УХВАЛА

І м е н е м у к р ї н и

30 грудня 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., за участю секретаря Дрозд А.М., заявника ОСОБА_2, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, підставою даного позову є укладений між позивачем та ОСОБА_5 договір позики.

Договір позики було укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, забезпечений договір договором поруки, укладеним із ОСОБА_4

Ухвалою суду від 08 травня 2014 року відкрито провадження у справі (а.с.18)

Ухвалою суду від 12 травня 2014 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_5 (а.с.35)

17.09.2014 ОСОБА_6 подав до суду заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним., а саме договору позики, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.47)

Ухвалою суду від 18 вересня 2014 року суд відмовив у прийнятті позову ОСОБА_6 з посиланням на те, що вимоги ОСОБА_6 не пов`язані із заявленими вимогами ОСОБА_3, оскільки не охоплюються спірними правовідносинами та в даному випадку цивільний інтерес особи, що звертається із позовом не стосується даного предмету спору, а саме суб`єктивного права позивача ОСОБА_3 на заявлення матеріально-правової вимоги до відповідачів (а.с.54)

30.09.2014 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вищезазначену ухвалу суду (а.с.66), яка ухвалою суду від 14 жовтня 2014 року повернута останньому згідно ч.2 ст.293 ЦПК України (а.с.69)

28.10.2014 ОСОБА_6 знову подав позовну заяву аналогічного змісту (а.с.71)

Ухвалою суду від 05 листопада 2014 року ОСОБА_6 знову відмовлено у прийнятті позову до сумісного розгляду з позовом ОСОБА_3, при чому судом акцентовано увагу ОСОБА_6 на тому, що в разі наявності цивільно-правових претензій до сторін у цій справі він не позбавлений можливості звернутися до суду із окремим позовом (а.с.84)

ОСОБА_7 знову подав апеляційну скаргу, яка ухвалою суду повернута останньому згідно ч.3 ст.293 ЦПК України (а.с.90, 94)

Ухвалою суду від 05 листопада 2014 року також зупинено провадження у цій справі за клопотанням відповідача ОСОБА_4 до набрання законної сили рішенням Дарницького районного суду м. Києва в справі за його позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим (а.с.85)

Під час зупинення провадження у справі ОСОБА_6 знову подав до суду позовну заяву аналогічного змісту (24.04.2015 а.с.101)

Ухвалою суду від 02 листопада 2015 року відновлено провадження у цій справі та призначений судовий розгляд справи на 02.12.2015 (а.с.136)

Зважаючи на те, що сторони в судове засідання не з`явилися, судовий розгляд справи призначено на 30 грудня 2015 року на 10.00 годин.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, аналогічного змісту заяву подав і відповідач ОСОБА_4 ОСОБА_5, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в суд не з`явився.

Натомість з`явився представник ОСОБА_6, який наполягав на прийнятті позовної заяви останнього до сумісного розгляду із позовом ОСОБА_3 на аналогічних підставах, які вже були предметом розгляду суду іх постановленням ухвал.

Окремо він визнав, що дійсно протягом більше року ніхто не заважав ОСОБА_6 звернутися до суду із окремим позовом до сторін, протее він цього не зробив, оскільик мав бажання вступити сааме в цей процесс. Оспорює дійсність договору займу, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не виступаючи стороною данного договору. Він зауважує, що ОСОБА_5 виступає боржником по виконавчому провадженню, де сааме ОСОБА_6 виступає стягувачем. І сааме винесена даним судом ухвала про забезпечення позову обмежує права ОСОБА_6, оскільки не дозволяє, на його думку, державному виконавцеві належно здійснювати примусове виконання рішення суду про стягнення боргу з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.34 ЦПК України треті особи належать до числа осіб, які мають матеріально-правову і процесуально-правову заінтересованість в справі. Участь третіх осіб в справі зумовлена тим, що судовий спір між сторонами прямо або опосередковано стосується прав та інтересів інших осіб.

При цьому, самостійні вимоги третіх осіб повинні стосуватися предмета спору, тобто об`єкту спірного правовідношення, того блага, з приводу якого виникає спір.

Судом двічі виносилися ухвали аналогічного змісту щодо неприйнятності даного позову до сумісного розгляду із позовом ОСОБА_3, окремо роз`яснювалося про можливість звернутися до суду із окремим позовом.

Проте, ОСОБА_6 таким правом не скористався, наполягаючи на тому, що його цивільний інтерес охоплюється предметом саме даного позову, з чим суд не може знову погодитися за аналогічними підставами, які викладалися раніше.

Більше того, суд акцентує увагу ОСОБА_6 на можливості оскарження дій державного виконавця в разі необхідності в порядку ст.383 ЦПК України, що також ним до цього часу зроблено не було.

Вимоги ОСОБА_6 не пов`язані із заявленими вимогами ОСОБА_3, оскільки не охоплюються спірними правовідносинами та в даному випадку цивільний інтерес особи, що звертається із позовом не стосується даного предмету спору, а саме суб`єктивного права позивача ОСОБА_3 на заявлення матеріально-правової вимоги до відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.34, 125, 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У прийнятті позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити заявникові про можливість звернутися до суду із окремим позовом в разі наявності цивільно-правових претензій до сторін у цій справі.

Суддя В.С. Кицюк