провадження 2/694/314/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

14.08.2015 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі:головуючої судді Гончаренко Т.В.

при секретарі Матвієнко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Звенигородка цивільну справу провадження в якій відкрито за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за частку майна, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом,мотивуючи тим,що 21 травня 2013 року між ним та відповідачем було розірвано шлюб на підставі рішення Соснівського районного суду м.Черкаси по справі № 712/3083/13-ц.За час шлюбу сторонами на підставі договору купівлі- продажу від 07 грудня 2006 року було придбано 14/25 частини будинку за адресою: м. Черкаси, пров. Декабристів, 54/ пров. С. Ковалевської, 18 та оформлено договір на ОСОБА_115 квітня 2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси по справі № 712/11906/13-ц було винесено рішення, за яким було вирішено «Визнати за ОСОБА_2 право власності на 14/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд... Визнати за ОСОБА_1 право власності на 14/50 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд».Також, в тексті рішення зазначено, що «...тому з урахуванням статей 60, 70 СК України являється спільною власністю подружжя, даний факт не спростований в ході судового розгляду, і частки сторін при її поділі між сторонами мають бути рівними».20 жовтня 2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 було посвідчено заяву сторін, у відповідності до тексту якої «ОСОБА_1, цією заявою підтверджую факт отримання від ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 28000 доларів США. ОСОБА_2І, грошових коштів в сумі 35000 доларів США,як повний розрахунок згідно договору купівлі-продажу 14/25 частин житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: м. Черкаси, пров. Декабристів, 54/пров. Софії Ковалевської, 18»,але між сторонами, як співвласниками будинковолодіння не існувало та не існує договору про поділ майна чи/та виплату грошової компенсації за частку майна. Згідно статті 70 Сімейного кодексу України «у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором».Сторонами кошти отримані поза шлюбом, а тому неможливо зазначати, що грошова сума витрачена на потреби сімї та для ведення спільного господарства. Кошти, отримані від продажу, є спільною власністю сторін. Як вбачається, що частки сторін у спільній власності визначено у розмірі 50/50, а тому частки від продажу спільного майна мають бути рівними. Сторонами, загалом, від продажу частини будинку отримано 63000 доларів США. Таким чином, грошовий вираз частки кожної із сторін повинна становити 31500 доларів США. Як вбачається із заяви від 20.10.2014 року Позивачем отримано лише 28000 доларів США, що є меншим за встановлену Соснівським районним судом частку на 3500 доларів США(еквівалент у гривнях на день подання позову за курсом НБУ 18.12.2014 року 15,768 - 55188 гривень). Відповідний факт порушує баланс рівності часток сторін та не відповідає вимогам чинного законодавства України. Задоволення позову жодним чином не порушить права Відповідача, адже матеріалами справи встановлено, що нею особисто отримані кошти за продаж спільного майна.

Враховуючи наведене,позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію за частку в майні в розмірі 3500 доларів США (еквівалент 55188 гривень) та судові витрати.

Через канцелярію суду 05.05.2015 року позивачем подано було заяву про збільшення позовних вимог,в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію за частку в майні в розмірі 3500 доларів США (еквівалент 73955 гривень) у зв»язку із міною курсу національної валюти до долара США та судові витрати.

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_5 не з»явилися по невідомій суду причині,про день,час та місце слухання справи були повідомлені в установленому законом порядку,зокрема на адресу суду представник позивача ОСОБА_5 направив заяву про розгляд справи у відсутності позивача ,оскільки він перебуває за межами України та у його відсутності просить позов задовольнити з урахування заяви про збільшення позовних вимог в повному об»ємі з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з»явилися надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та надіслали письмове заперечення проти позову,даний позов не визнають та просять суд відмовити в його задоволенні,мотивуючи тим,що рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 21.05.2013 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 був розірваний.07.12.2006 року була придбана 14/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою м.Черкаси,пров.Декабристів буд.54/ОСОБА_8,18.Після купівлі будинку подружжя ОСОБА_1 зробило часткову перебудову та часткове перепланування,а також ремонтні роботи. Враховуючи те,що спірне майно згідно ч.2 ст.60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя,розподіл якого добровільно не відбувався,то відповідно до ч.1 ст.70 СК України відповідачка має право на половину спірного майна,як колишня дружина. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 15.04.2014 року житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд за адресою м.Черкаси,пров.Декабристів буд.54/пров.Софії Ковалевської.18 був розділений між сторонами,а саме за відповідачкою визнано право власності на 14/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою м.Черкаси,пров.Декабристів,буд.54/ОСОБА_8,18,а відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом. Після визнання за сторонами права власності по 14/50 частин у спірному домоволодінні,як спільної сумісної власності,ними було прийнято рішення про продаж свої частин і 20.10.2014 року вони уклали договір купівлі-продажу у домоволодіння за адресою м.Черкаси,пров.Декабристів,буд.54/ОСОБА_8,18,даний факт підтверджується договором-продажу та розпискою про отримання коштів за свої частини у домоволодінні,згідно якої жодна із сторін не має матеріальних претензій один до одного та покупця,тобто при укладанні договору купівлі-продажу у ОСОБА_1 жодних претензій щодо отриманих ним коштів за продаж своєї частки не було,що підтверджується наданою ним розпискою до позовної заяви.Відповідно до положень глави 54 ст.ст.655-692 ЦК України договір купівлі-продажу є волевиявлення продавця та покупця,щодо встановлення ціни на майно,яке продається,а тому керуючись ст.128 ЦПК України вважають,що позивачем не надано жодного доказу того факту,що порушені його будь-які права,а тому і позов не підлягає до задоволення.

За ухвалою суду справа розглядається у відсутності сторін та їх представників.

Судом встановлено,що між сторонами по справі шлюб розірвано рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 21.05.2013 року,яке набрало законної сили 03.06.2013 року (а.с.5)

Власником майна,а саме 14/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою м.Черкаси,пров.Декабристів,54/ОСОБА_8,18 являвся позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку посвідченого приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу ОСОБА_9 від 07.12.2006 року та зареєстрованого в реєстрі за №8200.(а.с.16-17)

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 15.04.2014 року визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на 14/50 частин кожному житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по пров.Декабристів,54/ОСОБА_8,18 м.Черкаси.(а.с.88-89)

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 08.07.2014 року рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 15.04.2014 року залишено без змін,а тому дане рішення набрало законної сили 08.07.2014 року.(а.с.90-92)

Згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_4 купила та прийняла 14/25 частин житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами,що розташований за адресою:м.Черкаси,пров.Декабристів,54/ОСОБА_8,18.(а.с.96)

Відповідно до заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 20.10.2015 року, справжність підпису яких засвідчила приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за ОСОБА_10 підтверджує факт отримання від ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 28000 доларів США,що в еквіваленті згідно курсу НБУ від 20.10.2014 року становить 362628 грн,а ОСОБА_2 підтверджує факт отримання від ОСОБА_4,грошових коштів в сумі 35000 доларів США,що в еквіваленті згідно курсу НБУ від 20.10.2014 року становить 453285 грн.,як повний розрахунок згідно договору купівлі-продажу 14/25 частин житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами,що розташований за адресою: м.Черкаси, пров. Декабристів, 54/ ОСОБА_8,18.Будь-яих матеріальних чи інших майнових претензій,які б стосувалися розрахунку за договором купівлі-продажу,укладеним між нами та посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3,до ОСОБА_4 не мають.(а.с.11)

Твердження позивача,що кошти отримані від продажу,є спільною власністю сторін,не відповідає дійсності,оскільки між сторонами по справі шлюб розірвано рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 21.05.2013 року,рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 15.04.2014 року визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на 14/50 частин кожному житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по пров.Декабристів,54/ОСОБА_8,18 м.Черкаси і кожен продав свою частку згідно заяви за певну грошову суму на свій розсуд,що відповідає вимогам ст.655 ЦК України,за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві),а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу положень ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Виходячи з аналізу ст.364 ЦК України та враховуючи положення ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319, 358, 361 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи. При цьому зазначеною нормою передбачено, що обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки, і не передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться право співвласника на виділ у залежність до згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ. Саме до цього зводяться правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року по справі №6-4ц14 та судом касаційної інстанції в рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2013 року.

Як,зазначено в мотивувальній частині рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 15.04.2014 року, « що в ході розгляду справи жодна з сторін не ставила питання про присудження їй грошової компенсації відповідної ? частини спільного майна,а також внесення ринкової вартості даної частки на депозитний рахунок суду,тому суд вважає за необхідне визнати ідеальні частки сторін у праві власності на спірне майно без реального поділу даного майна і залишення спірного майна у спільній частковій власності сторін».(а.с.88-89).Тобто під час розгляду даної справи питання про призначення судово-будівельної експертизи для встановлення дійсної ринкової вартості сторонами не ставилося.

Відповідно ст.61 ч.3 ЦПК України ,обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене,суд вважає,що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити

При відмові в позові понесені позивачем судові витрати в справі з відповідача не стягуються.

На підставі ст.ст.364,655 ЦК України та керуючись ст. ст.10,11,14, 57-59, 60-61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за частку майна відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя