22-ц/775/802/2015(м)
27 Головуючий у 1 інстанції Демочко Т.Є.
Доповідач Баркова Л.Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Баркової Л.Л.,

суддів Бугрим Л.М., Биліни Т.І.,

при секретарі Брежнєві Д.О.

розглянувши у судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зобов'язання банку вчинити певні дії

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Володарського районного суду Донецької області від 07 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про зобов'язання банку вчинити певні дії. Зазначала, що 18 листопада 2014 року між нею та відповідачем було укладено договір за №003-04579-181114 на відкриття та обслуговування поточного рахунку з використанням та обслуговуванням його з використанням платіжних засобів, відповідно до умов якого, банк відкрив поточний рахунок № НОМЕР_1 за яким вона розмістила 29008,97 грн., Оскільки отримати будь-яку суму з з цього рахунку не може, а банк відмовився повернути їй вклад, просила зобов'язати ПАТ "Дельта Банк" видати готівкою одноразовою операцією через касу належні їй кошти за договором банківського вкладу разом з нарахованими відсотками.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 07 травня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано ПАТ «Дельта Банк» видати готівкою одноразовою операцією через касу належні ОСОБА_1 кошти за договором банківського вкладу № 003-04579-181114 разом з нарахованими відсотками у розмірі 28008 (двадцять вісім тисяч вісім) гривень 97 копійок.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення суду з підстав невідповідності його вимогам матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.305, ч.2 ст.197 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення та повторно не з'явились до суду і без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Від представника ПАТ «Дельта Банк» Філіпських С.І. надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за відсутності представника Банку.

( а.с.93-96, 102-105)

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Вирішуючи справу та ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у видачі позивачу грошових коштів з рахунку є неправомірною та такою, що обмежує права останнього.

Не погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та положенням закону.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Статтею 1 цього Закону визначено, що ним встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами фізичних осіб, а його метою є захист прав і законних інтересів вкладників банку.

Як встановлено судом, відповідно до договору № 003-04579-181114 від 18 листопада 2014 року ПАТ «Дельта Банк» відкрив клієнту ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_1. (а.с.3)

Відповідно до виписки за операціями по карточному рахунку на дату проведення операції 30.01.2015 року залишок вкладу складає 28008,97 грн. і ця сума сторонами не заперечується (а.с.4, 39-42)

09 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Голови Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» із письмовою заявою, яку було прийнято уповноваженим співробітником Банку, про повернення грошей з поточного рахунку № НОМЕР_1 у повному обсязі, які необхідні для лікування, а 18 лютого 2015 року до суду з даним позовом. ( а.с. 1-2,5 ).

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрація у ПАТ «Дельта Банк»» строком на три місяці: з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року, включно, а за наказом №213 від 10 квітня 2015 року, тимчасову адміністрацію у П АТ «Дельта Банк» продовжено до 02 вересня 2015 року.(а.с.50)

З урахуванням встановлених обставин та наведених норм матеріального права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки банк незаконно відмовив позивачеві у поверненні грошових коштів, які були нараховані за договором на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки і ця відмова банку у поверненні грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 41 Конституції України та статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також умовам укладеного між сторонами договору.

Незастосування судом першої інстанції норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не впливає на висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позову ОСОБА_4 з огляду на те, що позивач звернувся як до ПАТ «ДельтаБанк» із заявою про виплату йому вкладу, так і до суду першої інстанції про захист своїх прав задовго до прийняття постанови Правління Національного банку України від 03 березня 2015 року № 150, тобто до початку процедури виведення банку з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації, а тому він за умовами договору він зобов'язаний був повернути позивачеві всю суму залишку коштів.

Посилання відповідача на те, що своїм листом за вих.№05-2836075 від 10 лютого 2015 року ПАТ «Дельта Банк» повідомляв позивача про можливість проведення операції по зняттю грошових коштів з поточного рахунку у будь-якому відділенні банку з урахуванням комісій банків за проведення операції вилучення грошових коштів, а саме: в банкоматах та касах інших банках на території України, шляхом розрахунку за товари та послуги в РОS терміналах в Україні, є не спроможними, оскільки факт отримання такого листа позивачкою спростовується, а відповідачем він належними і допустимими доказами не доведений. ( а.с.6)

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач звернувся до банку про переказ коштів із заявою у формі, яка не відповідала встановленій законом формі, є безпідставними, оскільки це не може бути підставою для обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами.

Як вбачається зі справи, саме Банк надав позивачці для написання заяви про повернення грошей бланк за іншою формою, який вона заповнила у присутності уповноваженого співробітника. (а. с. 5).

Інші доводи апеляційної скарги відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України також не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення. Більш того в апеляційній скарзі зазначається про укладення між сторонами депозитного договору, який фактично не укладався.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1. ст.307, ст.308, 309 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 07 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: