Справа №585/1377/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1353/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Околота Г. М.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І. ,

при секретарі - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 коледжу Сумського національного аграрного університету на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 коледжу Сумського національного аграрного університету, Сумського національного аграрного університету про нарахування та стягнення заборгованості по виплаті стипендії, стягнення заборгованості по виплаті компенсації за харчування,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_4 були задоволено частково. Визнано дії СНАУ в частині не нарахування та невиплати стипендії студентці 2-го курсу денної форми навчання за спеціальністю «Фінанси і кредит» ОСОБА_3 коледжу СНАУ ОСОБА_4 незаконними. Зобовязано дирекцію СНАУ нарахувати студентці 2-го курсу денної форми навчання за спеціальністю «Фінанси і кредит» ОСОБА_3 коледжу СНАУ ОСОБА_4 стипендію як дитині-сироті за період з вересня по грудень 2014 року включно та з січня по квітень 2015 року включно у розмірі 1760 грн. щомісячно, що в загальному розмірі складає 14080 коп. Стягнуто з СНАУ на користь ОСОБА_4 стипендію за період з вересня по грудень 2014 року включно та з січня по квітень 2015 року включно у розмірі 14080 коп. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з СНАУ на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору. (а.с. 66-67)

Не погодившись з рішенням суду відповідач ОСОБА_3 коледж СНАУ подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити прокурору у задоволенні позовних . В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних вимог Постанову КМУ № 882 від 12.07.2004 року та невірно витлумачив положення ст.. 44 Закони України «Про освіту» , оскільки ОСОБА_4 навчається на денній безоплатній формі навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб ( на комерційній основі) , а тому не повинна отримувати стипендію , оскільки не навчається за державним замовленням і не за рахунок коштів держбюджету . ( а.с. 79-81)

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції згідно розпорядження голови Конотопської районної державної адміністрації від 23.09.2009 року № 108 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини-сироти, мати якої померла , а батько записаний відповідно до ст.. 135 СК України. (а.с.4).

14 серпня 2014 року між ОСОБА_3 коледжом СНАУ та ОСОБА_4 був укладений договір про навчання підготовку фахівців №54, за умовами якого останню зараховано студентом 2-го курсу на відділення «Фінанси і кредит», за що вона зобовязалася (п.3.1) своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірі на строки встановлені цим договором (а.с.58).

Наказом від 15 серпня 2014 року №2396-Н ОСОБА_4 зарахована з 01 вересня 2014 року до ОСОБА_3 коледжу СНАУ студенткою 2-го курсу денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб (а.с.6, 54).

Наказом директора ОСОБА_3 коледжу СНАУ «Про перевід на навчання за рахунок бюджетного фінансування» від 01 вересня 2014 року №119-Т ОСОБА_4 переведено на безоплатну форму навчання на умовах комерційного фінансування денної форми навчання з 01 вересня 2014 року (а.с.56).

Тобто, ОСОБА_4 з 01.09.2014 року навчається у ОСОБА_3 коледжі СНАУ , як дитина-сирота на безоплатній формі навчання.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з протиправності дій відповідача щодо не виплати ОСОБА_4 стипендії , передбаченої ст..8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Правовідносини сторін регулюються Законом України ''Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", Законом України " Про освіту", Законом України " Про вищу освіту".

Суд першої інстанції здійснив аналіз діючого законодавства України та дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, молоді із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, визначаються Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Юридичне визначення соціальних категорій дітей-сиріт, передбачено у ст. 1 вказаного Закону. Так, дитина-сирота - це дитина, в якої померли чи загинули батьки, статус дитини-сироти - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування.

З аналізу наведеної правової норми вбачається, що статус дитини-сироти надає таким особам право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг.

Згідно п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як встановлено в ст. 3 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", одними із основних принципів державної політики в частині соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є захист прав і інтересів таких дітей, а також забезпечення соціально-правових гарантій.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», заходи соціальної допомоги дітей-сиріт та дітей, що залишилися без батьківського піклування, гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Стаття 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачає, що держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Згідно до вимог ч.4 ст. 8 вказаного Закону , особам із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які навчаються, крім повного державного забезпечення, виплачується стипендія в розмірі, який на 50% перевищує розмір стипендії у відповідному навчальному закладі, а також виплачується 100% заробітної плати, яка нарахована в період виробничого навчання та виробничої практики.

Оскільки ОСОБА_4 має статус дитини-сироти, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг, то остання має право на виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії у розмірі передбаченому Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Крім того, дана правова норма встановлює обовязок з виплати стипендії особам із числа дітей-сиріт які навчаються, не розмежовуючи їх на окремі категорії тих, хто навчається за рахунок державного бюджету або за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб.

Відповідно до ст.. 39-1 Закону , діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, а також особи із їх числа звільняються від плати за навчання в державних і комунальних навчальних закладах усіх рівнів.

Витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком (частина 2 статті 9 цього Закону).

Таким чином, виходячи з вищенаведених норм , студентам з категорії дітей- сиріт які навчаються у вищих навчальних закладах має бути призначена та виплачена стипендія, відповідно до Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування ".

З огляду на встановлені обставини і набуті докази у справі,суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії відповідача щодо призначення та виплати стипендії ОСОБА_4 як дитині-сироті не відповідають вимогам ст..8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» , а тому у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивач ОСОБА_4 не повинна отримувати стипендію , оскільки не навчається за державним замовленням і не за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.4 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» виплата стипендії особам із числа дітей-сиріт не поставлена в залежність він наявності на це коштів у бюджеті чи кошторисі навчального закладу, в якому навчається студент і не залежить від встановленого Постановою КМУ від 12.07.2004 року № 882 порядку призначення і виплати стипендій.

Також, колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що відсутність бюджетного фінансування позбавляє можливості виплачувати стипендії дитині-сироті, оскільки такі доводи суперечать практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні в справі «Кечко проти України», згідно з якою реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, а згідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Крім того, відповідно до ст.. 52 Конституції України, утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу.

Згідно ст..8 Конституції України, в України визнається і діє принци верховенства права. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Пунктом 2 прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до п.1 Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого Постановою КМ України від 12 липня 2004 року №882 « Питання стипендіального забезпечення», його дія поширюється на осіб, які навчаються у навчальних закладах та наукових установах за рахунок коштів загального фонду державного бюджету.

Таким чином, виходячи із положень ст..8 Конституції України та із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, при призначенні та виплаті стипендії ОСОБА_4 відповідач СНАУ повинен був керуватися вимогами статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", а не п.1 Порядку призначення і виплати стипендій, оскільки положення цього Порядку суперечать вимогам вказаного Закону.

Правова оцінка, яку суд першої інстанції надав обставинам справи, не суперечить вимогам процесуального і матеріального права, а доводи апеляційної скарги щодо їх неправильного застосування є необґрунтованими.

Судове рішення є законним і обґрунтованим й не може бути скасовано з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки ґрунтуються вони на обставинах, які встановлені в судовому засіданні, наданих сторонами доказах, у відповідності з нормами матеріального і процесуального законодавства, рішення суду відповідає вимогам ст.ст.213, 214 ЦПК України, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає, тому відповідно до частини 1 ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 325 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 коледжу Сумського національного аграрного університету- відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -