Справа № 477/1327/15-ц
Провадження № 2/477/619/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковій С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області та до Миколаївської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті своєї дружини ОСОБА_2, померлої 18 жовтня 2008 року, право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, смт. Воскресенське, вул. Інгульська, 39, право власності на земельну ділянку, площею 0,24 га, за цією ж адресою, а також на 1/2 частину квартири № 6, розташованої в буд. №50 по вул. Лазурна м. Миколаєва.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті дружини він прийняв та оформив в нотаріальному порядку право власності в порядку спадкування на частину зазначеного будинку та частину квартири, але залишилося неоформленою інша частина спадщина, в нотаріальному оформленні якої йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду.

Посилаючись на те, що він прийняв спадщину, а наданими документами про право власності на нерухомість підтверджується її належність померлій, тому просив позов задовольнити і визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку та квартири та право власності на земельну ділянку.

Під час розгляду справи до участі в ній в якості співвідповідача була залучена Миколаївська міська рада.

В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від них надійшли заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому позивач в своїй заяві позов підтримав та просив задовольнити.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

18 жовтня 2008 року в м. Миколаєві померла громадянка ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно, а саме:

- житловий будинок, розташований по вул. Інгульскій, 39, в смт. Воскресенське Жовтневого району Миколаївської області;

- земельну ділянку, площею 0,24 га, розташовану за цією ж адресою та виділену для ведення особистого підсобного господарства;

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Будинок належав їй на праві приватної власності відповідно до договору дарування від 7 липня 1993 року, укладеного між нею та ОСОБА_3 (її батьком).

Цей житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0.24 га, яка первісно належала її батьку ОСОБА_3 відповідно до державного акту, виданого 8 липня 1993 року Воскресенською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області.

Відповідно до ст. 30 ЗК України 1990 року (чинного на час укладення договору дарування), при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

За таких обставин земельна ділянка площею 0.24 га, на якій розташований житловий будинок, перейшла у власність ОСОБА_2 з моменту придбання домоволодіння за договором дарування, а тому після її смерті має перейти в порядку спадкування до спадкоємців.

1/2 частина квартири належала їй відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 жовтня 2007 року; загальна площа квартири 34,7 кв.м., житлова 17,4 кв.м. Інша 1/2 частина належить за тим же свідоцтвом позивачу у справі.

Відповідно до положень частини 1 ст. 1261 ЦК України позивач, як чоловік померлої ОСОБА_2, є спадкоємцем першої черги за законом.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до положень цих норм ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки проживав разом дружиною на час її смерті, а також в передбачений законом шестимісячний строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

В той же час окрім нього заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті

ОСОБА_2 в передбачений шестимісячний строк подала ОСОБА_4 її мати, однак вона померла 18 квітня 2012 року і спадщину не оформила.

При цьому згідно з наданою позивачем письмовою заявою ОСОБА_4 вона потім відмовилася від спадщини, але вже пропустила строк для подачі цієї заяви нотаріусу.

Звернувшись до нотаріуса позивач як спадкоємець за законом після смерті своєї дружини оформив нотаріальному порядку право власності на 1/2 частину житлового будинку № 39 по вул. Інгульській в смт. Воскресенське Жовтневого району, та на 1/4 частину квартири № 6 в

м. Миколаєві по вул. Лазурна, 50.

Право власності на іншу частину будинку квартири в нотаріальному порядку він не зміг оформити, оскільки заяву про прийняття спадщини подала інша спадкоємиця ОСОБА_4

Крім того земельна ділянка, виділена для будівництва та обслуговування будинку № 39 по вул. Інгульській в смт. Воскресенське Жовтневого району належала за життя батьку ОСОБА_2 - ОСОБА_3

Як було встановлено і вище зазначено в рішенні, на підставі посвідченого договору дарування від 7 липня 1993 року ОСОБА_3 подарував своїй дочці ОСОБА_2 зазначений житловий будинок в смт. Воскресенське і з подарованим будинком до її власності, згідно з положеннями ст. 30 ЗК України 1990 року, перейшла і земельна ділянка, на якій він розташований.

За положеннями статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Всупереч ст. 1272 ЦК України законом не передбачено поновлення строку для подання заяви про відмову від прийняття спадщини. Після її фактичного прийняття і спливу шести місяців після смерті спадкодавця особа-спадкоємець не може відмовитися від неї, але якщо ця особа не бажає її оформляти і є інші спадкоємці, які мають протилежні наміри, то це порушує їх права на належне користування та володіння спадковою власністю.

Враховуючи наявність заяви ОСОБА_4 про відмову від спадщини, суд допускає, що вона дійсно за свого життя не заперечувала проти оформлення спадщини за чоловіком своєї померлої дочки і відмовлялася від неї на його користь.

Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що будинок та частина квартири належала за життя ОСОБА_2 і це майно входить до складу спадщини після її смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, а з врахування викладених вище обставин до позивача.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнаня за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом.

З врахуванням того, що право власності на 1/2 частину квартири йому належить відповідно до свідоцтва від 16 жовтня 2007 року, а 1/4 частину цієї ж квартири він оформив в нотаріальному порядку після смерті дружини, то за ним слід визнати право власності на іншу неоформлену 1/4 частину квартири.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області та Миколаївської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 18 жовтня 2008 року, на:

- 1/2 частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, смт. Воскресенське, вул. Інгульська, 39;

- земельну ділянку, площею 0,24 га, розташовану за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, смт. Воскресенське, вул. Інгульська, 39, виділену для ведення особистого підсобного господарства, яка перейшла до ОСОБА_2 від її батька ОСОБА_3 при даруванні зазначеного будинку за договором від 7 липня 1993 року і належала останньому згідно з державним актом б/н, виданим Воскресенською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області 8 липня 1993 року;

- 1/4 частину квартири № 6 в будинку № 50 по. вул. Лазурна у м. Миколаєві.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко