АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/547/15 Головуючий 1 інстанції: Остропілець Є.Р.
Справа № 619/6377/13-ц Доповідач: Овсяннікова А.І.
Категорія: захист честі, гідності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про захист честі та гідності малолітньої дитини, визнання інформації неправдивою, спростування неправдивої інформації та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 та Харківської гімназії №116 про захист честі та гідності малолітньої дитини, спростування неправдивої інформації та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зазначають, що їхня малолітня донька ОСОБА_4 навчалася в Харківській гімназії №116 у «В» класі з 01вересня 2009 року по 22 листопада 2012 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 під час проведення п'ятого за розкладом уроку класним керівником 4-В класу ОСОБА_6 в класне приміщення увірвалася ОСОБА_1- мати учениці 4-В класу ОСОБА_7. Без будь-яких підстав і причин, у присутності учнів класу і вчителя, ОСОБА_8, находячись в агресивно-збудженому стані, почала кричати на їхню доньку і ображати її, проголошуючи при цьому наступні фрази: «Моя донька - принцеса, а ти - ніхто! Зрозумій, тебе немає на цьому світі, ти -ніхто! Діти, не дружіть з ОСОБА_4, вона погана! Там, де моя донька, там весь світ, а де ти, немає нічого! В ОСОБА_7 зрозуміло яке майбутнє, а у тебе майбутнього немає! Тебе всі ненавидять! Звідки ти взялася на цьому світі? Тобі немає місця на цьому світі! Я зараз принесу документи від директора і тебе виженуть зі школи!».

У ОСОБА_4 в результаті психологічного стресу відкрилася носова кровотеча, але не дивлячись на цю обставину відповідачка продовжувала кричати на ОСОБА_4 і ображати її. Класний керівник ОСОБА_6 намагалася зупинити неадекватні агресивні дії ОСОБА_8, вимагаючи припинити кричати і покинути приміщення класу. Проте ОСОБА_8 не звертала увагу на вимогу вчителя, продовжувала своєю поведінкою психологічно діяти на ОСОБА_4. Лише після того, як класний керівник надала першу медичну допомогу дитині і зупинила кровотечу, їй вдалося переконати ОСОБА_8 покинути приміщення класу.

Після події, о 16 годині 46 хвилин ОСОБА_4 в стані стресу, заїкаючись і задихаючись, зателефонувала по мобільному телефону своєму батькові та розповіла, що на неї кричала ОСОБА_8. і попросила забрати її з гімназії.

Через 15 хвилин після дзвінка ОСОБА_2 забрав з гімназії свою доньку. Дорогою додому стан дитини погіршився. Вони викликали бригаду «Швидкої допомоги», яка негайно доставила ОСОБА_4 в Харківську дитячу лікарню № 5, де вона була обстежена і залишена для проходження стаціонарного лікування. Після стаціонарного лікування з 06 листопада по 12 листопада 2012 року донька була виписана додому та знаходилася на амбулаторному лікуванні з 13 по 18 листопада 2012 року.

З 19 листопада 2012 року ОСОБА_4 почала відвідувати шкільні заняття лише завдяки їхнім домовленостям, оскільки донька категорично відмовлялася відвідувати заняття в гімназії.

21 листопада 2012 року ОСОБА_8 повторно відвідала школу, зайшовши в 4-В клас у супроводі шкільного психолога і завуча молодших класів. Під час відвідин ОСОБА_8 у присутності всіх учнів класу висловилася, що вона, на жаль, не може виховувати чужих дітей, маючи на увазі ОСОБА_4. Вказаний випадок послужив поштовхом до рецидивного захворювання ОСОБА_4.

З 23 листопада 2012 року вона більше гімназію не відвідувала, оскільки в категоричній формі відмовилася продовжувати навчання в цьому учбовому закладі.

Враховуючи незадовільний фізичний і психологічний стан доньки, вони були вимушені перевести її для навчання у інший учбовий заклад - Харківську спеціалізовану школу № 33, в якій ОСОБА_4 навчається з 03 грудня 2012 року.

Перенесений психологічний стрес, що стався в гімназії №116 істотно вплинув на основні і додаткові заняття доньки, які вона пропустила по хворобі. Їй потрібно було докласти додаткові зусилля не лише для того, щоб засвоїти пропущений матеріал, але і для відновлення свого психологічного стану, нормальному і адекватному сприйняттю навколишніх людей.

Після виписки з ХДМЛ № 5 по теперішній час ОСОБА_4 постійно знаходиться під спостереженням лікаря- педіатра і невролога Харківської міської дитячої поліклініки № 2, проходить періодичне обстеження, проводить необхідне медикаментозне лікування, проводяться періодичні сеанси стабілізації психологічного стану дитини у дитячого психолога.

Як вказує ОСОБА_3 після цієї події дня у неї почалося захворювання на нервовому грунті: парез лівої сторони. Відповідно до телефонних рекомендацій лікаря-невропатолога вона проходила курс медикаментозного і фізіотерапевтичного лікування на протязі з 11 листопада 2012 року по 01 січня 2013 року.

16 листопада 2012 року ОСОБА_2 звернувся з письмовою заявою до директора Харківської гімназії № 116 з проханням розібратися в ситуації, що склалася, і прийняти відповідні заходи.

У відповіді на заяву директор гімназії вказує, що : «з мамою учениці 4-В класу ОСОБА_1 як з учасником учбово-виховного процесу проведена робота, з учнями 4-В класу психологом гімназії проводиться робота, вчителі гімназії і класний керівник 4-В класу ОСОБА_10 попереджені про відповідальність за життя і здоров'я дітей».

Позивачі вважають, що дії ОСОБА_1, здійснені ІНФОРМАЦІЯ_4 по відношенню до їхньої доньки ОСОБА_4 під час уроку в 4-В класі у присутності учнів гімназії і класного керівника, є протиправними, такими, що заподіяли шкоду здоров'ю їхньої доньки ОСОБА_4, завдали моральної шкоди не лише їй, але і їм як батькам.

Просять стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суму заподіяної моральної шкоди у розмірі 30000 (Тридцять тисяч гривен 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заподіяної моральної шкоди у розмірі 10000 (Десять тисяч гривен 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму заподіяної моральної шкоди у розмірі 10000 (Десять тисяч гривен 00 коп.).

Стягнути з Харківської гімназії № 116 Харківської міської ради Харківській області на користь ОСОБА_4 суму заподіяної моральної шкоди у розмірі 3000 (Три тисячі гривен 00 коп.).

Стягнути з Харківської гімназії № 116 Харківської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_2 суму заподіяної моральної шкоди у розмірі 1000 (Одна тисяча гривен 00 коп.).

Стягнути з Харківської гімназії № 116 Харківської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_3 суму заподіяної моральної шкоди у розмірі 1000 (Три тисячі гривен 00 коп.).

Зобов'язати ОСОБА_1 спростувати негативну, неправдиву інформацію ОСОБА_4, поширену ІНФОРМАЦІЯ_4 в класному приміщенні 4-В класу Харківської гімназії № 116 Харківської міської ради Харківської області у присутності учнів класу і класного керівника ОСОБА_6, таким же способом, яким вона її розповсюдила.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 07 жовтня 2013 року цивільну справу за підсудністю передано за місцезнаходженням відповідача до Дергачівського районного суду Харківської області.

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уточнили позов, відмовившись від позовних вимог до Харківській гімназії №116.

Остаточно просять стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суму спричиненої моральної шкоди в розмірі 30000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму спричиненої моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму спричиненої моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. 00 коп..

Визнати інформацію, поширену ОСОБА_1 про малолітню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 в класному приміщенні 4-в класу Харківської гімназії № 116 Харківської міської ради Харківської області у присутності учнів класу і класного керівника ОСОБА_6, а саме виголошені ОСОБА_1 фрази: «Моя донька - принцеса, а ти - ніхто! Зрозумій, тебе немає на цьому світі, ти - ніхто! Діти, не дружіть з ОСОБА_4, вона погана! Там, де моя донька, там весь світ, а, де ти, немає нічого! В ОСОБА_7 зрозуміло яке майбутнє, а у тебе майбутнього немає! Тебе всі ненавидять! Звідки ти взялася на цьому світі? Тобі немає місця на цьому світі! Я зараз принесу документи від директора і тебе виженуть із школи!» - недостовірною, такою, що порочить честь і гідність малолітньої ОСОБА_4.

Зобов'язати ОСОБА_1 спростувати негативну, недостовірну, таку, що порочить честь і гідність малолітньої ОСОБА_4 публічну інформацію про ОСОБА_4, поширену ІНФОРМАЦІЯ_4 в класному приміщенні 4-в класу Харківської гімназії № 116 Харківської міської ради Харківської області у присутності учнів класу і класного керівника ОСОБА_6, а саме виголошені ОСОБА_1 публічно фрази: «Моя донька - принцеса, а ти - ніхто! Зрозумій, тебе немає на цьому світі, ти - ніхто! Діти, не дружіть з ОСОБА_4, вона погана! Там, де моя донька, там весь світ, а, де ти, немає нічого! В ОСОБА_7 зрозуміло яке майбутнє, а у тебе майбутнього немає! Тебе всі ненавидять! Звідки ти взялася на цьому світі? Тобі немає місця на цьому світі! Я зараз принесу документи від директора і тебе виженуть із школи!» - неправдивими і не відповідаючими дійсності та принести малолітній ОСОБА_4 публічні вибачення.

В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Просив суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити, так як їх позовні вимоги є безпідставними та незаконними.

Вказує, що суду не були надані докази та свідки, які б могли підтвердити, що чули від ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 в приміщенні класу гімназії №116 виголошені нею публічно фрази, які вказані позивачем.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3,-задовольнено частково.

Визнано інформацію, поширену ОСОБА_1 про малолітню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 в приміщенні 4-В класу Харківської гімназії № 116 Харківської міської ради Харківської області у присутності учнів класу і класного керівника ОСОБА_6, а саме проголошені ОСОБА_1 публічно фрази: «Моя донька - принцеса, а ти - ніхто! Зрозумій, тебе немає на цьому світі, ти - ніхто! Діти, не дружіть з ОСОБА_4, вона погана! Там, де моя донька, там весь світ, а, де ти, немає нічого! В ОСОБА_7 зрозуміло яке майбутнє, а у тебе майбутнього немає! Тебе всі ненавидять! Звідки ти взялася на цьому світі? Тобі немає місця на цьому світі! Я зараз принесу документи від директора і тебе виженуть із школи!» - недостовірною, такою, що порочить честь і гідність малолітньої ОСОБА_4.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суму спричиненої моральної шкоди в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляцій скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову, оскільки рішення ухвалено без повного і всебічного з'ясування всіх обставин справи. Зазначає, що навела критичні зауваження та особисті думки стосовно доньки позивача й наміру ображати її не мала, використала своє конституційне право на свободу думки і слова. Відомост,і нібито нею розповсюджені не мають недостовірної інформації, а за висловлювання оціночних суджень ії не може бути притягнуто до відповідальності, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання інформації недостовірною, такою, що порочить честь і гідність малолітньої ОСОБА_4

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчалася у Харківській гімназії №116.

ІНФОРМАЦІЯ_4 під час проведення класним керівником ОСОБА_11 уроку ОСОБА_1 - матір'ю учениці 4-В класу, в якому навчалася і ОСОБА_4- ОСОБА_7 у присутності учнів класу проголошено відносно .ОСОБА_4 слова: «Моя донька - принцеса, а ти - ніхто! Зрозумій, тебе немає на цьому світі, ти - ніхто! Діти, не дружіть з ОСОБА_4, вона погана! Там, де моя донька, там весь світ, а, де ти, немає нічого! В ОСОБА_7 зрозуміло яке майбутнє, а у тебе майбутнього немає! Тебе всі ненавидять! Звідки ти взялася на цьому світі? Тобі немає місця на цьому світі! Я зараз принесу документи від директора і тебе виженуть із школи!».

Відповідно до вимог ст. 277 ч.1,3,4 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 16 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров'я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду

Жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність.

Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання.

Статтею 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім'ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що грунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Держава здійснює захист дитини від:

усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею, експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.

Держава через органи опіки і піклування, служби у справах дітей, центри соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді у порядку встановленому законодавством, надає дитині та особам, які піклуються про неї, необхідну допомогу у запобіганні та виявленні випадків жорстокого поводження з дитиною, передачі інформації про ці випадки для розгляду до відповідних уповноважених законом органів для проведення розслідування і вжиття заходів щодо припинення насильства.

Розголошення чи публікація будь-якої інформації про дитину, що може заподіяти їй шкоду, без згоди законного представника дитини забороняється.

Висловлювання ОСОБА_1, містять негативну інформацію відносно малолітньої дитини, які порочать її честь та гідність

Посилання відповідачки, що дитина не могла дослівно запам'ятати сказані неюслова, а ніхто їх не підтвердив обгрутновано не прийнято судом першої інстанції і не приймаються судовою колегією.

Слова, які висловила ОСОБА_1, біли повідомлені ОСОБА_4 своєму батькові в той же день, коли це сталося.

Допитана у якості свідка класний керівник ОСОБА_12 за минуванням значного періоду часу дослівно вислови ОСОБА_1 не пам'ятала, але підтвердила, що ОСОБА_1 ображала ОСОБА_4 у присутності дітей, кричала на неї. Вона намагалася видалити її з класу, але ОСОБА_1 не реагувала.

Посилання представника ОСОБА_1, що її вислови мали оціночний характер і ОСОБА_1 не мала на меті образити ОСОБА_4 також судом не приймаються.

Поведінка ОСОБА_1, яка увірвалася до класу під час проведення уроку, стосувалося малолітньої дитини, якій на той час було 9 років і будь-які, яка зазначає ОСОБА_1, оціночні судження відносно ОСОБА_4 у такій формі є неприпустимими.

Що стосується розміру відшкодування моральної шкоди,то колегія також враховує, що ОСОБА_1 працює та що вчинені нею дії відносно малолітньої дитини.

Під час такої поведінки ОСОБА_1 ОСОБА_4 пережила нервовий стрес, у неї сталася носова кровотеча; вона перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, і остаточно вимушена була піти з гімназії.

Підстав для зменшення суми або взагалі її не стягнення не вбачається.

Рішення ухвалено судом з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 листопада 2014 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: