Справа № 266/1507/15-ц
Провадженя№ 2/266/719/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20 серпня 2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі : судді Сараєва І.А., при секретарі Сологуб Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позову зазначили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 03.12.1998 року та свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВМІ № 160141 від 25.09.2009 року. За даною адресою також зареєстрована ОСОБА_4, що є сестрою позивачки ОСОБА_1, проте фактично за місцем реєстрації не проживає з 2007 року, її особистих речей в помешканні немає. Зобов'язань по утриманню житла не виконує. Враховуючи вищенаведене, позивачі вважають, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням та вимушені звернутися до суду з проханням визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В судове засідання, позивачі не з'явились, надали заяви, про розгляд справи у їх відсутності, позов просили задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідачку ОСОБА_4 було повідомлено про дату та час судового розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України, до суду вона не з'явилась, із будь-якими заявами на адресу суду не зверталась, тому суд, за згодою позивачів ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками рівних часток (по ? в кожного) квартири АДРЕСА_1 в Приморському районі м. Маріуполя, на підставі свідоцтва про право власності від 03.12.1998 року. ОСОБА_3 є власником ? частки квартири АДРЕСА_1 в Приморському районі м. Маріуполя, на підставі свідоцтва про право власності від 03.12.1998 року та власником ? частки вказаної квартири згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВМІ № 160141 від 07.09.2009 року(а.с. 7-8).

Відповідно до довідки-акту від 17.04.2015 року відповідачка у квартирі АДРЕСА_1 тільки зареєстрована, але фактично не мешкає з 2007 року, у будинку не з'являється, що підтверджується відсутність відповідача за місцем реєстрації на протязі більш ніж року (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ГК України передбачено, що член родини власника житла втрачає право користування житлом, в разі його відсутності без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним та власником житла.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Тобто судом встановлено, що відповідачка зареєстрована у спірному будинку за згодою позивачів, але без поважних причин там не проживає з 2007 року.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, або заперечень. Враховуючи наведене, суд вважає, що докази, на які посилалися позивачі у позові, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 58-60, 208-209, 212-215, 218, 224-227 ЦПК України, ст.ст.16, ч.1 ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 150, ч.1 ст. 156 ЖК України суд -

ВИРІШИВ :

Визнати ОСОБА_4 особою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою : АДРЕСА_1.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після проголошення, якщо протягом зазначеного часу не буде подано скаргу до апеляційного суду Донецької області про його скасування.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії .

Суддя Сараєв І. А.