Справа № 657/1519/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 Каланчацький районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Ковальчук О. В.

за участю секретаря Шахової О.В.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом Прокурора Каланчацького району в інтересах держави в особі Каланчацької селищної ради Каланчацького району Херсонської області до ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів Херсонської області, ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача товарна біржа «Максимум» ДП «Профіпартнер» про визнання недійсним договору купівлі продажу майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивач Прокурор Каланчацького району звернуся до суду з позовом в інтересах держави в особі Каланчацької селищної ради Каланчацького району Херсонської області в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати недійсним протокол біржових торгів №1-60 від 23 вересня 2014 року проведених на товарній біржі «Максимум» ДП «Профіпартнер» та зобовязати ОСОБА_1 повернути майно, яке було йому передано згідно акту прийому - передачі від 23 вересня 2014 року, а саме: будівлю насосної станції № 49А та залишити обладнання насосної станції у кількості 22 шт., загальна вартість якого складає 31 914,0 грн., в комунальну власність територіальної громади Каланчацької селищної ради, шляхом підписання акту прийому передачі між ОСОБА_1 та Каланчацькою селищною радою.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1, в силу ст. 1212 ЦК України без достатньої правової підстави, володіє спірним майном, оскільки договір купівлі продажу від 23 вересня 2014 року, на підставі якого зазначене майно перейшло у володіння останнього, визнано в судовому порядку не укладеним, тому в силу ст. 1213 ЦК України спірне майно підлягає поверненню в комунальну власність територіальної громади Каланчацької селищної ради. Зазначений договір визнано неукладеним рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 03 грудня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 31 січня 2015 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволені його позову, заявленого до товарної біржі «Максимум», ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів Херсонської області про визнання договору купівлі - продажу від 23 вересня 2014 року дійсним. Позивач зазначає, що залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції вказав, що згідно з розясненнями даними у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду судових справ про визнання правочинів недійсними» вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210 та 640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків сторін.

Представник позивача прокурор прокуратури Каланчацького району ОСОБА_5 в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, який діє на підставі доручення, в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та зазначили, що матеріали справи не містять доказів, які вказують на наявність за позивачем жодних майнових прав на придбані відповідачем будівлю насосної станції № 49а під розбирання та залишки обладнання цієї насосної станції вартістю 35100 грн. Не містять матеріали справи і доказів на те, що майно насосної станції № 49а будь коли передавалось чи перебувало у власності держави чи перебувало на обліку у позивача. В той же час і Каланчацька селищна рада заперечує будь які свої майнові права і інтереси на предмет договору купівлі продажу від 23.09.2014 р.

Представники відповідача ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та надали суду заперечення на позов в яких зазначають, що спірне майно було реалізовано у відповідності до вимог діючого законодавства не як нерухоме майно, а як будівельні матеріали, тому порушень законодавства при реалізації зазначеного майна допущено не було.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення № 1 начальник ОСОБА_4 ОДПІ ГУ Міндоходів в Херсонській області вирішив реалізувати безхазяйне майно, яке було взяте на облік 07.08.2014 року актом опису та попередньої оцінки майна № 1.

Відповідно до протоколу №1-59 проведення біржових торгів проведених на ТБ «Максимум» від 23.09.2014 року покупцем майна є ОСОБА_1, а саме будівлі насосної станції № 49-А під розбирання, яка складається з плити ПКЖ розміром у кількості 20 шт., плити ПКЖ розміром 6x2 з віконними прольотами 1,5x1,2 кількості 16 шт., дерев'яних воріт розміром 1,7x2,5 м. у кількості 1 шт. за ціною 7700 грн.

Згідно протоколу № 1-60 проведення біржових торгів проведених на ТБ «Максимум» від 23.09.2014 року покупцем майна є ОСОБА_1, а саме залишків обладнання насосної станції у кількості 22 шт., які складаються з металевих електрощитів шафи у кількості 7 шт., запорної арматури (задвижки) діам. 400 мм. У кількості 2 шт., запорної арматури (задвижки) діам. 250 мм. у кількості 3 шт., насосу центр обіжного на 150 л. у кількості 1 шт., електродвигуна 250 квт. у кількості 1 шт., сходового прольоту у кількості 4 шт., металевої площадки 1 шт., клапану зброду тиску 1 шт. двотавр (24 см.), ручного тельферу у кількості 1 шт. за ціною 27400 грн.

Згідно видаткової накладної №10 від 24.09.2014 року позивачем було сплачено всього 35100 грн.

23 вересня 2014 року на товарній біржі «Максимум» ОСОБА_4 ОДПІ ГУ Міндоходів Херсонської області, від імені якої діє брокер ТБ «Максимум» ДП «Профіпартнер» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме будівлі насосної станції № 49-А під розбирання, яка складається з плити ПКЖ розміром 6x2 у кількості 20 шт., плити ПКЖ розміром 6x2 з віконними прольотами 1,5x1,2 м. у кількості 16 шт., дерев'яних воріт розміром 1,7x2,5 м. у кількості 1 шт.

Згідно акту прийому - передачі від 23.09.2014 року ОСОБА_4 ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області передала, а ОСОБА_1 прийняв зазначене в договорі купівлі-продажу від 23.09.2014 року та в протоколі проведення прилюдних торгів №1-60 майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор просить визнати недійсним протокол біржових торгів №1-60 від 23 вересня 2014 року проведених на товарній біржі «Максимум» ДП «Профіпартнер», який є лише документом, що посвідчує та фіксує правочин, а не є самим правочином по суті. Суд вважає, що визнання протоколу прилюдних торгів недійсним без визнання недійсними самої процедури торгів, не є належним способом захисту.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог, щодо визнання недійсним протокол біржових торгів №1-60 від 23 вересня 2014 року проведених на товарній біржі «Максимум» ДП «Профіпартнер», слід відмовити.

Позовні вимоги, щодо зобовязання ОСОБА_1 повернути майно, яке було йому передано згідно акту прийому - передачі від 23 вересня 2014 року, а саме: будівлю насосної станції №49А та залишити обладнання насосної станції у кількості 22 шт., загальна вартість якого складає 31 914,0 грн., в комунальну власність територіальної громади Каланчацької селищної ради, шляхом підписання акту прийому - передачі між ОСОБА_1 та Каланчацькою селищною радою, також не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно положень ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Так, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 02 жовтня 2013 року розглянув справу № 6-88 цс 13, під час розгляду якої зробив правовий висновок про те, що у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини мають договірний характер, тому положення ст. 1212 ЦК України до цих правовідносин застосуванню не підлягають.

Посилання позивача, на те, що зазначений договір визнано неукладеним рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 03 грудня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 31 січня 2015 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволені його позову, заявленого до товарної біржі «Максимум», ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів Херсонської області про визнання договору купівлі - продажу від 23 вересня 2014 року дійсним, є не обґрунтованим, оскільки визнання договору не укладеним не було предметом спору справі № 657/1418/14-ц.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16, 1212 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову Прокурора Каланчацького району в інтересах держави в особі Каланчацької селищної ради Каланчацького району Херсонської області до ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів Херсонської області, ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача товарна біржа «Максимум» ДП «Профіпартнер» про визнання недійсним договору купівлі продажу майна, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області, через Каланчацький районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, а для відповідача в 10-ти денний термін з моменту його отримання.

Повний текст рішення виготовлено 28.12.2015 р.

Суддя: Ковальчук О. В.