Головуючий суду 1 інстанції - Чернік А,П.
Доповідач - Орлов І.В.
Справа № 417/1103/15-ц
Провадження № 22ц/782/779/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі

головуючого Орлова І.В.,

суддів: Авалян Н.М., Стахової Н.В..

за участю секретаря Коротенка С.В.

прокурора Постельга І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу виконувача обовязки прокурора Луганської області в інтересах держави на ухвалу Марківського районного суду Луганської області 20 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а :

21 липня 2015 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до ОСОБА_2 (далі відповідачка) з позовом в якому просила на підставі частини 2 статті 220 ЦК України визнати дійсним укладений між сторонами договір купівлі-продажу нерухомого майна, визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельні ділянки, площею 0,2500 га та 0,3568 га відповідно, що розташовані за адресою: Луганська області Марківський район с. Бондарівка вулиця Леніна 69.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 20 серпня 2015 року провадження у справі закрито на підставі частини 5 статті 175, пункту 4 частини 1 статті 205 ЦПК України.

Вказаною ухвалою суд визнав укладену між сторонами 01 липня 2015 року мирову угоду відповідно до якої за ОСОБА_1 визнано право власності на:

житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: с. Бондарівка, вул. Леніна 69, Марківського району Луганської області;

земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:024:0003, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: с. Бондарівка, вул. Леніна 69, Марківського району Луганської області, в межах згідно з планом до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №175045, виданого на підставі рішення 20 сесії 4 скликання Бондарівської сільської ради від 26.11.2004 року №20/2;

земельну ділянку площею 0,3568 га, кадастровий номер :02:024:0004, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: с. Бондарівка, вул.Леніна,69, Марківського району Луганської області, в межах згідно з планом до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛГ№ 175046, виданого на підставі рішення 20 сесії 4 скликання Бондарівської сільської ради від 26.11.2004 року №20/2.

Ухвалу суду від 20 серпня 2015 року сторони не оскаржували, вона набрала законної сили.

В апеляційній скарзі виконувач обовязки прокурора Луганської області в інтересах держави (далі прокурор), посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив: ухвалу від 20 серпня 2015 року скасувати, повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи доведено, що рішенням Марківського районного суду Луганської області від 16.06.2015 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Луганська області Марківський район с. Бондарівка вулиця Леніна 69; земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: с. Бондарівка, вул. Леніна 69, Марківського району Луганської області; земельну ділянку площею 0,3568 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: с. Бондарівка, вул. Леніна 69, Марківського району Луганської області. Вищевказане рішення набрало законної сили 07.07.2015 року. (а. с. 13);

З тексту розписки вбачається, що в рахунок продажу вищевказаного нерухомого майна відповідачка ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10.000,00 гривень (а. с. 3);

17.08.2015 року сторони звернулися до суду із заявою про затвердження мирової угоди ( а.с.21).

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди, суд першої інстанції виходив з того, що умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Даний висновок суду є помилковим, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини 1 статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову.

Предмет позову це конкретна матеріальна-правова вимога позивача до відповідача, яка витікає із спірного правовідношення, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Позивачка, посилаючись на вимоги частини 2 статті 220 ЦК України, просила визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, нікчемний через відсутність його обовязкового нотаріального посвідчення. Для визнання такого договору дійсним обовязковою умовою, як і для будь якого іншого договору, є відповідність його змісту Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 203 ЦК).

За загальним правилом правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам його дійсності. Правомірність правочину означає, що він не повинен порушувати відповідних вимог закону, загальних та спеціальних законодавчих заборон.

З матеріалів справи вбачається, що на час укладення договору купівлі-продажу 01.07.2015 року відповідачка ОСОБА_2 не була наділена повноваженнями щодо розпорядження житловим будинком та земельними ділянками за адресою Марківський район с. Бондарівка вулиця Леніна 69, оскільки рішення суду не набрало законної сили. Право власності громадянки ОСОБА_2 на обєкти нерухомого майна, які були предметом вчиненого сторонами правочину, не було зареєстроване в установленому законом порядку.

Обставини відповідності укладеного між сторонами письмового правочину умовам його дійсності, суд першої інстанції не перевірив та безпідставно визнав їх встановленими.

Відповідно з частиною 5 статті 175 ЦПК України, закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує розгляд.

Таким чином, коли на підставі визнаної ухвалою суду від 20 серпня 2015 року мирової угоди, у ОСОБА_1 виникло право власності на нерухоме майно (будинок та земельні ділянки), відчуження якого було здійснено особою за відсутністю підтвердження належних правових повноважень, висновок суду про те, що укладена сторонами мирова угода не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є помилковим.

Через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі, ухвала Марківського районного суду Луганської області від 20 серпня 2015 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 303,304,307,311,317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу виконувача обовязки прокурора Луганської області в інтересах держави задовольнити. Ухвалу Марківського районного суду Луганської області 20 серпня 2015 року скасувати. Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним, визнання права власності на нерухоме майно направити до Марківського районного суду Луганської області для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді: