Справа №476/496/15-ц 29.07.2015 29.07.2015 29.07.2015
Провадження №22-ц/784/1877/15
Категорія 48 Суддя першої інстанції: Патрик Ю.Ю.
Доповідач апеляційного суду Кутова Т.З.
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої судді: Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання: Свіщуком О.В.,

за участі позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на заочне рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 27 травня 2015 року за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про

стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Позивачка зазначала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 1 лютого 2013 року, від якого вони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З лютого 2015 року сторони припинили сумісне проживання. Дитина проживає разом з позивачкою, відповідач не заперечує свій обов'язок щодо утримання дитини, має заробіток. Посилаючись на викладене позивачка просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини 2000 грн.

Заочним рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 27 травня 2015 року позов задоволено, з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 6 травня 2015 року стягнуто аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, просить вказане рішення суду змінити та стягнути з нього аліменти в розмірі 309 грн. 60 коп., що, на думку відповідача, буде відповідати його матеріальному стану та вимогам закону, та що не було враховано районним судом.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 1 лютого 2013 року ( а.с. 5).

Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Єланецької селищної ради Миколаївської області, позивачка ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2-3, 7, 8).

Із заяви відповідача про скасування заочного рішення та апеляційної скарги слідує, що наведені факти щодо припинення шлюбних відносин та перебування дитини на утриманні матері відповідач не оспорює, а не погоджується лише з розміром стягнутих аліментів.

Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За такого суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої дитини.

Відповідно до положень ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника, або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні данні про наявність постійного (регулярного) доходу у відповідача, також є вірним висновки суду щодо визначення способу стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, які встановлено положеннями ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення.

Районний суд, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки ОСОБА_2 в розмірі 2000 грн., виходив з наданих позивачкою доказів, які свідчать про можливість відповідача сплачувати вказану суму, як аліменти щомісячно.

Так, в позовній заяві позивачка зазначає, що відповідач працює за межами України і за домовленістю між ними після припинення подружніх відносин, пересилав їй кошти на утримання дитини. На підтвердження такого, позивачкою надано платіжні документами, згідно яких відповідач помісячно перераховував позивачці, користуючись послугами міжнародних платіжних систем, з Російської Федерації кошти, а саме 2 березня 2015 року 200 доларів США, що становило 4579 грн. 41 коп., 3 та 10 квітня 2015 року відповідно 100 та 200 доларів США, та 7 травня 2015 року 5200 російських рублів, що становило 2187 грн. (а.с.19-23).

Суд, посилаючись на вказані докази, дійшов вірного висновку щодо наявності матеріальної можливості у відповідача здійснювати щомісячні платежі аліментів на утримання дитини в розмірі 2000 грн.

В апеляційній скарзі відповідач визнає факт переказів грошових коштів на ім'я відповідачки для утримання сина, але заперечуючи походження вказаних коштів зазначає, що їх позичив у своєї матері, додавши відповідні розписки. Проте, вказані заперечення не можна прийняти до уваги, оскільки факт позичення грошових коштів відповідачем у своєї матері, не спростовує його матеріальну спроможність, а навпаки отримання грошей під зобов'язання їх повернення, вказує на наявність у відповідача самостійного джерела їх надходження (а.с.76,77).

Також, з пояснень відповідача слідує, що з лютого 2015 року він перебував в Російській Федерації маючи наміри працевлаштування, але таке йому не вдалося. Проте, такий довід спростовується доданими позивачкою до заперечень роздруківками фото та інформації з інтернетресурсу «ВКонтакт», вбачається, що в квітні місяці 2015 року, відповідач перебував на відпочинку в Єгипті (а.с. 88 - 99). Своє зображення на вказаній роздруківці та факт перебування на відпочинку в Єгипті, відповідач не заперечував, пояснивши, що до Єгипту він потрапив з Російської Федерації.

Таким чином, вказаний спосіб організації дозвілля відповідачем також підтверджує наявність відповідного доходу у останнього та його матеріальну спроможність продовжувати сплачувати аліменти в тому, розмірі, в якому він сплачував в березні - квітні 2015 року.

Не можна також прийняти до уваги посилання апелянта на незадовільний стан здоров'я, як на обставину, яка є перешкодою в працевлаштуванні, оскільки в установленому законом порядку відповідачу не встановлені обмеження працездатності.

Таким чином, висновки районного суду про те, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на малолітню дитину в розмірі 2000 грн., а обставини, які відповідно до положень ст. 182 СК є підставою для визначення місячного платежу аліментів в меншій сумі на даний час -відсутні.

В той же час, розмір аліментів визначений за вказаним рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 27 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів з набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді