщо останній ухиляється від його виконання.

Натомість сам по собі факт невиконання судового рішення не може бути підставою для обмеження фізичної особи у праві вільного пересування, в тому числі, й у праві вільно залишити територію України.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції на зазначені положення закону та обставини справи уваги не звернув, не врахував того, що заявником не було надано доказів, які б об'єктивно свідчили про цілеспрямоване ухилення боржника ОСОБА_5 від виконання покладеного на нього судовим рішенням зобов'язань, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для задоволення подання.

У зв'язку з вищенаведеним колегія суддів приходить до висновку про те, що пред'явлені заявником вимоги є передчасними і такими, що не підлягає задоволенню з викладених вище мотивів, у зв'язку з чим оскаржену ухвалу, як незаконну та необґрунтовану, слід скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 січня 2015 року скасувати, постановити нову.

У задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: