Справа № 307/3516/15-ц
Провадження № 2/307/1977/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника органу опіки та піклування Сасин М.М.

прокурора Безугла І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа орган опіки і піклування в особі Тячівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що 13.11.2003 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, від якого в них народилося двоє дітей, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 Однак після розірвання шлюбу в 2009 році відповідач не брав участь у вихованні дітей та не сплачував аліменти. ОСОБА_4 теж самоусунулася від вихання дітей, і вони почали проживати з нею. Вона самостійно утримує дітей та створює відповідні умови для їх розвитку. Відповідачі по місцю проживання характеризується негативно, ніде не працюють, зловживають спиртними напоями та не бачаться з дітьми. Вважає, що відповідачів слід позбавити батьківських прав, оскільки вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, а вона має намір встановити над ними опікунство.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися і не повідомили суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Тому, у відповідності до ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу у їх відсутності.

Представник органу опіки та піклування в особі Тячівської РДА та прокурор позовні вимоги підтримали.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

В судовому засіданні встановлено, що у свідоцтвах про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, їхніми батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Зі змісту статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" вбачається, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Довідкою Ганичівської сільської ради № 19З9 від 09.07.2015 р. та актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 09.07.2015 р. стверджується, що ОСОБА_1 проживає у власному будинку та виховує трьох онуків - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, діти доглянуті.

З характеристик Ганичівської сільської ради № 140/02-9 та № 141/02-9 від 09.07.2015 р. убачається, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 характеризуються з негативного боку, зловживають спиртними напоями.

Згідно висновку Тячівської районної державної адміністрації в Закарпатській області № 229 від 07.09.2015 р. органом опіки та піклування було надано згоду на позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, мешк. АДРЕСА_1, та ОСОБА_5, мешк. АДРЕСА_2, відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Позивачка належними та допустимими доказами довела, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Наведене дозволяє зробити суду висновок про те, що для захисту прав та інтересів малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позов слід задовольнити, позбавивши ОСОБА_4 і ОСОБА_5 батьківських прав відносно них.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивачки судові витрати у сумі 487.2 грв.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 10, 57-60, 209, 213-215 ЦПК України, ст. 150, 164 ч. 1 п. 2 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, батьківських прав відносно ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 по двісті сорок три гривні 60 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Гримут В.І.