Справа № 346/3438/15-ц
Провадження № 2/346/1403/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право на проживання, користування житлом та зняття з реєстрації ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом, котрого в судовому засіданні підтримала її представник та пояснила, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_2 (д.п. ОСОБА_6), та її дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/3 частці , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01.02.2007 року виданного Бюро по приватизації державного житлового фонду та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно видане Коломийським МБТІ 18.04.2007 року.

Зазначає, що позивача було зареєстровано в спірну квартиру 17 червня 1988 році як молодого спеціаліста .

Оскільки спільне сімейне життя у позивача з її чоловіком відповідачем ОСОБА_6 не склалось , 25 листопада 2004 року шлюб між ними розірвано.

Вказує, що в спірній квартирі з 17 червня 1989 року зареєстрований колишній чоловік позивачки ОСОБА_3, який 3 2004 року в квартирі не проживає, не турбується за спірне житло, не несе ніяких витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги. Вважає, що це свідчить про те, що відовідач втратив будь-який інтерес до спірного житла.

Так як відповідач не проживає у спірному будинку і не виконує обовязків повязаних з утриманням житла, оплатою за житлово-комунальні послуги, але значиться в ньому зареєстрованим, позивач, змушена нести всі витрати по утриманню квартири власними коштами, що ставить її в скрутне становище.

Крім того, їй відомо, що відповідач зареєстрував шлюб з іншою жінкою з якою проживає на даний час в м. Коломия по вул. Валовій і відповідно забезпечений житлом.

Просить суд позов задоволити та визнати відповідача ОСОБА_3 таким , що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, та зняти його з реєстрації за данною адресою

Позивач в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень протии позову не подав.

Треті особи без самостійних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені згідно чинного законодавства, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечили щодо задоволення позовних вимог .

Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, з'ясувавши обставини на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно із ст.319 ЦК України власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим в його здійсненні. У відповідності до ст.325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна. У відповідності до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право.

В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_2 (д.п. ОСОБА_6), та її дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/3 частці , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01.02.2007 року виданного Бюро по приватизації державного житлового фонду та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно видане Коломийським МБТІ 18.04.2007 року.(а.с.4,5)

Як вбачається з будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у АДРЕСА_1, ОСОБА_6 зареєстрована у вищевказаній квартирі з 17 червня 1988 року, відповідач ОСОБА_3 - з 17 червня 1989 року (а.с.8-9)

25 листопада 2004 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 231(а.с.6)

Згідно свідоцтва про одруження (засвідченого перекладу з чеської мови) ОСОБА_6 одружилась 20 жовтня 2012 року з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с.39,40)

В спірній квартирі на даний час зареєстрований колишній чоловік позивачки, відповідач ОСОБА_3, який на протязі більше десяти років в квартирі не проживає, не турбується за спірне житло, не несе витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до довідки № 157 від 20 липня 2015 року виданої ОСББ «Джерело-2» ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, але не проживає за даною адресою з 25 листопада 2004року (а.с.7)

Факт не проживання більше року відповідача ОСОБА_3 в спірній квартирі за адресою АДРЕСА_1 підтвердили в судовому засіданні свідки : ОСОБА_8, який вказав, що часто заходив до товариша - сина позивачки ОСОБА_5 у спірну квартиру і йому відомо, що відповідач за вищевказаною адресою не проживає більше двох років, особистих речей його він не бачив; свідок ОСОБА_9, яка пояснила, що не бачила ОСОБА_3 більше двох років на квартирі, речей його там не має.

Наявність зареєстрованого відповідача ОСОБА_3 в квартирі позивачки, яка належить їй на праві спільної часткової власності, не дає їй можливості належним чином користуватись, володіти та розпоряджатись будинком . Вона змушена сплачувати комунальні послуги за відповідача , хоча він в спірному житлі не проживає.

Згідно із ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та визнати відповідача ОСОБА_3, таким, що втратив право користування житлом квартири АДРЕСА_1, із зняттям його з реєстраційного обліку .

На підставі наведеного та ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 174, 213, 214, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житлом квартири АДРЕСА_1, із зняттям його з реєстраційного обліку .

Копію рішення направити до Коломийського РВ УДМС.

Рішення набирає законної сили після закінчення встановленого строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення , або отримання його копії

Суддя Беркещук Б. Б.