Справа №173/1931/15-ц
Провадження №2/173/930/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з відповідачем мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 27 серпня 2015 року подружжя разом не проживають, син залишився проживати разом з позивачем. З 1 вересня 2015 року ОСОБА_4 навчається на другому курсі денного відділення інформаційних та транспортних систем і технологій Університету митної служби справи та фінансів і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює ДСНС ГУ України у Дніпропетровській області рятувальником та отримує заробітну плату, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Добровільно сплачувати аліменти відповідач не бажає у звязку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, який продовжує навчання з моменту подання позову до закінчення навчання.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частини заробітку. Позивач також суду пояснила, що вони не проживають разом з відповідачем з вересня 2015 року, шлюб між ними не розірвано. Спочатку відповідач взагалі відмовлявся надавати матеріальну допомогу на утримання сина, проте потім, коли вона звернулася до суду, надавав деякі кошти, проте домовленості про аліменти між ними не досягнуто. У звязку з навчанням син не працює, стипендію не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Інших дітей вони не мають.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільного повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син знаходиться на утриманні позивача, що не заперечував у судовому засіданні відповідач та продовжує навчання в Університеті митної справи та фінансів на денному відділенні, що підтверджується довідкою № 754 від 4 вересня 2015 року (а.с. 2).

Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати їх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови, що вони можуть її надавати.

Згідно з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі син, дочка, які продовжують навчання.

Відповідач може надавати допомогу на утримання сина, що не заперечував він у судовому засіданні, проте домовленості щодо порядку сплати та розміру аліментів між сторонами не досягнуто.

При визначенні розміру аліментів згідно ч.1 ст. 200, ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд має враховувати стан здоровя та матеріальне становище сторін, а також знаходження інших осіб на утриманні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх повнолітнього сина, який продовжує навчання є правомірними та обґрунтованими.

Разом з тим суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів, починаючи з дня подання позовної заяви, оскільки матеріалами справи підтверджується, що до суду позивач звернулася 22 вересня 2015 року, коли її син ще не досяг повноліття. 18 років ОСОБА_3 виповнилося лише 15 жовтня 2015 року і саме з цього часу, на думку суду, підлягають стягненню аліменти. Окрім того до досягнення повноліття ОСОБА_3 з відповідача на користь позивача стягувались також аліменти за рішенням суду, що в судовому засіданні сторони визнали. У звязку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 182, 191, 199-201, Сімейного кодексу України, ст. ст. 88, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ін..н. ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2015 року та до припинення навчання 1 липня 2018 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) судовий збір в дохід держави у розмірі 487 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко