Справа № 265/4085/15-ц
Провадження № 2/265/1825/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

при секретарі Симоновій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до ПАТ «Азовзагальмаш» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 31.03.2015 року по 02.06.2015 року у розмірі 17729,33 гривень, моральної шкоди у розмірі 6000 гривень, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати у розмірі 27059 гривень. В подальшому позовні вимоги в частині стягнення компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати у розмірі 27059 гривень залишив без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 5.01.2011 по 26.02.2015 року він працював у ПАТ « Азовзагальмаш ». У порушення вимог ст.116 КЗпП України при звільненні йому не була виплачена нарахована заробітна плата, та відповідач у відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України мав сплатити йому середній заробіток під час затримки розрахунку при звільненні. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 30.03.2015 року відповідач зобов.язаний сплатити йому середній заробіток за час затримки у розмірі 7421,58 гривень. Згідно витягу з його карткового рахунку кошти були зараховані 03.06.2015 року. В зв'язку з викладеним, просив стягнути на його користь суму середнього заробітку за період затримки розрахунку за період з 30.03.2015 року по 02.06.2015 року у розмірі 17729,33 гривен, виходячи з слідуючого розрахунку: 412,31 гривень-розмір середньоденної заробітної плати, який визначений вищевказаним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя помножений на 43-кількість робочих днів.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути позовні вимоги за його відсутністю, підтримав позовні вимоги, просив суд стягнути на його користь середній заробіток за затримку розрахунку у розмірі 16904,71 гривень, який визначений в письмових запереченнях відповідача проти позову.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суд письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 16904,71 гривень, а не 17729,33 гривень, та позивачем не надано доказів щодо спричинення йому моральної шкоди.

Суд, дослідивши матеріали по справі вважає, що позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства « Азовзагальмаш » про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 5.01.2011 по 26.02.2015 року ОСОБА_1 працював у ПАТ « Азовзагальмаш ».

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 30.03.2015 року відповідач зобов'язаний сплатити йому середній заробіток за час затримки у розмірі 7421,58 гривень.

Згідно витягу з карткового рахунку ОСОБА_1 кошти на його рахунок були зараховані 03.06.2015 року( а.с.3).

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

На підставі ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Рішенням від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 Конституційного Суду України у справі № 1-5/2012 було визначено, що положення ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями ст. ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Таким чином Конституційним Судом України було визначено, що для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України в постанові від 27 березня 2013 року по справі № 6-15цс13.

Оскільки розглядом справи було встановлено, що відповідач фактично не розрахувався перед ОСОБА_1 при його звільненні, тобто мало місце порушення законодавчо встановлених строків, то позивач має всі законні підстави для звернення до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд керується наступним.

Відповідно до п. 20 Постанови від 24 грудня 1999 року № 13 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. У разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Такі ж положення були викладені і у Правових позиціях Постанов Верховного Суду України від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-39 цс11 та від 21 листопада 2011 року у справі № 6-60 цс11.

Позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Кількість робочих днів починаючи з наступного дня з дати ухвалення рішення 31.03.2015 року по 02.06.2015 року по день фактичного розрахунку складає 41 робочий день.

Розмір середньоденної заробітної плати, визначений вищевказаним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя складає 412,31 гривень, що підтверджується відповідачем в запереченнях проти позову.

Таким чином, розмір середнього заробітку за період з 31.03.2015 року з дня постановлення рішення по 02.06.2015 року - день фактичного розрахунку складає: 41 х 412,31 грн. = 16904,71 гривень.

Враховуючи, що факт порушення трудових прав ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, обґрунтованими визнаються і позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки, у відповідності з положеннями ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з принципів розумності та справедливості, також наведених позивачем обґрунтувань моральних страждань і визначає до відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 гривень.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 гривень за вимоги майнового характеру.

Керуючись ст.ст.88,213-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку, моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку розрахунку у розмірі 16904,71 гривень, моральну шкоду у розмірі 500 гривень, а всього 17404,71 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Костромітіна