Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1915/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Мохонько К.М.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

19.08.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Черненко В.В.

суддів: Чорнобривець О.С., Потапенка В.І.

за участю секретаря: Донець А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 11.06.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Митрофанівської сільської громади Новгородківського району Кіровоградської області в особі Митрофанівської сільської ради Новгородківського району, третя особа Головне управління юстиції в Кіровоградській області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до Митрофанівської сільської громади Новгородківського району Кіровоградської області в особі Митрофанівської сільської ради Новгородківського району, третя особа Головне управління юстиції в Кіровоградській області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Митрофанівка Новгородківського району помер ОСОБА_3, який являвся батьком ОСОБА_4 і який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

На момент смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4 без реєстрації проживав з ним за однією адресою, доглядав його та в подальшому поховав свого батька і успадкував майно, яке належало його батькові.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно - земельна ділянка на території Митрофанівської сільської ради площею 7,61 га.

ОСОБА_2 зазначила, що на час смерті ОСОБА_4 перебувала з ним в шлюбі проживала з ним однією сім'єю і таким чином успадкувала всі права та обов'язки, які на момент смерті мав ОСОБА_4

Позивач зазначив, що за життя ОСОБА_4 втратив своє свідоцтво про народження, яке являлось підтвердженням його родинних відносин з своїм батьком, а так як ОСОБА_4 народився на території Російської Федерації, тому на даний час отримати дублікат свідоцтва про його народження у позивача не має можливості.

ОСОБА_2 просила суд встановити факт родинних відносин як батька та сина між померлим ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати право власності в порядку спадкування позивача на земельну ділянку площею 7,61 га на території Митрофанівської сільської ради Новгородківського району.

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 11.06.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що 15 червня 1976 року ОСОБА_4 і ОСОБА_5 уклали шлюб, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження від 04.09.1986 року (а. с. 8). Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, що підтверджується ксерокопією повторного свідоцтва про смерть (а.с. 7).

Суд першої інстанції зазначив, що повідомленням № 13/642 Олександрійський районний сектор управління ДМС України в Кіровоградській області повідомив, що гр. ОСОБА_4 за обліками Олександрійського РС УДМС України в Кіровоградській області не значиться, паспортом громадянина України не документувався.

Повідомленням № 12/1190 Олександрійський міський відділ УДМС України в Кіровоградській області повідомив, що за даними адресно-довідкової картотеки ОСОБА_4 - не значиться, паспортом громадянина України Олександрійським МВ УМВС не документувався.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту - родинних відносин між фізичними особами.

Суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні документальні (письмові) докази того, що померлий ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_4 були рідними батьком та сином. Будь-яких первинних письмових доказів (крім свідоцтв про смерть) сторонами не подано. Усних пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, на думку суду недостатньо, так як вони лише поверхово зазначили про родинні стосунки ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 звернулась до Новгородківської районної державної нотаріальної контори із заявою від 10.11.09р. № 395 про прийняття спадщини та видачу свідоцтва після смерті свого чоловіка ОСОБА_4

Суд першої інстанції зазначив, що в судовому засіданні 11.06.15р. представник Митрофанівської сільської ради - сільській голова ОСОБА_8 повідомила, що у померлого ОСОБА_3 є ще один син, який на минулому тижні був в сільській раді та намагався з'ясувати інформацію про наявність спадкового майна свого померлого батька.

Суд першої інстанції зазначив, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справ не заводилась.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що сторонами не надані належні та допустимі докази, які підтверджують наявність у померлого ОСОБА_3 на праві власності земельної ділянки площею 7,61 умовних кадастрових гектарів. Незавірена ксерокопія довідки без дати і без номеру видана виконкомом Митрофанівської сільської ради не є належним доказом (а. с. 11).

Суд першої інстанції не прийняв визнання представником відповідача позовних вимог, так як ці дії відповідача суперечать вищевказаним статтям ЦК України та суттєво порушують права іншого спадкоємця.

В апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції при винесені рішення були порушені норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів перевірила зазначені доводи і дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст.. ст.. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних, як свідків , показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експерта.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів позовної заяви та наданих сторонами доказів і обґрунтовано відмовив у задоволені позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається ,що позивач посилається як на належні докази на підтвердження позовних вимог в частині встановлення факту родинних відносин між її померлим чоловіком, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 який зі слів позивача є батьком її чоловіка на пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Суд першої інстанції обґрунтовано не визнав пояснення зазначених свідків, як належні докази, оскільки пояснення свідків ґрунтуються на інформації отриманої зі слів померлого ОСОБА_3 , тобто є вільними поясненнями померлого, які не підтверджуються іншими доказами. Інші докази які б підтвердили факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що відсутні також докази на підтвердження того, що у власності померлого ОСОБА_3 перебула земельна ділянка на яку посилається позивач у позовній заяві і яка є спадковим майном на думку позивача.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 11.06.2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: