АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченко М.М., Рубан С.М.

при секретарі Мившук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року в справі за поданням головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Данилюк Ольги Борисівни про примусове проникнення до квартири боржника, заінтересована особа: ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Данилюк О.Б. звернулася до суду з поданням, в якому просила надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_2: квартири АДРЕСА_1.

Вимоги подання обґрунтовувала тим, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві перебуває виконавчий лист № 2-4428/14, виданий Дарницьким районним судом м. Києва 10.02.15 року про стягнення зі ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» заборгованості у розмірі 162 507 грн. 82 коп. Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві 19.03.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46910626 та надано строк для його добровільного виконання до 26.03.2015 року, проте боржником протягом наданого строку борг не погашений. За наданою державному виконавцю інформацією боржник отримує пенсію, кошти в банках на рахунках боржника не обліковуються, за неодноразовими виходами за вказаною адресою двері ніхто не відчиняє, відтак мешканці квартири не допускають державного виконавця у квартиру для проведення виконавчих дій. передбачених ст.ст. 55. 62-1 Закону України «Про виконавче провадження», про що складені відповідні акти. В добровільному порядку вимоги державного виконавця боржником не виконані, що стало підставою звернення до суду з даним поданням.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.08.2015 року подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Данилюк Ольги Борисівни про примусове проникнення до квартири боржника - задоволено.

Надано дозвіл головному державному виконавцю Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві ДанилюкО.Б. на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві власності, з метою проведення виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання про примусове входження до житла відмовити.

В скарзі посилався на те, що суд першої інстанції розглянув подання без участі державного виконавця, що є порушенням вимог ст. 376 ЦПК України. Крім того зазначив, що 25 березня 2015 року колегія судів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в аналогічній справі скасувала ухвалу Дарницького районного суду м. Києва саме з вищезазначених підстав. Після чого Дарницький районний суд відмовив у задоволенні подання старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва про примусове проникнення до жилого приміщення.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, у зв'язку з чим та зокрема має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувана державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно положень п. 9 ч. 3 ст. 5 вказаного Закону, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві перебуває виконавчий лист № 2-4428/14, виданий Дарницьким районним судом м. Києва 10.02.15 року про стягнення зі ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» заборгованості в розмірі 162 507 грн. 82 коп.

Судом встановлено, що 19.03.2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Хільченком Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46910626 та надано строк для його добровільного виконання до 26.03.2015 року (а.с.10).

Боржником протягом наданого строку борг не погашений.

Як вбачається з матеріалів справи, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Судом встановлено, що відповідно до актів державного виконавця, про виходи за адресою: АДРЕСА_1, здійснені 13.07.2015 року та 27.07.2015 року, державному виконавцю двері ніхто не відчиняє а.с.19,20).

За наданою державному виконавцю інформацією боржник отримує пенсію, кошти в банках на рахунках боржника не обліковуються.

Задовольняючи подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, суд першої інстанції виходив з того, що здійснити перевірку майнового стану боржника, яке належить останньому для подальшої реалізації в рахунок погашення боргу, не виявилось можливим з причин незалежних від державного виконавця, так як мешканці квартири не допускають державного виконавця у квартиру для проведення виконавчих дій, передбачених ст.ст. 55, 62-1 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того зазначив, що боржник добровільно не виконує рішення суду, й не надає можливості державному виконавцю здійснювати опис майна для його подальшої реалізації в рахунок погашення боргу, сума якого становить 162 507 грн. 82 коп.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як обставини, які суд вважав встановленими є недоведеними, порушено порядок вирішення питання.

Згідно з ч. 2 ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В матеріалах справи відсутні докази повідомлення державного виконавця про розгляд подання, чим самим суд позбавив можливості останнього надавати докази та пояснення на підтвердження обґрунтованості подання.

При цьому, в порушення ст. 10 ЦПК України, суд не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, зокрема витребуванню виконавчого провадження, матеріали якого б підтвердили або спростували обґрунтованість подання державного виконавця.

Розглянувши зазначене подання за відсутності державного виконавця і без дослідження матеріалів виконавчого провадження, суд не перевірив обґрунтованість подання і докази на підтвердження необхідності надання зазначеного дозволу.

Так, необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника повинна бути належним чином вмотивоване.

Однак, судом не встановлено та з подання державного виконавця не вбачається у чому саме полягала причина відсутності доступу до житла, та чи зумовлено це свідомими діями боржника спрямованими на перешкоджання діям державного виконавця або ж це пов'язано із відсутністю власника у квартирі з об'єктивних причин.

Матеріали справи не містять доказів про те, що державний виконавець будь-яким способом повідомляв божника про проведення виконавчих дій з виходом до квартири з метою опису майна .

Крім того, колегією суддів встановлено, що складені державним виконавцем акти про неможливість входження до квартири боржника від 13.07.2015 року та 27.07.2015 року є неналежними доказами того, що боржник перешкоджав державному виконавцю описати його майно, оскільки вищенаведені акти складені лише самим державним виконавцем без участі понятих, залучення яких є обов'язковим відповідно до ч. 2 ст. 15 «Про виконавче провадження» та п. 1.5.1 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802».

Приймаючи до уваги, що питання про примусове проникнення до житла повинно вирішуватись шляхом прийняття вмотивованої ухвали, а суд неповно з'ясував обставини виконання рішення суду, порушив порядок вирішення питання, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи вище наведене та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року, скасувати а подання про примусове входження до житла боржника провернути на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: