Справа № 369/801/13- ц
Провадження № 2/369/1/15
РІШЕННЯ

Іменем України

18.08.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Коцюрби М.П.

за участю секретаря: Гниденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ майна,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ майна.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 04 вересня 1987 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у відділі ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому. Шлюб розірвано 01 березня 2011 року. У 1989 році він, як молодий спеціаліст, отримав квартиру АДРЕСА_1 на сімю з трьох осіб: його, відповідачку і сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В цьому ж році квартира була приватизована кожним із членів сімї у рівних долях. Під час шлюбу вони побудували житловий будинок, який розташований за адресою: Київська область. Києво-Святошинський район, с. Музичі. вул. Енгельса, 11. Після розлучення ОСОБА_1 запропонував відповідачці добровільно поділити спільне майно: йому залишити однокімнатну квартиру, а він в свою чергу, відмовлявся від своєї частини у будинку, що суттєво зменшувало б його частку. Однак відповідачка ОСОБА_2 відмовилась, забрала документи на квартиру і поселила туди квартирантів. В будинок його також не пускають. Всі його спроби владнати питання мирним шляхом ні до чого не призвели. Таким чином, розподілу підлягає квартира та житловий будинок. Квартира є однокімнатною (загальна площа 25 кв.м., житлова - 13,4 кв.м.) і її неможливо поділити між усіма учасниками спільної власності або виділити долю в натурі. Його частка незначна і не може бути реально виділена. Спірним майном також є приватний житловий будинок, який будувався з 2008 року по 2010 рік на земельній ділянці, що розташована за адресою: вул. Енгельса, 11, с. Музичі Києво-Святошинського району Київської області і була надана матері відповідачки. Ця земельна ділянка у подальшому була приватизував на імя матері відповідачки за його кошти. За його кошти також були споруджені паркан та колодязь. Загалом ці витрати обійшлися йому у 104000 гри. Будівництво було розпочато після отримання усного дозволу матері відповідачки на будівництво, оскільки вона пенсійного віку і не мала фінансової можливості сама будувати. Будинок має загальну площу 156 кв.м., житлову - 105 кв.м. В будівництво були вкладені кошти, які вони нажили в період шлюбу в розмірі 735000 грн, кошти в розмірі 135000 грн., що ОСОБА_1 отримав за продаж будинку №58 по вул. Новгородській у м. Кіровоград, який подарувала йому мати, а також кошти у розмірі 230000 грн, які вони взяли з позивачкою в борг у 2009 році. Станом на 01.03.2011 року ними виплачено 108000 грн. Невиплачений борг складає 122000 грн. ОСОБА_1 зазначає, що не може жити в своєму будинку, оскільки відповідачка чинить йому перешкоди щодо здійснення права спільної власності, а тому він повинен повернути собі вкладені кошти, а саме: 135000 грн подарованих йому матірю та ? сімейних коштів.

Позивач просив суд поділити майно, набуте за час шлюбу з ОСОБА_2 наступним чином: стягнути з відповідачки на його користь ? вартості матеріалів і робіт, використаних на будівництво житлового будинку по вул. Енгельса, 11 в с. Музичі Києво-Святошинського району Київської області; стягнути з відповідачки грошову компенсацію його частки за квартиру АДРЕСА_2; Залишити за відповідачкою його частку в квартирі АДРЕСА_2, стягнути з відповідачки на його користь судові витрати в розмірі 3219 грн. 16 коп.

В процесі судового розгляду позивач декілька разів змінював та уточняв позовні вимоги. Зокрема, остаточно в заяві від 13.08.2015 року він просив суд визнати Свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул. Енгельса, 11 в с. Музичі Києво-Святошинського району Київської області від 05.10.2011 р., видане на ім'я ОСОБА_3, недійсним. Визнати за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину житлового будинку по вул. Енгельса, 11 в с. Музичі Києво-Святошинського району Київської області та виділити цю частку із спільної сумісної власності в натурі. Визнати житловий будинок по вул. Енгельса, 11 в с. Музичі Києво-Святошинського району Київської області обєктом спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Визнати 135 000,00 грн., вкладених у будівництво будинку, особистими коштами Позивача. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 61 000,00 грн. несплаченого боргу. Стягнути на користь Позивача з ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 1 655 929 (ОСОБА_5 мільйон шістсот пятдесят пять тисяч девятсот двадцять девять) гривень 00 копійок. Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3219 грн. 16 коп.

Відповідачі позовні вимоги не визнали. Надали до суду письмові заперечення. Просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили суд задовольнити позов по останні уточнених вимогах.

В судовому засіданні представник відповідачів заперечувала проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, покази, зясувавши дійсні обставини справи, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наведених нижче підстав та мотивів.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішень суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ст. 321 ЦК України «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні».

Так, судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

01.03.2011 року згідно ухвали Святошинського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.1999 року серія АВЕ № 963844 спадкоємицею майна ОСОБА_8, померлого 31.01.1999 року, є його дружина ОСОБА_3. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Музичі, Києво-Святошинського району Київської області, по вул. Енгельса, 11, належного померлому ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого виконкомом Музичанської сільської Ради 19.12.1970 року. (а.с. 63-64)

Крім того, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,2500 га., яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Музичі, вул. Енгельса, 11, на підставі рішення Музичанської сільської ради від 15.06.2007 року 8 сесії 5 скликання.(а.с. 65)

Згідно інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно за № 31671764 від 25.12.2014 року ОСОБА_3 є на підставі свідоцтва про право власності від 05.10.2011 року, власником будинку № 11 по вул. Енгельса, Києво-Святошинського району Київської області, частка її становить 1/1.(а.с. 22-23)

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САБ. № 232401 від 05.10.2011 року домоволодіння, що складається з двох житлових будинків літ. «А» загальною площею 59,9 кв.м. житлового площею 30,3 кв.м. літ. «Д» загальною площею 159,4 кв.м. житловою площею 90,9 кв.м. з надвірнити будівлями та спорудами за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Музичі, вул. Енгельса, 11, належить на праві приватної власності ОСОБА_3. (а.с. 62)

Як, розяснено Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від.04.10.1991 р.«Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» земельна ділянка для будівництва житлового будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність, участь інших осіб у будівництві не створює для них права приватної власності на жилий будинок, крім випадків, коли це передбачено законом. Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно (п.п.4 п. 4 даної постанови). Таке ж право за цих умов належить членам сім'ї власника жилого будинку, якщо вони приймали участь лише у будівництві підсобних будівель ( літньої кухні, сараю, тощо) і підсобних приміщень, або коли їх затрати на ремонт жилого будинку перевищували покладений на них ст. 156 ЖК обов'язок.

За результатом розгляду цієї справи судом не здобуто доказів того, що позивач ОСОБА_1 надавав оплатну допомогу забудовнику ОСОБА_3 при здійсненні будівництва по вул. Енгельса, 11, в с. Музичі, Києво-Святошинського району Київської області житлового будинку. Будь-яких договірних зобовязань щодо цього будівництва між сторонами не було.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_5, підтвердили лише факт, що житловий будинок по вул. Енгельса, 11, в с. Музичі, Києво-Святошинського району Київської області будувався з 2008 року по 2010 рік в будівництві приймав участь ОСОБА_1

Не можуть бути прийняті судом, як доказ квитанції на купівлю матеріалів, які надано позивачем ОСОБА_1, оскільки з таких не встановлено, що позивач ці матеріали купував за власні кошти і саме ці матеріали були придбані для будівництва саме будинку № 11 по вул. Енгельса, в с. Музичі, Києво-Святошинського району Київської області.

Будь-яких інших належно допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, а також на визначення вартості витрат на будівництво, котрі позивач просив стягнути на його користь ним не подано.

За положеннями ж ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» в п. 28 зазначив, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Що стосується заявлених вимог позивача, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 61 000,00 грн. несплаченого боргу, слід зазначити, що під час судового розгляду суду не було надано жодного доказу , що підтверджує посилання позивача на те, що грошові кошти отримані від ОСОБА_10 були використані на потреби сім'ї , а саме будівництво будинку.

Керуючись ст. ст. 3, 11, 13, 14, 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. ст. ст. 1, 3, 10, 11, 15, 59, 60, 88, 107, 208, 209, 212, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: М. П. Коцюрба