Справа № 459/213/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Мелешко С. І.

при секретарі Савіцькій Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою , що втратила право на житло , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до ОСОБА_3 про визнання особи такою , що втратила право на житло в будинку АДРЕСА_1 , покликаючись на те , що він являється власником будинку на підставі свідоцтва про право власності на будинок від 22.02.2001 року .

У вказаному житловому будинку зареєстровані, окрім позивача члени моєї сім»ї: дружина - ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, внук - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зять ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_3

Однак, відповідач ОСОБА_3 був прописанимй . як чоловік моєї дочки ОСОБА_6 , яка померла в ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 перейшов проживати на іншу адресу, у будинку відсутні особисті речі відповідача.

Відповідно до ст.. 405 Цивільного кодексу України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником.

Член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, відповідач втратив право користування житлом на підставі її відсутності більш ніж один рік у даному житловому приміщенні.

Відповідач ОСОБА_3 вибув із спірного будинку добровільно, перешкод в користуванні квартирою відповідачу позивач не чинив , тому звернулась з даним позовом в суд та просить визнати відповідача втатившим право на користування спірним житлом .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свій позов, в його обґрунтування зіслався на обставини , аналогічні підставам звернення до суду , просив позов задовольнити Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позову не визнав , пояснив , що проживав у АДРЕСА_2 до одруження , мав свою квартру , там продав квартиру, одружився в Червонограді з дочкою позивача , в Червонограді купив квартиру де вони жили , після народження сина вони сім*єю перейшли проживати до батьків дружини у спірний будинок , свою квартиру продали . у ІНФОРМАЦІЯ_5 померла дружина . З батьками дружини стало жити невиносимо , виникали часті конфлікти і він перейшов проживати у квартиру , яку винаймає в АДРЕСА_3 .Син проживає з бабусею і дідусем , але він з сином спілкується .

Вислухавши пояснення сторін , свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8,ОСОБА_11, ОСОБА_12 оцінивши представлені документи , суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав:

Судом встановлено , що предметом спору є будинок , розташований у АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належить до приватного житлового фонду , належить ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.02.2001 року серія НОМЕР_1 .

Як вбачається з копії будинкової книги у спірній квартирі зареєстрований позивач ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_4 , їх внук ОСОБА_5 та зять ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_13.

Актом КП «Червонограджитлокомунсервіс» стверджується , що відповідач ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою :АДРЕСА_1 в даному будинку не проживає .

Відповідно до ст.71ч.1 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців , а згідно ст..72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки . провадиться в судовому порядку .

Стаття 383 Цивільного кодексу України передбачає . що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання .

Відповідно до ст.ст.317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 більше 5-ти років в будинку не проживає, за комунальні послуги плату не вносить, залишив будинок в добровільному порядку .

Виходячи з наведеного , суд і прийшов до переконання , що відповідач втратив

право на користування спірним житлом , тому позов слід задовольнити , як підставний та обґрунтований .

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 таким , що втратив право житлове приміщення -будинок АДРЕСА_1

Копію рішення направити сторонам .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення , а особами , що були відсутні в судовому засіданні , в той же строк ,з часу вручення їм копії даного рішення . .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. І. Мелешко