Справа №339/328/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, 23.07. 2009 року по 1000 грн. на кожну дитину.

Вимоги позову обгрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає.

В судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. (а.с.13).

Відповідач в судове засідання не з'явився, теж надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що позовні вимоги визнає у сумі 600 грн.(а.с.14).

Такі дії сторін не суперечать вимогам ст. 158 ЦПК України, згідно якої особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи без його участі. Суд, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобовязує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України.

Встановлено, що за час перебування сторін в шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3,14.12.2004 року (а.с.3-4), які мають задовільний стан здоров'я.

Шлюб між сторонами розірвано 23.06.2014 року, про що свідчить рішення Болехівського міського суду (а.с. 5).

Як визнав суд, вони проживають окремо, а малолітні діти перебувають на утриманні позивачки та з нею проживають.

Відповідач на даний час не працює, інших дітей або осіб, яких він зобов`язаний утримувати, окрім дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 немає.

Оскільки відповідач ніде не працює та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і розяснення , що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення останніми повноліття визначено статтею180 СК України.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Таким чином, виходячи із зазначеного принципу рівності обовязків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобовязаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів.

Виходячи із віку дитини сторін , такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць повинен бути не меншим як 1286 грн. і, відповідно, кожний з батьків повинен би сплачувати по 643грн. на дитину.

Відтак, обов'язок забезпечення дитини хоча б мінімальним прожитковим мінімумом покладено на обох батьків, які мають рівні права та обов'язки відносно дітей, виходячи з норм Сімейного законодавства.

При визначенні розміру аліментів в даному спорі суд, з додерженням вимог ст.182 СК України, встановивши загальний матеріальний стан відповідача, відсутність в останнього осіб, яких він зобовязаний утримувати, беручи до уваги, що діти проживають спільно з матір'ю, яка зайнята щоденними турботами щодо її виховання, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину .

Позивачка звернулася до суду з вимогами 05.08.2015 року, а тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дітьми повноліття.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору , то з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

На підставі наведеного, ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2:

на користь ОСОБА_1:

- щомісячно аліменти в розмірі по 600 ( шістот ) гривень на кожну дитину на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- судові витрати, пов'язані з розглядом справи в сумі 300 (триста) грн.

та судовий збір в дохід держави в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60коп.

Стягнення аліментів розпочати з 05.08.2015 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць в сумі 600 (шістсот ) гривень на кожну дитину підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо особи, які брали участь в справі , не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Головенко О.С.