справа № 489/4017/15-ц
номер провадження 2/489/1985/15
РІШЕННЯ

Іменем України

18 серпня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

встановив:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі ? частки від його заробітку.

У обґрунтування вимог вказала, що її 77 років та є матірю відповідача. Єдиним джерелом її доходу є пенсія в розмірі 1220,00 грн. на місяць, інших джерел доходів не має. На теперішній час потребує матеріальної допомоги, але відповідач, який офіційно працевлаштований та має постійний заробіток, в добровільному порядку таку допомогу не надає, внаслідок чого звернулася до суду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач, посилаючись на незнаний рівень доходу і знаходження на його утриманні неповнолітньої дочки, в дебатах позов визнав частково вказавши, що спроможний сплачувати аліменти не більшій 1/10 частини доходу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи, зокрема, з паспортних даних позивача встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася 06.07.1937.

З посвідчення серії АД № 427824 та довідки МСЕК серії МСЕ-02 видно, що їй призначено пенсію за віком та вона є інвалідом другої групи безстроково.

Відповідач ОСОБА_2 є її сином.

Факт родинних відносин з позивачем відповідач не оспорював, а відтак ці обставини не підлягають доказуванню.

Випискою з карткового рахунку позивач підтвердила, що її місячний розмір пенсії складає 1220,00 грн.

Розмір пенсії відповідач не оспорював.

Позивач пояснила, що перебуває в скрутному матеріальному становищі оскільки має страждає на онкологічне захворювання, щомісячне лікування якого їй обходиться більше ніж 2000,00 грн. Крім відповідача, має ще одного сина, який добровільно надає їй матеріальну допомогу на лікування.

З листа Миколаївського обласного онкологічного диспансеру від 13.08.2015 № 12-968/01 вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в МООД з 18.12.2002 по теперішній час. З 18.02.2002 по 21.03.2003 їй проведена хіміо-променева терапія. З 18.01.2011 прогресування онкозахворювання. Запропоновано лікування біофосфонатами, частково була забезпечення за рахунок бюджетних коштів в 2012 році. З 11.12.2014 встановлено новий діагноз. Враховуючи супутню патологію, в оперативному лікуванні відмовлено. Запропоновано гормонотерапію та біофосфонати тривалий час. 26.06.2015 та 27.07.2015 амбулаторно проведені курси лікування біофосфонатами (паміфос 90 т), які хвора придбала за власні кошти. Лікування біофосфонатами заплановано на протязі року; гармототерапія (тамоксіфен 20 мг на добу) тривалий час.

Заперечуючи проти стягнення аліментів позивач вказував, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а його місячний дохід та дохід дружини становить близько 750,00 грн. на кожного. Через необхідність сплати комунальних платежів та незначний розмір доходу сімї, йому самому допомагають батьки дружини. Також вказував на те, що все життя прожив з бабусею, а позивач фактично відмовилася від нього.

Проти останніх доводів позивач заперечувала та пояснила, що постійно надавала кошти своїй матері на утримання сина та ніколи від нього не відмовлялася. Також вказувала та те, що відповідач крім офіційного дохід має неофіційний дохід та винайшов можливість придбати транспортний засіб, проти чого відповідач не заперечував.

З вимогами про стягнення додаткових витратах, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю позивач до суду не зверталася.

Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Статтею 201 СК України визначено обов'язкові умови та підставі покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли повноліття; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні підстави для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків.

За положеннями статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Згідно зі Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, з 01 січня 2015 року становить 949 гривень, а працездатних осіб - 1218 гривень.

Таким чином, дохід позивача перевищує встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а дохід відповідача менший прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

При вирішенні спору судом не встановлено підстав для звільнення відповідача від обовязку з надання утримання позивачу.

У звязку із цим, враховуючи портретування позивачем матеріальної допомоги через складність захворювання, тривалість лікування та високу вартість лікарських препаратів наїї лікування, зважаючи на дохід обох сторін, їхній склад сімї та несення ними витрат на оплату комунальних послуг, наявність у позивача другого сина, який також зобовязаний брати участь в її утриманні (докази такої участі суду не надано), вимоги до якого не заявлено, працездатний вік відповідача та встановлений законом обовязок з матеріального утримання непрацездатних батьків, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно.

Відповідно зі статтею 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 10, 11, 14, 60,62, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частки його заробітку (доходів), починаючи з 17.06.2015.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 243, 60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят коп.).

Відповідно до статті 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері в межах сплати платежу за один місяць.

У іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 20.08.2015.