Ухвала

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Одеської міської ради, треті особи: Управління Держземагентства у м. Одесі Одеської області, Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про визнання пункту рішення Одеської міської ради недійсним, про визнання недійсним державного акта, скасування державної реєстрації, визначення порядку виконання рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 липня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 17 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, Одеської міської ради, треті особи: Управління Держземагентства у м. Одесі Одеської області, Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, про визнання пункту рішення Одеської міської ради недійсним, про визнання недійсним державного акта, скасування державної реєстрації, визначення порядку виконання рішення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до складу земельної ділянки відповідача ОСОБА_5 незаконно включено земельну ділянку площею 0,0016 га, яка знаходиться у її, позивача, власності відповідно до державного акта на право приватної власності на землю від 28 жовтня 1999 року, що перешкоджає їй отримати кадастровий номер на цю земельну ділянку. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила поновити строк на подачу позову про визнання недійсним пп. 12 п. 2 рішення Одеської міської ради від 31 жовтня 2000 року № 1809-ХХІІІ «Про передачу у приватну власність та надання у тимчасове довгострокове користування строком на 5 років, але не пізніше реконструкції Фонтанської дороги, громадянам - членам дачно-будівельного кооперативу «Сонячне» земельних ділянок, загальною площею 0,4487 га, за адресою: АДРЕСА_1 для дачного будівництва» відносно ОСОБА_5 про передачу у приватну власність громадянці ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0410 га. Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 35. Визначити порядок виконання судового рішення, вказавши, що воно є підставою для скасування Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції державної реєстрації Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 35, виданого ОСОБА_5 на земельну ділянку (кадастровий номер: НОМЕР_2) площею 0,0410 га, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 17 вересня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Поновлено ОСОБА_4 строк звернення до суду. Визнано недійсним п. 2 рішення Одеської міської ради від 31 жовтня 2000 року № 1809-ХХІІІ «Про передачу у приватну власність та надання у тимчасове довгострокове користування строком на 5 років, але не пізніше реконструкції Фонтанської дороги, громадянам - членам дачно-будівельного кооперативу «Сонячне» земельних ділянок загальною площею 0,4487 га, за адресою: АДРЕСА_1, для дачного будівництва» в частині передачі у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки № 23-А площею 0,041 га. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданий на ім`я ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,041 га, за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 35, кадастровий номер НОМЕР_2. Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Зазначено, що дане рішення є підставою для скасування Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,041 га за адресою: АДРЕСА_1, ділянка 23-А та для внесення Управлінням Держземагентства у м. Одесі Одеської області відповідних змін до поземельної книги.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,0305 га, розташованої по АДРЕСА_1, яка межує із земельною ділянкою ОСОБА_5, яка належить останній на праві власності.

Зі змісту листа управління Держземагентства у м. Одесі Одеської області «Про надання інформації» від 13 лютого 2014 року № 5-І 46/54 вбачається, що при дослідженні технічної документації, зокрема, рішення сесії Одеської міської ради від 10 березня 1999 року № 120-ХХІІІ, держаного акта на право власності на землю НОМЕР_3 від 25 жовтня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2860 на ім'я ОСОБА_4, державний акт НОМЕР_1, реєстр № 35, на ім'я ОСОБА_5 від 04 листопада 2009 року, було встановлено, що має місце накладка на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 (державний акт НОМЕР_1, реєстр № 35 на ім'я ОСОБА_5 від 04 листопада 2009 року) та необхідно уточнити міри ліній за описом меж від А-Б і Г-А (державний акт НОМЕР_3 гр. ОСОБА_4). (а.с. 16, т. 1).

ОСОБА_5 особисто підписано погодження меж земельної ділянки як суміжним землекористувачем.

Факт того, що до складу земель ОСОБА_5 незаконно включена земельна ділянка площею 0,0016 га, яка знаходиться у власності ОСОБА_4, підтверджується висновком землевпорядного експертного дослідження від 14 травня 2014 року № 050/1/2024.

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 30 червня 2015 року № 495 площа земельної ділянки ОСОБА_5 складає 0, 041 га.

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 площа земельної ділянки ОСОБА_4 становить 0,0305 га.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішується земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, згідно зі ст. 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Судом установлено порушення норм земельного законодавства при видачі ОСОБА_5 державного акта на земельну ділянку, оскільки одночасно їй передано частину земельної ділянки, яка раніше - в 1999 році передана у приватну власність ОСОБА_4 із встановленням меж.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку, що п. 2 рішення Одеської міської ради від 31 жовтня 2000 року № 1809-XXIII в частині передачі ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки № 23-А площею 0,041 га та надання у тимчасове довгострокове користування строком на 5 років, але не пізніше реконструкції Фонтанської дороги, не відповідає вимогам чинного законодавства України та порушує права ОСОБА_4 як власника суміжної земельної ділянки, що є підставою для визнання цього пункту недійсним та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_5, а також скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що зазначені судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук