Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/5851/13-ц Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В. І.
Категорія 5 Доповідач Худяков А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Косигіної Л.М.,

Талько О.Б.,

при секретарі судового засідання Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06 травня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Буківської сільської ради Житомирського району, третьої особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання запису в погосподарській книзі недійсним та встановлення факту належності 1/3 частини майна на праві особистої приватної власності,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову в уточнюючій позовній заяві позивачі зазначали, що 17.03.1987 року ОСОБА_7 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 на 1/2 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що вказане свідоцтво було видане на підставі помилкової довідки Буківської сільської ради, яка видавалась згідно запису у погосподарській книзі, що нібито ОСОБА_8 належало 1/2 частина будинковолодіння, хоча в дійсності належало 1/3 частини будинку, через те, що загальна площа, яка йому належала, складала 28 кв.м., позивачі просили визнати недійсним запис в погосподарській книзі за 1980-1982 роки в частині належності ОСОБА_8 1/2 частини будинковолодіння АДРЕСА_1, як помилковий, та встановити факт належності ОСОБА_8 1/3 частини вказаного будинковолодіння, що становить 28 кв.м, на підставі погосподарської книги №1 за 1980-1982 роки, особовий рахунок НОМЕР_1.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 06 травня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати рішення Житомирського районного суду м.Житомира та ухвалити нове по суті позовних вимог. Апелянти посилаються на незаконність й необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що встановлення недійсності запису в погосподарській книзі за 1980-1982 роки в частині належності ОСОБА_8 1/2 частини спірного будинковолодіння та встановлення факту належності ОСОБА_8 1/3 частини цього будинковолодіння, що становить 28 кв.м., не створює будь-яких правових наслідків для позивачів, так як на момент ухвалення рішення судом є чинними вищевказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.03.1987 року, а також свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.04.2007 року, згідно яких на даний час кожному з третіх осіб належить по 1/6 частини спірного домоволодіння, яку останні успадкували після смерті ОСОБА_7

З даним висновком погоджується колегія суддів виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи, не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 березня 1987 року ОСОБА_7 отримав у спадщину після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, 1/2 частину будинковолодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 (а.с. 11).

В подальшому, після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, вказану спадщину, а саме 1/2 частину спірного домоволодіння, за законом отримали треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, тобто кожний по 1/3 частині від вказаної 1/2 частини.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно вважав, що, оскільки позивачі позовних вимог щодо визнання недійсними вище перелічених свідоцтв про право на спадщину не заявляли, обґрунтовано відмовив в задоволенні позову, навівши відповідні мотиви.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на правильність судового рішення не впливають.

Рішення суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді