Номер провадження 2/754/1139/15
РІШЕННЯ

Іменем України

17.02.2015 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Смирнової Є.П.,

при секретарі Кузьменко А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві

справу за позовом

ОСОБА_1 до

Територіальної громади в особі

Київської міської ради,

3-ті особи: ОСОБА_2,

Приватний нотаріус Київського міського

Нотаріального округу

ОСОБА_3, -

про визначення частки померлого у

спільному сумісному майні, -

В С Т А Н О В И В :

18.12.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, в якому просить встановити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить ? частину вказаної квартири.

При цьому позивачка вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4

Згідно заповіту, складеному її батьком 223.05.2009 року, посвідченого Державним нотаріусом 15-ї київської державної нотаріальної контори Демчик В.В. за реєстраційним номером 1-1201, вона являється спадкоємицею квартири АДРЕСА_1.

Вказана квартира належала її батькові ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу № 1-0062/96 від 20.02.1996 року на праві спільної сумісної власності разом із матір"ю - ОСОБА_2

Як зазначає ОСОБА_1, після смерті батька в передбачений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у Заповіті частка померлого у спільному майні не визначена.

Як вказує позивачка, відповідно до положень ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах, суб"єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права спадкування.

На думку позивачки, оскільки при спадкування частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є переходом прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як вказує ОСОБА_1, при укладенні договору купівлі-продажу № 1-0062/96 від 20.02.1996 року її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі і за усною домовленістю передбачали придбання квартири АДРЕСА_1 в рівних частинах. Проте, у договорі купівлі-продажу квартири розмир часток не був визначений.

Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить задовольнити її вимоги та визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить ? частину вказаної квартири.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали.

Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача ( а.с. 32,33).

Третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася. В заяві від 11.02.2015 року за № 28/01-16 ОСОБА_3 просить слухати справу у її відсутність (а.с. 34,35).

Третя особа ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги. При цьому пояснила, що квартиру АДРЕСА_1 вона придбала разом з чоловіком ОСОБА_4 за їх спільні кошти під час шлюбу, тому квартира є їх спільною сумісною власністю і за домовленістю між ними належить кожному з них в рівних частинах.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_6, 3-ї особи ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та 3-ї особи у справи ОСОБА_2

Батьки ОСОБА_1, перебуваючи у шлюбі з 1959 року, на підставі Договору купівлі-продажу № 1-0062/96 від 20.02.1996 року, укладеного на Київській Біржі нерухомості "Джі-Ай-Пі", придбали двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.11,12-13,18).

Вказана квартира була зареєстрована за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна 05.03.1996 року за реєстровим номером № 601-30393 (а.с.11,14).

22.05.2009 року ОСОБА_4 склав Заповіт, яким належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 заповідав ОСОБА_1 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки - ОСОБА_4 помер ( а.с. 10).

Як зазначає ОСОБА_1, після смерті батька в передбачений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що у Заповіті частка померлого у спільному майні не визначена.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що при укладенні договору купівлі-продажу № 1-0062/96 від 20.02.1996 року її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі і за усною домовленістю передбачали придбання квартири АДРЕСА_1 в рівних частинах, позивачка просить суд визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить ? частину вказаної квартири.

Вказані доводи ОСОБА_1 суд вважає обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Статтями 60,63 Сімейного Кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вони також мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Як встановлено судом, спірне майно - квартира АДРЕСА_1 була придбана батьками позивачки - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 під час перебування у шлюбі, без визначення часток кожного з них у праві власності на вказану квартиру, тому є їх спільною сумісною власністю.

Згідно ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таке ж положення міститься і в ст.ст. 357,370 ЦК України.

Зазначені обставини підтвердила в судовому засіданні 3-я особа у справі ОСОБА_2, яка є дружиною померлого ОСОБА_4 Як пояснила в судовому засіданні ОСОБА_2, квартиру АДРЕСА_1 вона придбала разом з чоловіком під час шлюбу, за їх спільні кошти, і хоча квартира є їх спільною сумісною власністю, за домовленістю між ними вона належить їй та чоловіку в рівних частинах, кожному.

Згідно вимог ст. 68 Закону України "Про нотаріат", п.4.14 глави 10 розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, "При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов"язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти".

Як вбачається із Постанови приватного нотаріуса ОСОБА_3 про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.01.2015 року при огляді наданого ОСОБА_1 правовстановлюючого документу на квартиру АДРЕСА_1, яку заповідав позивачці померлий батько ОСОБА_4, нотаріусом було встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу, виданого Київською Біржею нерухомості "Джи-Ай-Пи" 20.02.1996 року, вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності померлому ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Оскільки в зазначеному документі частка померлого у праві власності на квартиру не була визначена, приватний нотаріус ОСОБА_3 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану квартиру (а.с.26).

Враховуючи викладені обставини, положення ст.ст. 60,63,70 Сімейного Кодексу України, ст.ст.357,370 ЦК України, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 щодо визначення частки померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі ? частини вказаної квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,10,57-60,213,214,218 ЦПК України, ст.ст. 60,63, ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 355,357,370,1216,1226,1236 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить ? частину вказаної квартири.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Є.П. Смирнова