УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,
суддів: Висоцької В.С., Умнової О.В.,Гримич М.К., Фаловської І.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Будінвест» до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Златоград», треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання інвестиційного договору недійсним, за касаційними скаргами ОСОБА_7 та товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Будінвест» на рішення апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Центр-Будінвест» (далі - ТОВ «Центр-Будінвест») звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати недійсним з моменту вчинення інвестиційний договір, укладений 24 липня 2004 року між ОСОБА_6 та товариством з обмеженою відповідальністю «Златоград» (далі ТОВ «Златоград»).

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що ТОВ «Центр-Будінвест» є забудовником багатоповерхового житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями та дворівневим паркінгом по АДРЕСА_1 на підставі отриманих на його ім'я дозвільних документів.

З грубим порушенням вимог Закону 24 липня 2004 року між ТОВ «Златоград» та ОСОБА_6 було укладено інвестиційний договір, за яким ОСОБА_6, як інвестор, здійснює внесення інвестицій у вигляді власних (займаних) грошових коштів у квартири за будівельними НОМЕР_1, НОМЕР_2, будинку АДРЕСА_1, а ТОВ «Златоград» здійснює будівництво житлового комплексу по АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що ТОВ «Златоград» не має жодного відношення до будівництва вказаного вище житлового будинку, а укладений 24 липня 2004 року між ним та ОСОБА_6 інвестиційний договір порушує права позивача, як єдиного забудовника житлового будинку по АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_6, незважаючи на те, що саме ТОВ «Златоград», в порушення вимог закону, уклало з нею інвестиційний договір не маючи жодних дозвільних документів на будівництво, заявляє вимоги про визнання за нею майнових та інвестиційних прав на квартири у цьому будинку також і до ТОВ «Центр-Будінвест». Крім того, наявність вказаного інвестиційного договору порушує права третіх осіб, з якими ТОВ «Центр-Будінвест» було укладено договори про дольову участь у будівництві на квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, на які претендує й ОСОБА_6, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2013 року позов ТОВ «Центр-Будінвест» задоволено.

Визнано недійсним з моменту вчинення інвестиційний договір, укладений 24 липня 2004 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Златоград».

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Центр-Будінвест» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 57 грн 35 коп.

Стягнуто з ТОВ «Златоград» на користь ТОВ «Центр-Будінвест» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 57 грн 35 коп.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2014 року рішення районного суду скасовано та ухвалено у справі нове рішення про відмову в позові.

У касаційних скаргах ОСОБА_7 та ТОВ «Центр-Будінвест» просять скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційні скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2004 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Златоград» укладено інвестиційний договір на будівництво квартир (будівельні НОМЕР_1, НОМЕР_2) в буд. АДРЕСА_1.

30 вересня 2004 року виконавчий комітет Одеської міської ради ухвалив рішення яким надав дозвіл ТОВ «Центр-Будінвест» на розробку проектної документації та будівництво будинку на земельній ділянці площею 0,2128 га. по АДРЕСА_1.

26 вересня 2005 року між ОСОБА_7 та ТОВ «Центр-Будінвест» укладено договір про пайову участь в будівництві житла, предметом якого є кв. НОМЕР_1 в будинку по АДРЕСА_1, будівництво якого здійснює ТОВ «Центр-Будінвест».

10 січня 2006 року між ОСОБА_10 та ТОВ «Центр-Будінвест» укладено договір про пайову участь в будівництві житла, предметом якого є кв. НОМЕР_2 в будинку по АДРЕСА_1, будівництво якого здійснює ТОВ «Центр-Будінвест». 14 листопада 2011 року на підставі відповідних договорів (а. с. 74, 75) ОСОБА_10 передала свої права та зобов'язання щодо кв. НОМЕР_2 в будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_8

На аркушах справи № № 23-24 міститься копія рішення апеляційного суду Одеської області від 09 квітня 2013 року, ухваленого в іншій справі, зі змісту якого вбачається, що 27 січня 2005 року між ТОВ «Златоград» та ТОВ «Центр-Будінвест» було укладено інвестиційний контракт по інвестуванню будівництва житлового комплексу по АДРЕСА_1 до моменту введення його в експлуатацію. Додатковою угодою від 21 серпня 2007 року ТОВ «Златоград» та ТОВ «Центр-Будінвест» дійшли згоди про дострокове розірвання інвестиційного контракту від 27 січня 2005 року і відповідно до п. 4 зазначеної додаткової угоди ТОВ «Центр-Будінвест» не несе будь-яких зобов'язань перед третіми особами щодо будівництва житла в будинку по АДРЕСА_1. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2012 року, яке набрало законної сили, вказаний вище інвестиційний контракт від 27 січня 2005 року, укладений між ТОВ «Златоград» та ТОВ «Центр-Будінвест», визнано недійсним. За правилами ст. 236 ЦК України можливі в майбутньому зобов'язання ТОВ «Центр-Будінвест» за інвестиційним контрактом від 27 січня 2005 року, в тому числі щодо третіх осіб, припинилися з моменту його укладання.

На підставі викладеного вище, районний суд встановив, що ТОВ «Златоград» та ТОВ «Центр-Будінвест» укладено інвестиційні договори з різними фізичними особами на одні і ті ж об'єкти нерухомого майна, а саме квартири НОМЕР_1, НОМЕР_2 в буд. АДРЕСА_1. Права ТОВ «Центр-Будінвест» як забудовника та власника спірних квартир до моменту передачі їх у власність законним інвесторам, не визнаються та заперечуються відповідачами у справі, при цьому лише ТОВ «Центр-Будінвест», як єдиний законний забудовник, мав законні права на укладення інвестиційних договорів. Укладаючи оскаржуваний в рамках даної справи інвестиційний договір від 24 липня 2004 року, ТОВ «Златоград» порушив вимоги ч. 2 ст. 4, ст. 8 Закону України «Про інвестиційну діяльність», що на думку суду першої інстанції є підставою для визнання оспорюваного інвестиційного договору недійсним.

Апеляційний суд встановив, що будинок АДРЕСА_1 (будівельна адреса) здано в експлуатацію і змінилася його юридична адреса на АДРЕСА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які укладали інвестиційні договори саме з ТОВ «Центр-Будінвест» отримали правовстановлюючі документи на проінвестовані ними квартири.

Ухвалюючи у справі нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що позивач не є стороною оспорюваного інвестиційного договору і матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що таким договором порушено права та інтереси позивача ТОВ «Центр-Будінвест». Даний позов подано з метою уникнення в подальшому можливих спорів між ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 щодо про інвестованих ними спірних квартир, однак Законом не передбачено судового захисту прав, які можуть бути порушені в майбутньому.

На аркуші справи 110 міститься копія укладеного 27 січня 2005 року інвестиційного контракту між ТОВ «Златоград» та ТОВ «Центр-Будінвест», який заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2012 року, (набрало законної сили), визнано недійсним.

З цього інвестиційного контракту вбачається, що з 2003 року ТОВ «Златоград» є власником незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 загальною площею 1200 кв. м. 24 липня 2004 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Златоград» укладено інвестиційний договір на будівництво квартир (будівельні НОМЕР_1, НОМЕР_2) в буд. АДРЕСА_1.

Зазначені правовідносини виникли до моменту отримання дозволу ТОВ «Центр-Будінвест» на розробку проектної документації та будівництва будинку на земельній ділянці площею 0,2128 га. по АДРЕСА_1, наданої Одеською міською радою на підставі відповідного рішення виконавчого комітету від 30 вересня 2004 року про виділ земельної ділянки (а. с.12).

Зібрані у справі докази та встановлені судами обох інстанцій свідчать про те, що між ТОВ «Златоград» та ТОВ «Центр-Будінвест» не існує взаємних зобов'язань щодо будівництва по АДРЕСА_1 (будівельна адреса).

Вбачається, що ТОВ «Златоград» з 2003 року є власником незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 загальною площею 1200 кв. м., а ТОВ «Центр-Будінвест» наділений правами з 2004 року на забудову земельної ділянки площею 0,2128 га. по вказаній вище адресі. Незавершене будівництво і земельна ділянка є різними об'єктами права.

Позивачем не надано доказів які підтверджують факт переходу до нього прав чи обов'язків щодо незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 загальною площею 1200 кв. м., яке з 2003 року належить ТОВ «Златоград», і щодо якого укладались останнім з фізичними особами інвестиційні договори, а тому висновки апеляційного суд про безпідставність позовних вимог через недоведеність порушеного права позивача в рамках даного спору є обґрунтованими.

Той факт, що ОСОБА_6 претендує на квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, не свідчить про порушення або невизнання прав позивача в рамках даного спору, оскільки позивач та ТОВ «Златоград» є власниками різних об'єктів нерухомості щодо яких ними укладалися інвестиційні договори і ОСОБА_6 може претендувати на квартири лише в рамках оскаржуваного інвестиційного договору, укладеного 24 липня 2004 року між нею та ТОВ «Златоград», ТОВ «Центр-Будінвест» стороною якого не був.

Оскаржуване в касаційному порядку судове рішення суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, а тому, керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Касаційні скарги ОСОБА_7 та товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Будінвест» відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук
Судді:В.С. Висоцька М.К. Гримич О.В. Умнова І.М. Фаловська