Єдиний унікальний номер 227/3504/15-ц Номер провадження 22-ц/775/493/2015
У Х В А Л А

Іменем України

18 серпня 2015 року. Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Курило В.П.

Суддів: Маширо О.П., Соломахи Л.І.

При секретарі:Коваленка О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Добропільської міської ради про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2015 року в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог. Вважає,що суд не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, безпідставно відмовив у задоволені її позовних вимог. Суд не звернув увагу на те, що в сім'ї відповідача є інші старші діти, які негативно ставляться до ОСОБА_4, пошкоджують її речі, зокрема велосипед і не відновлюють їх. Суд дав неналежну правову оцінку встановленим фактам та доказам по справі, не з'ясував фактичні відносини між відповідачем і її донькою Настею, ухвалив незаконне рішення.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 і представник органу опіки та піклування в засідання апеляційного суду не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В своїх заявах просили розглядати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає ,що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що воно ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законів.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального законів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком цієї дитини є ОСОБА_5, який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Позивач по справі ОСОБА_2 є бабусею ОСОБА_4.

Звертаючись в суд з позовом про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_2 посилалась на те, що відповідачка не займається вихованням дитини, самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, зловживає спиртними напоями, не проявляє турботу про дівчинку, не надає їй матеріальну допомогу. Внаслідок цього неповнолітня дитина постійно хворіє, а матір не лікує її. Матір ображає дитину і не доглядає за нею. Дитина висловлювала неодноразово бажання проживати з бабусею і вона має для цього необхідні умови.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підстав, визначених законом, для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав не встановлено.

Вказаний висновок суду першої інстанції є правильним, таким, що відповідає вимогам закону і встановленим фактам і доказам.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Аналіз наданих сторонами і, зокрема, позивачем доказів свідчить про те, що підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_4 не існує.

З наявних в матеріалах справи характеристик, медичних довідок судом встановлено, що ОСОБА_3 працює, отримує заробітну плату. Характеризується як за місцем роботи, так і за місцем проживання позитивно, на обліку з питань зловживання алкоголем не перебуває і будь яку медичну допомогу через таке зловживання не отримувала. Відповідачка з дітьми проживає у приватному будинку, має все необхідне для проживання дітей і навчання. В родині відносини доброзичливі, діти дружать між собою, допомагають один одному та підтримують. Матір створила необхідні умови для правильного розвитку дітей. Кожна дитина має свій робочий куточок. Відповідач приділяє увагу трудовому вихованню дітей . Санітарно-гігієнічні норми дотримані. Відповідач приділяє достатньо уваги вихованню доньки ОСОБА_4, любить її піклується про неї, підтримує тісний контакт з вчителем, відвідує всі батьківські збори, реагує на зауваження вчителя. ОСОБА_4 до школи ходить завжди чистою, охайною, має всі необхідні шкільні речі для навчання і життя.

З характеристики на ОСОБА_4 видно, що дівчинка завжди відвідує навчання, виконує домашні завдання, ніколи не запізнюється на уроки, виконує правила для учнів. Вона має середні показники у навчанні, має посередню здатність засвоювати навчальний матеріал.

З медичної документації встановлено, що ОСОБА_4 є здоровою дитиною і будь яких захворювань не має.

Саме такі факти були встановлені судом і після опитування неповнолітньої ОСОБА_4, яка підтвердила, що любить свою матір і не має бажання розлучатися з нею.

Згідно висновку органу опіки та піклування Добропільської міської ради від 6 липня 2015 року позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо неповнолітньої ОСОБА_4 є недоцільним і факту ухиляння відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків не має місця.

Дослідивши всі встановлені факти і надані сторонами доказі, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, що передбачені статтею 164 СК України, не встановлено. Тому правильно відмовив у задоволені позовних вимог.

Доводи скарги про те ,що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини по справі, які мають суттєве значення для справи, не дав належної правової оцінки наданим доказам, не глибоко з'ясував правовідносини між неповнолітньою дитиною і її матір'ю, є безпідставними. Суд повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального та процесуального пава і правильно вирішив спір.

Той факт, що в сім'ї ОСОБА_3 окрім ОСОБА_4 є і інші діти, на яких вона також витрачає доходи, приділяє їм увагу і турботу, не свідчить сам по собі про невиконання нею своїх батьківських обов'язків щодо цієї доньки.

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.. 303, 304, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних прав протягом двадцяти днів з дня її проголошення .

Судді: