Справа № 647/2855/15-ц
№ провадження 2/647/1054/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.12.2015 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді: Корсаненкової О.О.
за участю секретаря: Бондаренко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Берислав Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, суд
Позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що з 26.11.1993 року по 16.11.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, але фактичні шлюбні відносини між ними припинилися в 2009 році, з цього часу вони проживали окремо. 13.09.2011 року ОСОБА_1 на власні кошти придбала квартиру АДРЕСА_1. В звязку з тим, що відповідач перешкоджає ОСОБА_1 у реалізації права власності на вказану квартиру, остання просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1 її особистою приватною власністю.
В судовому засіданні позивач та її представник уточнили заявлені позовні вимоги, просили суд в порядку ч.6 ст.57 СК України, визнати квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_1, оскільки на час її придбання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично припинили шлюбні відносини, проживали окремо. Крім того, дана квартира була придбана за грошові кошти, позичені позивачем у ОСОБА_3
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить телеграма. Причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 26.11.1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії 1-КГ № 043564 (а.с.23).
З виписки з особового рахунку за 01.07.2011 року та чекової книжки ПАТ «Мегабанк», ОСОБА_3 01.07.2011 року зняла зі свого рахунку 15 000 грн. (а.с.39, 45-46).
Згідно розписки від 03.07.2011 року, ОСОБА_1 позичила у ОСОБА_3 15 000 грн. на придбання квартири АДРЕСА_1 (а.с.38).
У відповідності до договору купівлі-продажу квартири від 13.09.2011 року, ОСОБА_1, позивач по справі, придбала квартиру АДРЕСА_1, що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 10371930 від 13.09.2011 року та витягом про державну реєстрацію прав № 31500943 від 30.09.2011 року (а.с. 5-8).
Згідно позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, поданого до Новокаховського міського суду Херсонської області в жовтні 2011 року, ОСОБА_1 просила суд розірвати її шлюб із ОСОБА_2, оскільки з 2009 року вони не підтримують шлюбних відносин (а.с.37).
Із заочного рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 16.11.2011 року вбачається, що в звязку з тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, шлюб між ними було розірвано. Дане рішення набрало законної сили (а.с.9).
Заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 27.12.2011 року, позов ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя було задоволено, за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частку двокімнатної квартири АДРЕСА_2 та на 1/2 частку автомобіля НОМЕР_1, 1996 року випуску (а.с.20-21).
Заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 11.04.2012 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та Юрія в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.40-41). З довідки розрахунку відділу Новокаховського МУЮ Херсонської області від 16.10.2014 року вбачається, що заборгованість по аліментам ОСОБА_2 складає 13 356,59 грн. (а.с.42-43).
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що є сином сторін по справі. З літа 2011 року батьки разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують. З того часу він не спілкується із батьком. Квартиру АДРЕСА_1 його мати придбала на грошові кошти, позичені у сестри ОСОБА_3
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що її сестра ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, але з 2009 року їх стосунки дуже погіршилися, внаслідок чого з літа 2011 року ОСОБА_1 із дітьми переїхала в орендовану квартиру. Через деякий час рішенням суду їх шлюб було розірвано. Оскільки ОСОБА_1 не було де жити, ОСОБА_3 позичила їй грошові кошти в розмірі 15 000 грн. на придбання квартири в м.Бериславі. До теперішнього часу ОСОБА_1 дані кошти не повернула.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що знайомі із ОСОБА_1 близько пятнадцяти років. Також знайомі із ОСОБА_2, з яким остання перебувала у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що з 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно виникали конфлікти, з літа 2011 року вони разом не проживали. Оскільки ОСОБА_1 не було де жити, вона придбала квартиру в м.Бериславі. Гроші на купівлю квартири вона позичила у сестри. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, даних про їх зацікавленість в результаті розгляду справи не виявлено.
Згiдно положень ст.4 ЦПК України суд, здiйснюючи правосуддя захищає права, свободи та iнтереси фiзичних осiб у спосiб, визначений законами України. Перелiк способу захисту цивiльних прав та iнтересiв мiститься в статтi 16 ЦК України. Цей перелiк не є вичерпним i суд може захистити цивiльне право або інтерес iншим способом, що встановлений законом або договором.
Частиною 1 статті 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Разом із тим, у відповідності до ч.6 ст.57 СК України, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.
Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Зважаючи на те, що судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 26.11.1993 року по 16.11.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, але фактично з літа 2011 року припинили шлюбні відносини та проживали окремо, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, в порядку ч.6 ст.57 СК України, суд вважає можливим визнати квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю позивача, в звязку з чим вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 224-226 ЦПК України, ст.ст.57, 60 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю - задовольнити.
Визнати квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя О.О.Корсаненкова