Справа № 697/1233/15-ц
№ пров. 2/697/519/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Хорошун О.В.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Каневі, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася в Канівський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві вказала, що сімї була надана квартира АДРЕСА_1. На даній житловій площі зареєстровані ОСОБА_2 ОСОБА_3 та їх син(довідка міськвиконкому №1651 від 27.05.2015 року). За утримання будинку та за житлово-комунальні послуги сплачує позивач. ОСОБА_3, зареєстрований на спірній житловій площі, але не проживає починаючи з листопада місяця 2014 року складеного та підписаного мешканцями будинку по вул. 206 Дивізії,12. На даний час місце проживання ОСОБА_3 їй невідоме. Просить суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право корисування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_2, внаслідок відсутності понад становленні строки.

Позивач ОСОБА_2М .в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, через оголошення в пресі. Повідомлення про причину неявки в засідання відповідача до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є квартиронаймачем квартири в АДРЕСА_3

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, з довідки про склад сімї № 1561 від 27.05.15 року виданої ОСОБА_2 про те що до складу зареєстрованих за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 входять: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5

З акту № 183 від 27.05.15 року (а.с.4) вбачається, що ОСОБА_3, що зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6 не проживає в даній квартирі з 20.11.2014 року по даний час.

Згідно ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася в 1997 році відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення, будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України,

Обєктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника житла, який не є його співвласником, на користування цим житлом обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у ньому.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником, або законом.

В ст.47 Конституції України закріплено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Ст. 9 Житлового кодексу УРСР визначає, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, ніж з підстав і в порядку, визначених законом.

В п. 53 Правових позицій судової колегії Верховного Суду України висловлених в зв'язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році від 01.12.1997р. розяснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних з користуванням жилими приміщеннями в будинках і квартирах, належних громадянам на праві приватної власності (про виселення, право користування тощо), слід виходити з норм глави 6 розділу III Житлового кодексу України про користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду.

Згідно зі ст. 71 Житлового кодексу України за тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. В разі, якщо наймач або члени його сім'ї з поважних причин були відсутні понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а у випадку виникнення спору - судом.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає в спірному будинковолодінні відповідно до акту № 183 від 27.05.15 року.

Відповідно до ст. ст. 319, 391 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх повного задоволення.

Керуючись ст.10, 60, 88, 212-215, 294 ЦПК України, ст..71,72 ЖК України, ст..319, 391,405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням а саме квартирою № 69, будинку 12 по вул. 206 Дивізії в м. Каневі, Черкаської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий О . В . Хорошун