Справа № 529/733/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власнсості на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті батька ОСОБА_2 він, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, яка крім іншого, складається з земельної ділянки площею 2,4775 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - Великобудищанська сільська рада/, однак через відсутність Державного акта на ім'я померлого та відсутність відомостей про цю землю у Державному земельному кадастрі позбавлений можливості нотаріально оформити право власності на неї, позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач подав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність.

Від відповідача - Великобудищанської сільської ради - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа Диканська державна нотаріальна контора Полтавської області /далі - Диканська держнотконтора/ - заперечень проти позову не подала.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представників відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

17 січня 2003 року в с. Чернечий Яр Диканського району Полтавської області помер ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 237315, виданим 20 січня 2003 року Великобудищанською сільською радою. На підставі Державного акта на право колективної власності на землю ПЛ № 15, виданного 21 листопада 1995 року Великобудищанською сільською радою народних депутатів /далі - Державний акт/, колгоспу ім. Куйбишева Диканського району Полтавської області було передано земельну ділянку площею 4125,3 га для ведення коллективного сільського господарства, членом якого був і нині померлий ОСОБА_3, що підтверджено Додатком 1 до Державного акта. В подальшому вказана земля була розпайована між членами колгоспу ім. Куйбишева і нині померлому ОСОБА_3, як члену вказного колгоспу, була виділена у власність земельна ділянка площею 2,4775 га та видано 19 квітня 2001 року Великобудищанською сільською радою народних депутатів Державний акт на право приватної власності на землю серії РІ № 524893 у встановленому законом порядку.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем його майна був його син ОСОБА_2, який помер 23 жовтня 2004 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 283749, виданим виконавчим комітетом Великобудищанської сільської ради 25 жовтня 2004 року. 15 жовтня 2003 року нині померлий ОСОБА_2 після смерті свого батька ОСОБА_3 отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВАР № 383537, видане державним нотаріусом Диканської держнотконтори, згідно якого успадкував вказану вище земельну ділняку, належну ОСОБА_3 Однак нині померлий ОСОБА_2 за життя не встиг отримати Державний акт про право власності на вище вказану спірну земельну ділянку площею 2,4745 га, хоча володів та розпоряджався нею як спадкоємець на законних підставах.

Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. В той же час, відповідно до положень ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268, 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказана вище земельна ділянка належала померлому ОСОБА_2 на законних підставах і є спадковим майном, хоча за життя він і не встиг одержати на своє ім'я відповідний державний акт.

Згідно довідки Диканської держнотконтори після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа на підставі заяви позивача, який є сином померлого, про прийняття спадщини. Однак позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку через відсутність в даний час реєстрації відповідних даних про неї у Державному земельному кадастрі.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка є спадковим майном, належала померлому ОСОБА_2 на законних підставах, позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316-318, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 78-81, 125 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 2,4775 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області та належала померлому 23 жовтня 2004 року ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАР № 383537, виданого 15 жовтня 2003 року державним нотаріусом Диканської державної нотаріальної контори Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за № 1158.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: