Апеляційний суд Житомирської області
Справа №273/100/15-ц Головуючий у 1-й інст. Юрчук М. І.
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Шевчук А.М.,

суддів: Заполовського В.Й., Забродського М.І.,

з участю секретаря судового засідання: Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 20 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк» або банк, або кредитор) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 Просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 29 листопада 2007 року у сумі 31 804,32 грн. В обґрунтування позову зазначало, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 20 квітня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача заборгованість у сумі 352,90 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу. Просить рішення в частині зменшення вимог про стягнення заборгованості з пені, відмови у задоволенні вимог про стягнення штрафів змінити та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги про стягнення заборгованості з неустойки у повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції частково ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку, що розмір неустойки підлягає зменшенню, у зв'язку з тим, що він значно перевищує розмір збитків. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки судом може бути зменшений за одночасної наявності двох умов: якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд не надав належної правової оцінки п.5.3 Договору, яким передбачена умова сплати штрафів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

За правилами ст.526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601,604-609 ЦК України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що між сторонами 29 листопада 2007 року був укладений договорі №ZRXRRX04830034 за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 6 900 грн. на строк по 29 листопада 2009 року зі сплою процентів за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту (комісії)165,60 грн.(а.с.5).

Відповідач зобов'язалася здійснювати у період з «23» по «28» число кожного місяця щомісячні проплати у сумі 490,94 грн. для повернення тіла кредиту, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії.

Судовим наказом, виданим Баранівським районним судом Житомирської області 31 липня 2008 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, борг по тілу кредиту в сумі 5 663,15 грн., борг по процентам за користування кредитом у сумі 79,82 грн., заборгованість по комісії за надання фінансового інструменту у сумі 165,60 грн. та пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за вище вказаним договором в сумі 45,29 грн. (копія судового наказу приєднана до матеріалів справи).

Відповідно до постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 21 лютого 2011 року борг за кредитним договором сплачено (а.с.3).

Як убачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 23 лютого 2011 року заборгованість по тілу кредиту відсутня (розрахунок приєднано до матеріалів справи).

Одночасно із розрахунку також убачається, що банк нарахував заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 339,58 грн., заборгованість по щомісячній комісії у сумі 1 490,40 грн. та пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань у сумі 44 842,84 грн.

Із приводу нарахованої заборгованості банк звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 28 травня 2012 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача за спірним кредитним договором 338,56 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1 490 грн.40 коп. заборгованості по комісії за надання фінансового інструменту та 300 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.3).

Розрахунки банку щодо відсутності заборгованості по тілу кредиту, процентам та комісії приєднані до матеріалів справи.

Наявність вище вказаних судових рішень спростовує правомірність нарахування банком станом на 17 грудня 2014 року заборгованості на суму 31 804 грн., яка включила тіло кредиту у сумі 3 664,58 грн., проценти у сумі 425,86 грн. та комісію у сумі 1 656 грн., що у свою чергу виключає правомірність нарахування пені та штрафу, тобто неустойки, оскільки може нараховуватися у разі порушення боржником зобов'язання, тому колегія суддів приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги відносно неустойки суперечать приписам ст.549 ЦК України, не ґрунтуються на умовах договору та спростовуються викладеним вище. Окрім того, вимоги про стягнення коштів заявлені не з підстав, передбачених ст.625 ЦК України.

Відповідно до ст.309 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду скасовує рішення суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та неправильно застосовано норми матеріального права, ухвалюючи нове рішення, яким відмовляє у задоволені позову.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313-314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 20 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: