Справа № 303/2320/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

в складі : головуючого - судді Джуги С.Д.

суддів : Мацунича М.В., Панька В.Ф.

при секретарі : Дашковській С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного агентства лісових ресурсів України на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 03 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України про зобов'язання укласти контракт (трудовий договір),-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.01.2014 року у справі №0707/4348/2012, яке вступило в законну силу, його - ОСОБА_1, поновлено на посаді генерального директора агропромислового підприємства «Закарпатагроліс». На виконання даного рішення суду, наказом Голови Державного агентства лісових ресурсів України №61-к від 16.02.2015 року його поновлено на посаді директора з 29.03.2012 року, тобто з часу незаконного звільнення. Пунктом 3 зазначеного наказу зобов'язано голову ліквідаційної комісії ДП «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств» внести зміни до його трудової книжки. Він вважає зазначений пункт передчасним, оскільки це суперечить вимогам Статуту підприємства, згідно з яким його призначає на посаду лише Голова Державного агентства лісових ресурсів, який є його роботодавцем і повинен укладати трудовий договір та вносити відповідні зміни до трудової книжки. Виходячи з особливостей контракту, як форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з врахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору. Оскільки, він призначається на посаду на державне підприємство, то така посада передбачає укладення контракту на підставі і порядку, затвердженому постановою КМУ від 19.03.1993 року № 203 відповідним Положенням, який передбачає порядок укладення контракту з керівником підприємства. Відповідно до п.8 Положення, контракт є підставою для видання наказу (розпорядження) про призначення керівника на посаду (наймання на роботу) з дня, встановленого за угодою сторін у контракті. Тобто, спочатку має бути укладено контракт, а потім наказ керівника, а не навпаки. До сьогоднішнього дня контракт з ним не укладений, а тому п.4 наказу Державного агентства Лісових ресурсів України №61-к від 16.02.2015 року про допущення останнього до виконання обов'язків керівника підприємства фактично не виконується. В ході розгляду справи позивач, відповідно до ст.31 ЦПК України, зменшив заявлені позовні вимоги та просив суд зобов'язати Державне агентство лісових ресурсів України на виконання пункту 5 наказу № 61-к від 16 лютого 2015 року укласти з ним - ОСОБА_1 контракт (трудовий договір), видати відповідний наказ та встановити час допущення його до виконання обов'язків генерального директора державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств» з часу фактичного укладення контракту (трудового договору).

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03 червня 2015 року заявлений позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 13 липня 2015 року заяву Державного агентства лісових ресурсів України про перегляд даного заочного рішення залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі Державне агентство лісових ресурсів України просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування судом обставини, що мають значення по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є таким, коли суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених належними і допустимими доказами, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, правильно витлумачивши ці норми.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушує право позивача на працю і зобов'язаний укласти з відповідачем контракт.

Однак такий висновок не можна визнати обґрунтованим, оскільки суд дійшов його без усебічного з'ясування дійсних обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. (ч.3 ст.21 КЗпП України).

Згідно з пунктами 2,3 постанови КМУ від 19 березня 1993 року №203 та пунктів 4-8 Положення про порядок укладення контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, який затверджений данною постановою, з керівником підприємства, що є у державній власності укладається контракт, який може бути укладений на термін від 1 до 5 років; з керівником підприємства, раніше обраним чи призначеним на посаду, також укладається або переукладається контракт; контракт набуває чинності з моменту його підписання сторонами, якщо інше не передбачено умовами контракту; контракт є підставою для видання наказу(розпорядження) про призначення керівника на посаду (наймання на роботу) з дня, встановленого за угодою сторін у контракті.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно контракту від 15 лютого 2010 року, укладеного між ним та Міністерством аграрної політики України, призначений на посаду генерального директора Головного державного спеціалізованого лісогосподарського агропромислового підприємства «Закарпатагроліс» на термін з 15 лютого 2010 року по 15 лютого 2013 року.

28 березня 2012 року позивача ОСОБА_1 звільнено з посади.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2014 року у справі №0707/4348/2012, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 19 березня 2015 року, наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України про звільнення ОСОБА_1 за №66-п від 28 березня 2012 року скасовано, поновлено Котурбача1.1.на посаді генерального директора агропромислового підприємства «Закарпатагроліс». (а.с.49 -51)

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 грудня 2014 року у справі № 303/7448/14-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06 травня 2015 року, визнано незаконними та скасовано накази Голови Державного агентства лісових ресурсів України №247 -к від 17 квітня 2014 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді генерального директора агропромислового підприємства «Закарпатагроліс» та наказ №250 від 17 квітня 2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора агропромислового підприємства «Закарпатагроліс»., у позовних вимогах ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача укласти з ним трудовий договір (контракт), поновивши його на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25 січня 2014 року на посаді директора державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств» та видати відповідний наказ, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 25.01.2014р. по 25.11.2014 року відмовлено (а.с.41 - 48).

На виконання вищевказаних рішень Мукачівського міськрайонного суду від 25 січня 2015 року та від 30 грудня 2014року, наказом Державного агентства лісових ресурсів України №61 -к від 16.02.2015 року: 1. скасовано накази Голови Державного агентства лісових ресурсів України №247 -к від 17 квітня 2014 року «Про поновлення на роботі ОСОБА_1» та від 17 квітня 2014 року №250 «Про припинення трудового договору та звільнення з посади генерального директора агропромислового підприємства «Закарпатагроліс» ОСОБА_1, 2. поновлено ОСОБА_1 на посаді генерального директора Головного державного спеціалізованого лісогосподарського агропромислового підприємства «Закарпатагроліс» з 29.03.2012 року; 3. голові ліквідаційної комісії державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств» забезпечити внесення змін до трудової книжки ОСОБА_1 відповідно до наказу Міністерства аграрної політики і продовольства України від 15 серпня 2012 року №510 «Про перейменування та затвердження Статуту державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств» та наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 25 вересня 2014 року № 412 «Про ліквідацію державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств»; 4. допущено ОСОБА_1 до виконання обов'язків директора державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств» з 19 лютого 2015 року; 5. управлінню кадрового забезпечення, організаційної роботи та міжнародних відносин Державного агентства лісових ресурсів України привести трудовий договір з ОСОБА_1 у відповідність до вимог чинного законодавства (а.с.6).

З матеріалів справи, зокрема контракту та змісту наказу Державного агентства лісових ресурсів України №61 -к від 16.02.2015 року вбачається, що строк дії контракту, який був укладений з ОСОБА_1 сплив 15 лютого 2013 року, позивача ОСОБА_1 поновлено на роботі з часу його незаконного звільнення - 29 березня 2012 року та допущено до виконання обов'язків директора державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств» з 19 лютого 2015 року.

Наказ Державного агентства лісових ресурсів України № 61-к від 16 лютого 2015 року є чинним і правильність його не оспорюється.

Відповідно до п.2 постанови КМУ України №777 від 03.09.2008 року «Про проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки» суб'єктів управління об'єктів державної власності зобов'язано забезпечити призначення керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки виключно за результатами конкурсного відбору.

Таким чином, законодавством передбачена обов'язкова процедура конкурсного відбору претендентів на посаду керівника державного сектору економіки.

З врахуванням наведеного позовні вимоги позивача про зобов'язання Державного агентства лісових ресурсів України на виконання пункту 5 наказу № 61-к від 16 лютого 2015 року укласти з ним контракт (трудовий договір), видати відповідний наказ та встановити час допущення його до виконання обов'язків генерального директора державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств» з часу фактичного укладення контракту (трудового договору) є безпідставними і не ґрунтується на законі.

Посилання позивача, що п. 4 наказу Державного агентства Лісових ресурсів України №61-к від 16.02.2015 року фактично не виконується і його не допущено до виконання обов'язків керівника підприємства, яким він обґрунтовує заявлений позов, не заслуговують на увагу, оскільки таке жодним чином не підтверджено. Більше того, фактичне невиконання п.4 наказу і недопущення до роботи позивача, не може бути підставою для зобов'язання відповідача укласти з позивачем контракт, оскільки строк дії раніше укладеного з позивачем контракту сплив, а вищенаведеним законодавством встановлений певний порядок і процедура укладення контракту з керівником підприємства, що є у державній власності.

З врахуванням викладеного рішення суду першої інстанції, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 в заявленому позові з вищенаведених підстав.

Оскільки рішення суду першої інстанції скасовується та відмовляється у задоволенні позову ОСОБА_1, у забезпечення якого ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 24 квітня 2015 року заборонено голові ліквідаційної комісії державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств» та Державному агентству лісових ресурсів України вчиняти дії, пов'язані з внесенням змін до трудової книжки чи виданням наказів, пов'язаних із звільненням ОСОБА_1 з посади, ця ухвала суду згідно ч.6 ст. 154 ЦПК України втрачає чинність з 21 жовтня 2015 року - вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набранням судовим рішенням законної сили.

Виходячи з вищезазначеного та керуючись вимогами 307, 309 , 313, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу Державного агентства лісових ресурсів України - задовольнити.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 03 червня 2015 року - скасувати, ухваливши нове рішення.

У позові ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України про зобов'язання укласти контракт (трудовий договір) - відмовити.

Визнати, що ухвала Мукачівського міськрайонного суду від 24 квітня 2015 року про забезпечення позову втратила чинність з дня набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :