АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа № 677/879/13-ц
Провадження № 22-ц/792/338/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П., Купельського А.В.,

при секретарі - Дорощук О.М.

за участю: апелянта- Глощук В.І.,

представника апелянта - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 31 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Красилівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_5 про скасування рішень Красилівської міської ради,

встановила:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просить скасувати: рішення виконкому Красилівської міської ради Хмельницької області №663 від 28.02.1998 року (п.6), рішення №6 шостої сесії Красилівської міської ради ХХІV скликання від 24.12.2002 року в частині надання у постійне користування та передачі безкоштовно у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_1, рішення виконкому Красилівської міської ради Хмельницької області №383 від 09.08.2011 року та №453 від 15.09.2011 року в частині надання права ОСОБА_5 на узаконення самовільно проведеної добудови, переобладнання всередині будинку та присвоєння частині будинку окремого номера з вказівкою КП «Красилівське БТІ» здійснення відповідних змін в облікових документах. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві власності належить 2/3 частини, а відповідачу ОСОБА_5- 1/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1. Після набуття у власність вказаної частини житлового будинку з господарськими прибудовами їй стало відомо, що рішеннями виконкому Красилівської міської ради Хмельницької області №663 від 28.02.1998 року (п.6) та №6 від 24.12.2002 року ОСОБА_5 надано у постійне користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,05га для обслуговування 1/3 частини вказаного житлового будинку та надвірних будівель. Рішенням №6 шостої сесії Красилівської міської ради XXIV скликання ОСОБА_5 передано безкоштовно у приватну власність земельні

________________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції - Красняк В.І.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія:59 ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,05 га для обслуговування житлових будинків та господарських будівель та площею 0,03 га для ведення особистого селянського господарства. Вважає, що вказані рішення прийняті з порушенням норм земельного законодавства, оскільки при наданні у користування та передачі у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки не було враховано її частку у будинку, що призвело до порушення прав позивача. Посилається на те, що право спільної часткової власності згідно зі ст.358 ЦК України здійснюється співвласниками за їхньою згодою, але з її чоловіком ОСОБА_7, який на час прийняття рішення №383 від 09.08.2011 року був співвласником будинку, відповідачкою добудова, перепланування та влаштування окремого виходу не погоджувалися. Земельна ділянка, на якій здійснено добудову, ОСОБА_5 у натурі відведена не була.

Рішенням Красилівського районного суду від 31.12.2014 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначила, що судом не враховано, що розмір земельної ділянки, закріпленої за домоволодінням, до набуття у власність будинку становив більше ніж 0,16га, а тому власникам будинку у користування повинна бути передана земельна ділянка площею 0,23га. Суд першої інстанції не взяв до уваги, що на даний час відповідач ОСОБА_5 не отримала правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Суд, посилаючись на рішення виконкому Красилівської міської ради №663 від 28.02.1998р., не дослідив вказаного рішення. Набувши у власність 2/3 частини житлового будинку, хліва та літньої кухні, апелянт позбавлена можливості реалізувати своє право на набуття у користування чи у власність відповідної частини земельної ділянки у зв'язку з наявністю оскаржуваних рішень. В порушення ст.358 ЦК України з іншим співвласником будинку- ОСОБА_7 не погоджувались питання проведення добудови та переобладнання будинку. Судом не враховано, що у рішенні виконкому Красилівської міської ради №453 від 15.09.2011 року не зазначено частину будинку, якій присвоєно адресний номер «АДРЕСА_1».

Апелянт ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали.

Представники відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_2, ОСОБА_3, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Представник відповідача - Красилівської міської ради Хмельницької області повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, подав заперечення, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що позивач не надала доказів того, що оскаржувані рішення суперечать актам цивільного законодавства і порушують цивільні права або інтереси ОСОБА_4

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що на підставі рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 24.12.1997 року ОСОБА_5 є власником 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1. Інших 2/3 частини вказаного житлового будинку належало на праві власності її брату ОСОБА_7

Заочним рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 04.05.2011 року задоволено позов ОСОБА_5 та виділено у користування ОСОБА_5 з житлового будинку АДРЕСА_1 житлову кімнату площею 9,9кв.м., літню кухню та хлів залишено у спільному користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_4 є спадкоємцем майна ОСОБА_7, який помер 30.07.2011 року, а саме 2/3 частин житлового будинку, 2/3 частин хліва, 2/3 частин літньої кухні, розташованих по АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 06.07.2012 року приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу.

Станом на 1998 рік за даними земельно-кадастрового обліку Красилівської міської ради за будинковолодінням по АДРЕСА_1 рахувалась земельна ділянка загальною площею 0,16 га. Вказані обставини встановлені рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 04.04.2000р., рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 06.02.2013 року, а тому вони відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради №663 від 28.02.1998 року (пункт 6) ОСОБА_5 надано земельну ділянку в постійне користування по АДРЕСА_1 площею 0,05 га для обслуговування 1/3 частини житлового будинку та надвірних будівель (а.с.131).

Рішенням Красилівського районного суду від 04.04.2000 року зобов'язано виконком Красилівської міської ради виділити ОСОБА_5 із земельної ділянки площею 0,16 га по АДРЕСА_1 0,05 га земельної ділянки згідно рішення Красилівської міської ради №663 від 28.02.1998 року (а.с.131).

Рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради від 28.11.2000 року № 584 (пункт 24) за рахунок земель міської ради у постійне користування ОСОБА_5 надана земельна ділянка площею 0,03 га, для ведення особистого підсобного господарства (а.с.216).

Рішенням №6 шостої сесії Красилівської міської ради XXIV скликання від 24.12.2002 року ОСОБА_5 передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки по АДРЕСА_1: площею 0,05 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та площею 0,03 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.132).

Відповідно до вказаних рішень земельна ділянка площею 0,03 га для ведення особистого селянського господарства була надана ОСОБА_5 спочатку у постійне користування, а потім у власність із вільних земель Красилівської міської ради.

В порушення ст.ст.10,60 ЦПК України позивач не надала належних та допустимих доказів того, що земельна ділянка площею 0,03 га для ведення особистого селянського господарства була надана ОСОБА_5 із земельної ділянки, закріпленої на час її надання за будинковолодінням по АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи за заявою ОСОБА_7 від 16.03.2001 року рішенням Красилівської міської ради від 29.03.2001 року №667 йому передано по АДРЕСА_1 у власність земельну ділянку площею 0,11га, із яких 0,05га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,06га.- для ведення особистого селянського господарства (а.с.96).

Вказаного рішення позивач не оскаржувала.

Відповідно до ч.2 ст.30 ЗК України (в редакції 1990 року, чинній на час набуття ОСОБА_5 та ОСОБА_7 права власності на житловий будинок) при переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно із п. п. «г» п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» з 01.01.2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

За таких обставин, позивач ОСОБА_4, як спадкоємець ОСОБА_7, не може вимагати права на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку в межах, які не були встановлені для спадкодавця ОСОБА_7

Крім того, як вбачається із заяви позивача ОСОБА_4 від 20.11.2013 року до Красилівської міської ради, вона також просила передати їй у власність земельну ділянку площею, яка була передана її чоловіку, внаслідок чого рішенням №12 сорок третьої сесії Красилівської міської ради шостого скликання від 27.12.2013 року позивачу ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1, площею 0,11га, із них: 0,05 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,06 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.203,204).

Безпідставними є посилання апелянта на те, що судом не досліджено рішення виконкому Красилівської міської ради №663 від 28.02.1998р., оскільки воно було предметом дослідження та копія оскаржуваного рішення знаходиться у матеріалах справи (а.с.131).

Рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради №383 від 09.08.2011 року (п.1.16) надано ОСОБА_5 дозвіл на оформлення документації з послідуючим узаконенням веранди до частини житлового будинку розміром 2,5х1,6 м., перепланування всередині будинку та влаштування окремого виходу по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,05га.

Рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради №453 від 15.09.2011 року присвоєно частині житлового будинку по АДРЕСА_1, яка належить на праві власності (рішення суду від 24.12.1997 року) ОСОБА_5 адресний номер АДРЕСА_1 та зобов'язано комунальне підприємство «Красилівське районне бюро технічної інвентаризації» здійснити відповідні зміни в облікових документах.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Частиною 4 статті 357 ЦК України передбачено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Будь-яких належних та допустимих доказів порушення здійсненою ОСОБА_5 добудовою до будинку веранди прав та законних інтересів ОСОБА_4, як співвласниці житлового будинку, позивач не надала.

Позивач ОСОБА_4 визнала у судовому засіданні, що дверний проріз між житловою кімнатою №3 та коридором №1 житлового будинку по АДРЕСА_1 був замурований її чоловіком ОСОБА_7

Як вбачається із ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 04.05.2011 року при визначенні порядку користування будинком було враховано те, що ОСОБА_5 влаштувала окремий вхід до своєї частини будинку, прибудувала веранду.

На підставі заяви ОСОБА_5 від 15.08.2011р., копії паспорта та ідентифікаційного коду заявниці, копії рішення Красилівського районного суду від 09 грудня 2010 року, копії витягу про реєстрацію права власності на розташоване по АДРЕСА_1 нерухоме майно, копії ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 4 травня 2011 року, виконавчим комітетом Красилівської міської ради 15.09.2011 року прийнято рішення №453 «Про присвоєння адресного номера», п.1 якого присвоєно частині житлового будинку, який належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5, адресний номер АДРЕСА_1.

Тому, твердження апелянта про те, що в рішенні виконавчого комітету Красилівської міської ради №453 «Про присвоєння адресного номера» не зазначено частину будинку, якій присвоєно адресний номер, не заслуговують на увагу.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що оскаржувані рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради №383 від 09.08.2011 року та №453 від 15.09.2011 року порушують цивільні права або інтереси позивача ОСОБА_4, а тому судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову про скасування зазначених рішень.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 31 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/ Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова