Справа №200/8977/15-ц
Провадження №2/200/2466/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 р. Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Єлісєєвій Т.О.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02 квітня 2014 року між ним та ОСОБА_3 укладено договір №02/04 щодо реєстрації права власності останнього на будівлю магазину по пр..Газети Правда, 78К у м.Дніпропетровську. Згідно умов договору ОСОБА_3 зобов'язався на протязі 7 календарних днів з моменту підписання Договору сплатити грошові кошти за послуги. Для забезпечення виконання зазначених обов'язків між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір поруки. Свої зобов'язання по договорам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не виконали. Позивач вимагає стягнення в солідарному порядку з відповідачів грошових коштів в розмірі 2 000,00 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав листа, згідно якого просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримає в повному обсязі та посилається на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити.

ОСОБА_3 позовних вимог не підтримав, в заперечення надав зустрічний позов, в якому просив визнати за ним право власності на зазначене вище нерухоме майно.

В судове засідання відповідач не з'явився, але надав листа, згідно якого просив розглянути справу без його участі, підтримав у повному обсязі зустрічні позовні вимоги, первісний позов просив залишити без задоволення на підставах, викладених у зустрічному позові.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, проте надав листа згідно якого просив розглянути справу без його участі, проти первісного позову заперечував у зв'язку з припиненням договору поруки, відносно зустрічного позову просив прийняти рішення на розсуд суду згідно норм діючого законодавства.

Згідно ст.197 ЦК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 з придбаних за власні кошти матеріалів, власними силами здійснили реконструкцію нерухомого майна-будівлі магазину у будинку №78К літ.А-1 по пр.Газети Правда у м.Дніпропетровську. Будівельні матеріали були придбавали на протязі проведення будівельних робіт на будівельних ринках та в спеціалізованих супермаркетах.

Згідно наданого ОСОБА_3 технічного паспорту від 14.04.2015 р. зробленого інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_5 (кваліфікаційний сертифікат відповідного виконання окремих робіт (послуг), повязаних із створенням обєкта архітектури (технічна інвентаризація обєктів нерухомого майна) серії АЕ №001415, зареєстрованого у реєстрі атестованих осіб 07.02.2013 р. за №1349) судом встановлені наступні технічні характеристики нерухомого майна як будівлі магазину літ.А-1, загальною площею 40,2 кв.м.. основною площею 40,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Газети Правда, буд.78К.

Технічний стан нежитлових приміщень зазначений у висновку від 24.04.2015 року фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), повязаних із створенням обєкта архітектури серії АЕ №000542, зареєстрований у реєстрі 31.07.2012 року за №521), згідно якого судом встановлено, що будівельні роботи у будівлі магазину виконані без порушень, які впливають на експлуатаційні характеристики будівлі, відповідають будівельним, пожарним та санітарним вимогам, приміщення придатне до експлуатації.

Будь-які претензії, звернення, нарікання чи скарги з приводу спірного обєкту з боку відповідачів, третіх осіб по справі відсутні.

Ст.328 ЦК України передбачено, що право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття не встановлена судом.

У відповідності до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу або певним чином затвердженого проекту.

Згідно ч.3. ст.376 ЦК України право власності на самочинне збудоване нерухоме майно може бути по рішенню суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, яка не була відведена їй для цієї мети, при умові надання земельної ділянки у встановленому порядку під вже збудоване нерухоме майно.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, вимоги позивача за зустрічним позовом щодо визнання його права власності на спірний обєкт підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень під державною реєстрацією речових прав розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст.4 Закону право власності на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації.

Відповідно до ст.19 Закону підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, в тому числі, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

При урахуванні судом технічного висновку за результатами обстеження вищевказаної будівлі магазину та на підставі ч.2 ст.8 ЦК України у відповідності до загальних засад цивільного законодавства встановлено, що прийняття в експлуатацію об'єкта полягає у визначенні готовності об'єкта, закінченого будівництвом, будівельним і іншим нормам і правилам, необхідним при прийнятті в експлуатацію. Готовність будівлі магазину до експлуатації у всіх аспектах визначена будівельно-технічним висновком.

На підставі вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги ОСОБА_3 щодо визнання його права власності на будівлю магазину літ.А-1, загальною площею 40,2 кв.м., основною площею 40,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Газети Правда, буд.78К таким, що підлягає державній реєстрації відповідним державним органом незалежно від наявності або відсутності документів, які підтверджують введення обєкту в експлуатацію.

Вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідачів грошових коштів задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Пунктом 4.2. договору №02/04 від 02 квітня 2015 р. передбачено, що замовник виплачує виконавцю винагороду на протязі 7-ти календарних днів з моменту підписання договору, при умові проведення Замовником відповідних консультацій та проведення реєстрації права власності.

В матеріалах справи відсутні докази виконання ОСОБА_1 послуг з проведення консультацій та реєстрації права власності на нерухоме майно. В зустрічному позові відповідач пояснив несплату грошових коштів за договором відмовою ОСОБА_1 виконати свої обовязки по договору та провести реєстрацію прав власності нерухомого майна.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що в порушення зазначених норм права та умов договору, ОСОБА_1 відмовилася від виконання своїх обовязків за цим договором. Її посилання на відсутність у ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на будівлю магазину як на підставу невиконання своїх обовязків є неправомірними. Суд зазначає, що ОСОБА_2 правомірно відмовляється сплачувати грошові кошті як поручитель, у зв'язку з припиненням договору поруки.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про неправомірності вимог ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за договором №02/04 від 02.04.2015 р. та договором поруки №02-04-15 від 02.04.2015 р.

Судові витрати за зустрічним позовом, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають покладенню на ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11,15,60,214,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів у розмірі 2 000,00 грн. відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно будівлю магазину літ.-1, загальною площею 40,2 кв.м., основною площею 40,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Газети Правда, буд.78К.

Визнати право ОСОБА_3 на нерухоме майно будівлю магазину літ.-1, загальною площею 40,2 кв.м., основною площею 40,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Газети Правда, буд.78К таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 399,00 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів, починаючі з наступного за днем його проголошення, а так само відсутніми в судовому засіданні особами за днем вручення копії цього рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва