Справа № 203/5285/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Авраменко А.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2, про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в 2015 році зарахований до навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет», мешкає разом із позивачем. Відповідач, який мешкає окремо від позивача та спільної дитини, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча на утриманні інших дітей не має, аліменти іншим особам не сплачує. За викладених обставин позивач просила суд стягувати з відповідача на утримання спільної дитини сторін аліменти в розмірі ? частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача і до досягнення дитиною 23 річного віку чи до закінчення навчання.

Позивач свої позовні вимоги в судовому засіданні підтримала, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, пояснивши, що дійсно останній час не допомагав сину матеріально, оскільки виплачував кредит, маючи невелику зарплатню.

Третя особа в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, вказавши, що вважає позов обґрунтованим (а.с.23).

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 13 вересня 2013 року між сторонами у справі розірвано шлюб, від якого сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3, 5).

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 на час звернення позивача до суду досяг повноліття, мешкає разом із позивачем та з 14 серпня 2015 року є студентом 3-го курсу денної форми навчання Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» IV рівня акредитації (а.с.2, 4, 6).

Окрім того, судом з пояснень сторін у відповідності до положень ст.61 ч.1 ЦПК України встановлено, що спільна повнолітня дитина сторін потребує матеріальної допомоги, а відповідач, маючи постійне місце роботи та доходу, має можливість надавати таку допомогу, хоча цього останні місяці не здійснював.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами СК України.

Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обвязку.

Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 ч.1 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Нормою ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.200 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Нормою ст.191 СК України в контексті положень ст.201 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. На підставі таких доказів, наведених вище норм діючого законодавства, враховуючи, що відповідач є батьком спільної з позивачем повнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги від відповідача, а останній має можливість надавати сину таку допомогу, а також приймаючи до уваги відсутність у відповідача інших утриманців, проживання повнолітнього сина сторін разом з позивачем, не встановлення судом фактів звільнення відповідача від обовязку утримувати дитину або ж факту припинення права на аліменти на дитину у відповідності до ст.ст.188, 190 СК України, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.214 п.7 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до ст.367 ч.2 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,2 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.18, 182, 188, 190, 191, 198-201 СК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 223, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дитини сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на період навчання останнього, але до досягнення ним 23-річного віку, в розмірі ? частини від всіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 11 вересня 2015 року, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу.

У рахунок відшкодування судових витрат стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 487,2 гривень.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур