ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді- Ковалевської Л.М., при секретарі-Омельчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастові цивільну справу за позовом Фастівської центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

До суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу звернулась Фастівська центральна районна лікарня в особі головного лікаря посилаючись на те, що згідно вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.07.2014 року по справі за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину злочину, передбаченого ч.2 ст.139 КК України, було задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 і стягнуто солідарно з ОСОБА_1, Фастівської РДА та Фастівської ЦРЛ на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 100 000 гривень. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 5.11.2014 року вирок зазначеного суду стосовно ОСОБА_1 змінено в частині задоволення цивільного позову потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди, а саме: вирішено стягнути з Фастівської ЦРЛ на користь потерпілої ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 100 000 гривень. Відповідно до платіжних доручень Фастівська ЦРЛ сплатила на користь ОСОБА_2 100 000 гривень та звернулась до суду з даним позовом про відшкодування саме з ОСОБА_1 зазначеної суми в порядку регресу оскільки на момент вчинення злочину ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з Фастівською ЦРЛ.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд стягнути з відповідача відшкодовану моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень та 1000 гривень слоченого позивачем судового збору.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, не погодились, що відшкодування повною мірою підлягає стягненню з відповідача.

Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, ввжає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.07.2014 року по справі за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину злочину, передбаченого ч.2 ст.139 КК України, було задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 і стягнуто солідарно з ОСОБА_1, Фастівської РДА та Фастівської ЦРЛ на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 100 000 гривень. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 5.11.2014 року вирок зазначеного суду стосовно ОСОБА_1 змінено в частині задоволення цивільного позову потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди, а саме: вирішено стягнути з Фастівської ЦРЛ на користь потерпілої ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 100 000 гривень.

Постановою відділу ДВС Фастівського МРУЮ 11.12.2014 року було відкрито виконавче провадження по зазначеному вище вироку.

Відповідно до платіжного доручення №20 від 29.01.2015 року Фастівська ЦРЛ сплатила на користь ОСОБА_2 -100 000 гривень моральної шкоди.

Як вбачається зі смісту поданого позову, ОСОБА_1, на момент вчинення злочину перебував в трудових відносинах з Фастівською центральною районною лікарнею, а вчинений ним злочин пов»язаний саме з виконанням ним трудових обов»язків як медичного працівника.

Відповідно до ст.132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Статтею 134 ч.1 п.3 цього кодексу визначено випадки повної матеріальної відповідальності, а саме, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Згідно зі ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Покази допитаних в судовому засіданні свідків -працівників Фастівської ЦРЛ - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в цілому свідчать про безпідставність покладання вини лише на ОСОБА_1, який фактично в ситуації, яка безпосередньо лише від нього не залежала, став єдиним обвинуваченим в кримінальному провадженні і покладання в повному обсязі відшкодування збитків лише на нього є несправедливим.

Крім того, з показів свідків вбачається, що якщо є наявним призначення профільного лікаря (судом встановлено, що в тому випадку це був невропатолог), а хворий перебував в іншому відділенні -травматологія і за збігом обставин хворий -невідомий, був поміщений до палати, в якій лікуючим лікарем був саме -травматолог ОСОБА_1, то останній фактично повинен був лише виконувати вказівки профільного лікаря.

В судовому засіданні доведено, що всі вказівки щодо лікування «невідомого» ОСОБА_1 виконувались в повному обсязі.

Також, суд бере до уваги, що станом на день винесення вироку так і не було встановлено причину смерті «невідомого».

Відповідно до ст.137 КзпП України суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Коли шкода стала наслідком не лише винної поведінки працівника, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, розмір покриття повинен бути відповідно зменшений. Суд може зменшити розмір покриття шкоди, заподіяної працівником, залежно від його майнового стану, за винятком випадків, коли шкода заподіяна злочинними діями працівника, вчиненими з корисливою метою.

З урахуванням всіх обставин ситуації, що склалася в Фастівській ЦРЛ на момент лікування невідомої особи, відсутність належних умов, які б забезпечували збереження життя та здоров»я невідомої особи, яка померла, відсутність корисливого мотиву в діях ОСОБА_1 щодо лікування хворого, особи відповідача, який є пенсіонером, є учасником ліквідації на Чорнобильській АЕС, страждає на хронічні захворювання шлунку, суд вважає всі ці обставини в сукупності свідчать про можливість зменшення розміру шкоди, який був покладений на відповідача вироком суду.

А тому, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об»єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також взаємний зв»язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України частковому стягненню з відповідача підлягають і судові витрати в сумі 500 гривень.

Керуючись ст.ст. 10,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Фастівської центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Фастівської центральної районної лікарні виплачене потерпілій в кримінальному провадженні ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в розмірі -10 000 (десять тисяч) гривень та судові витрати в сумі 500 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Ковалевська