ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Бутенка В.О.

при секретарі: Литвиненко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок неправомірних дій філій ПАТ КБ «Приватбанку», -

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь двадцять пять тисяч гривень за завдану моральну шкоду; стягнути на її користь з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 5000 грн. Позов обґрунтовує тим, що відповідач 02.10.2013 року звернувся до Фастівського міськрайонного суду з позовом до мене про стягнення неіснуючої заборгованості. ЇЇ діловій репутації нанесено незаконними діями безпідставним позовом до неї «ПРИВАТБАНКУ»непоправної шкоди.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обовязків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Таким чином диспозиція згаданої норми права передбачає, крім таких кваліфікуючих ознак правопорушення як недостовірність інформації, якою порушуються особисті немайнові права особи, ще й ознаку поширення інформації.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що недостовірна інформація про неї була поширена відповідачем в судовому засіданні та при подачі позову.

Оскільки вказані обставини мали місце в судовому засіданні, суд при розгляді цивільної справи надає оцінку поясненням та показам учасників судового розгляду. Такі дії відповідача, виходячи з положень зазначеної вище статті, розяснень, викладених в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 28.09.1990 року «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі і гідності громадян та організацій» не можуть вважатись поширенням недостовірної інформації та тягти за собою відповідальність на визначених цією статтею умовах.

Обовязковою умовою для покладення цивільно-правової відповідальності при порушенні особистих немайнових прав особи у випадку поширення недостовірної інформації про неї мала бути наявність такої ознаки як «поширення».

При відсутності ознак поширення інформації, нема підстав для її спростування.

Відповідно до статей 277 Цивільного кодексу України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 28.09.1990 року «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі і гідності громадян та організацій», керуючись статтями 10, 57-61, 208-209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок неправомірних дій філій ПАТ КБ «Приватбанку» відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бутенко В.О.