Ухвала

іменем україни

24 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ВисоцькоїВ.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Одеської міської ради, ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок та його поділ; за зустрічним позовом ОСОБА_6 (правонаступник ОСОБА_5) до ОСОБА_4 про визнання права власності на реконструйовані житлові будинки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Одеської області від 03 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що будівництво житлових будинків літ. О та літ. Р по АДРЕСА_1, а також гаражу літ. С за вказаною адресою здійснено з дотриманням будівельних норм та інших правил на земельній ділянці, яка призначена саме для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, права інших осіб при цьому порушено не було, а домоволодіння АДРЕСА_1 є подільною річчю.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просила визнати її право власності на житловий будинок літ. Р, загальною площею 98,2 кв. м, житловою площею 39,8 кв. м, та гараж літ. С, які виділити в окреме самостійне домоволодіння з земельною ділянкою площею 564 кв. м, а ОСОБА_5 просила визнати її право власності на житловий будинок літ. О, загальною площею 82,3 кв. м, житловою площею 30,1 кв. м, який виділити в окреме самостійне домоволодіння з земельною ділянкою площею 359 кв. м.

ОСОБА_6 звернулась до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності належить ⅔ частини домоволодіння АДРЕСА_1

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 просила виділити її ⅔ частини спірного домоволодіння в натурі, а також визнати за нею право власності на реконструйовані житлові будинки літ. О та літ. Р, які також виділити у окреме домоволодіння.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2009 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 та зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано право власності ОСОБА_4 на житловий будинок літ. Р, загальною площею 98,2 кв. м, житловою площею 39,8 кв. м, та гараж літ. С по АДРЕСА_1. Визнано право власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ. О, загальною площею 82,3 кв. м, житловою площею 30,1 кв. м, за вказаною адресою. Поділено спірне домоволодіння між його співвласниками та припинено право спільної власності на нього ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Визнано право власності ОСОБА_6 на домоволодіння АДРЕСА_1 яке розташовано на земельній ділянці площею 635 кв. м та складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 80,1 кв. м, житлової площею 28,5 кв. м, сараїв літ. В, Д, Н, П, вбиральні літ. Т, Ж, гаражу літ. З, навісів літ. К, М, 3У, теплиці III, вимощення І, огорожі № 1. Визнано право власності ОСОБА_4 на домоволодіння АДРЕСА_1, яке розташовано на земельній ділянці площею 564 кв. м та складається з житлового будинку літ. Р, загальною площею 98,2 кв. м, житловою площею 39,8 кв. м, та гаражу літ. С. Визнано право власності ОСОБА_5 на домоволодіння АДРЕСА_1, яке розташовано на земельній ділянці площею 359 кв. м та складається з житлового будинку літ. О, загальною площею 82,3 кв. м, житловою площею 30,1 кв. м. Вирішено, що дане рішення місцевого суду є підставою для реєстрації права власності ОСОБА_6 на домоволодіння АДРЕСА_1 яке розташовано на земельній ділянці площею 635 кв. м та складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 80,1 кв. м, житловою площею 28,5 кв. м, сараїв літ. В, Д, Н, П, вбиральні літ. Т, Ж, гаражу літ. З, навісів літ. К, М, З7, У, теплиці III, вимощення І, огорожі № 1, права власності ОСОБА_4 на домоволодіння АДРЕСА_1 яке розташовано на земельній ділянці площею 564 кв. м та складається з житлового будинку літ. Р, загальною площею 98,2 кв. м, житловою площею 39,8 кв. м, та гаражу літ. С, та права власності ОСОБА_5 на домоволодіння АДРЕСА_1 яке розташовано на земельній ділянці площею 359 кв. м та складається з житлового будинку літ. О, загальною площею 82,3 кв. м, житловою площею 30,1 кв. м.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 03 вересня 2015 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 та зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити у силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, правильно виходив із того, що чинним законодавством передбачено відповідні процедуру прийняття в експлуатацію новоствореного майна та порядок проведення державної реєстрації та оформлення права власності на нього, яка (який) ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не дотримано.

Разом з тим, у матерілаах справи відсутні дані про звернення позивачів за первісним та зустрічним позовами до органів місцевого самоврядування стосовно узаконення самочинного будівництва, а також про відмову цих органів у вирішенні спірного питання.

Встановлено, що апеляційний суд, всебічно та повно дослідив обставини справи і дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні первісного та зустрічного позовів, в зв'язку з чим обґрунтовано скасував рішення місцевого суду.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 03 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.С. Висоцька

В.М.Колодійчук

І.М.Фаловська