АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 628/4270/13-ц Головуючий суддя І інстанції Литвинов А.В.
Провадження № 22-ц/790/6023/15 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів купівлі-продажу
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Куп»янського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5, про відшкодування майнової шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що в квітні 2013 року вона та відповідач домовилися про те, що останній продасть їй житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Куп`янський район, с. Кіндрашівка, вул. Польова, 9, за 20 000 гривень. Протягом квітня-липня 2013 року ОСОБА_2 передала ОСОБА_6 частинами грошові кошти на загальну суму 9 000 гривень. В листопаді 2013 року відповідач відмовився їй продавати вказаний будинок, а також повернути сплачені кошти.

На підставі викладеного, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_6 9 000 грн., які були нею сплачені в рахунок купівлі вищевказаного будинку.

У лютому 2014 ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому зазначив, що в 1988 році він разом із дружиною ОСОБА_5 купив житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Куп`янський район, с. Кіндрашівка, вул. Польова, 9. В квітні 2013 року звернулася ОСОБА_2 з приводу придбання цього будинку. Вони домовилися з відповідачкою продати їй цей будинок за 20 000 гривень, пустили її жити в будинок, і в період з квітня по липень 2013 року позивач сплатила їм гроші на загальну суму 9 000 гривень. В листопаді 2013 року їм стало відомо, що ОСОБА_2 без їх відома розібрала та вивезла коптильню, яка розташовувалася у дворі будинку. Також, вона зруйнувала дерев`яний та цегляний сарай, цегляну передню стінку житлового будинку, а з житлового будинку зникли їх меблі, книги, посуд, зруйнована піч, лежанка, між кухнею та кімнатою 2 вікна забиті дошками. Відновлення всього зруйнованого оцінюється у 26 207 гривень, які ОСОБА_3 і просив суд стягнути з ОСОБА_2

Рішенням Куп»янського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2015 року позов ОСОБА_2 - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 9 000 (дев`ять тисяч) гривень майнової шкоди та 230 гривень сплаченого судового збору.

Зустрічний позов ОСОБА_3 - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 26 207 (двадцять шість тисяч двісті сім) гривень майнової шкоди та 262,07 гривень сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про зміну вказаного рішення суду першої інстанції. В частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 та стягнення з ОСОБА_2 26 207 грн. майнової шкоди, рішення суду скасувати, відмовити в позові. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема на неповне зясування обставин по справі. Право власності на житловий будинок було визнано за ОСОБА_4 на підставі рішенням суду лише 18. 02. 2014 року, при цьому наявність сараю при домоволодінні у рішенні не значиться. Також зазначає, що рішенням Куп»янської міської ради від 21. 02. 1989 року був наданий дозвіл ОСОБА_3 на переобладнання кухні в житлову кімнату.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Приймаючи рішення про стягнення майнової шкоди з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 26 207 грн. районний суд виходив із того, що ОСОБА_2 за час свого проживання у спірному будинку № 9 по вул. Польова, с. Кіндрашівка, Куп»янського району Харківської області зруйнувала сарай та піч в будинку, вартість відновлювального ремонту яких складає 26 207 грн.

Проте, з такими висновками суду погодитися не можна за таких підстав.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1)протиправної поведінки;

2)шкоди;

3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою;

4)вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: Харківська область, Куп`янський район, с. Кіндрашівка, вул. Польова, 9 ( на 1988 рік будинок мав №5) згідно договору купівлі-продажу від 21.05.1988 р., посвідченого Кіндрашівською сільською радою Харківської області, придбав ОСОБА_3 у ОСОБА_7.

Згідно копії з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями зареєстрований на ОСОБА_3 07.03.2014 року на підставі рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 18.02.2014 року.

Сторони не оспорюють той факт, що ОСОБА_2 проживала у спірному будинку.

Із акту обстеження житлового будинку від 24.12.2013 року комісії, складеної з членів Кіндрашівської сільської ради, вбачається, що на подвірї знаходяться два сараї, один з них цегляний розібраний, цегла складена поруч, другий сарай саманний зруйнований. На подвірї була саморобна коптильня, яка складається з металевої труби близько 4 м., вкапоної в землю та металевої діжки, обємом 200л, яка відсутня на час огляду. Передня стінка будинку розібрана до саману, цегла з неї знаходиться поруч у купі. Два вікна у кімнаті забиті дошками, Піч, плита та лежанка розібрані, на їх місці лежить цегла, а димохід забитий металевим листом. ( а.с. 52)

Згідно висновку ПП «Технобуд» в цінах на 12.12.2013 р. кошторис відновлення дерев`яного сараю та печі в будинку без урахування вартості іншого зруйнованого та розібраного майна, склала 26 207 гривень.

Судова колегія скасовує рішення суду у цій частині за таких підстав.

Згідно ст. 57 ЦК України, доказами є будь які фактичні обставини, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Позивачем наданий до суду розрахунок витрат, повязаних з поновленням сараю та печі у спірному будинку станом на 12 грудня 2013 року.

У локальній сметі зазначено, що стіни сарая слід обшити досками, покриття встановити з азбестоцементних листів. ( а.с. 55)

Між тим, із технічного паспорту на вказаний житловий будинок вбачається, що при будинку є сарай «Б», 1900 року забудови, збудований із хворосту.( а.с. 47)

Як зазначила ОСОБА_2, вказаний сарай впав із за того, що хворост згнив.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_2 тривалий час, з дозволу ОСОБА_3 проживала у спірному будинку з метою у подальшому його придбати.

Дозвіл на переобладнання кухні в житлову кімнату, шляхом знесення пічного вогнища був наданий ОСОБА_3 ще у 1989 році.

Отже, не встановлено винних дій ОСОБА_2 і причинного звязку між поведінкою ОСОБА_2 та шкодою, завданою позивачу.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його зустрічних позовних вимог.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Куп»янського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2015 року змінити.

У частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 26 207 грн. майнової шкоди та 262 грн. 07 коп. судового збору рішення суду скасувати, у задоволенні позову у цій частині відмовити.

У іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: