Ухвала

іменем україни

07 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Дем'яносова М.В.,

Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення апеляційного суду Київської області від 09 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 21 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі − ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»), та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 300 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 14,5 % річних з кінцевим терміном повернення 13 січня 2013 року.

22 січня 2008 року у забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого останні передали в іпотеку банку приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 215,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу.

17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги. Крім того, цього ж дня між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено також договір про передачу прав за договорами забезпечення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1423, відповідно до умов якого право кредитора перейшло до позивача.

У порушення умов кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 01 серпня 2013 року утворилась заборгованість на загальну суму 108 530 грн 80 коп.

На підставі наведеного ТОВ «Кредитні ініціативи» просило суд звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 21 січня 2008 року на приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» (кафе на 44 посадочних місць), загальною площею 215,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області

від 18 лютого 2014 року позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» (кафе на 44 посадочних місць), загальною площею 215,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В. 24 січня 2005 року за реєстровим номером 65, зареєстрованого в КП АРБ Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації 24 січня 2005 року за № 7810502, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором від 21 січня 2008 року № 10 в сумі 108 530 грн 80 коп., що складається із: заборгованості за кредитом - 84 398 грн 01 коп., заборгованості за відсотками - 19 312 грн 25 коп., пені - 4 820 грн 54 коп., шляхом проведення публічних торгів з початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид товару на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 09 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 21 січня 2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 300 000 грн зі сплатою 14,5 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення 13 січня 2013 року.

22 січня 2008 року у забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого останні передали в іпотеку банку приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 215,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу.

17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги. Крім того, цього ж дня між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено також договір про передачу прав за договорами забезпечення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1423.

У порушення умов кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 01 серпня 2013 року утворилась заборгованість на загальну суму 108 530 грн 80 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_3 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, ТОВ «Кредитні ініціативи», яке на підставі договору про відступлення права вимоги та договору про передачу прав за договором забезпечення, укладених 17 грудня 2012 року з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», набуло право на вимогу кредитної заборгованості, має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що відповідає вимогам ст. 33 Закону України «Про іпотеку».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що вирішуючи даний спір, районний суд не перевірив, чи дотримано вимоги ст. 513 ЦК України щодо форми договору відступлення права вимоги, чи зареєстровано відомості про таке відступлення у встановленому законодавством порядку. Крім того, звертав увагу на те, що позивач всупереч вимогам ст. ст. 10, 57-60 ЦПК України не надав суду доказів належного оформлення сторонами (підписання та скріплення відбитком печаток сторін) реєстру позичальників в основній формі та державної реєстрації відомостей про відступлення прав за іпотечним договором від 22 січня 2008 року.

Колегія суддів суду касаційної інстанції не може повністю погодитися з висновками апеляційного суду з огляду на наступне.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року рішення апеляційного суду Київської області від 26 травня 2014 року у зазначеній цивільній справі було скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав того, що, перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності належного підтвердження відступлення права вимоги, апеляційний суд не звернув уваги на те, що у разі наявності нотаріально завіреного договору забезпечення кредиту (іпотеки, застави) на виконання припису ч. 1 ст. 513 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843582/ed_2014_07_07/pravo1/T030435.html?pravo=1> додатково укладається договір відступлення права вимоги заставодержателя або іпотекодержателя за відповідним договором забезпечення, не перевірив, чи дотримано вимоги ст. 513 ЦК України щодо форми договору відступлення права вимоги, чи зареєстровано відомості про таке відступлення у встановленому законодавством порядку, фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи в повному обсязі не встановив.

Відповідно до п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» висновки та мотиви, з яких скасовано рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Висновками та мотивами, з яких скасовано рішення, необхідно вважати положення мотивувальної та резолютивної частин ухвали суду касаційної інстанції щодо наявності передбачених статтею 338 ЦПК України підстав для скасування судового рішення і передачі справи на новий розгляд та їх кваліфікації процесуальним законодавством як таких.

При новому розгляді справи суд апеляційної інстанції в порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи не врахував висновків колегії суддів суду касаційної інстанції, двічі оголошуючи перерву в судових засіданнях, не роз'яснив позивачу його обов'язок подати вищезазначені докази, в результаті чого ухвалив рішення, не встановивши при цьому фактичних обставин справи.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, на зазначені обставини не звернув уваги, не встановив фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, належним чином не виконав вимог ухвали суду касаційної інстанції, а тому судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 09 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді: В.С. Висоцька

М.В. Дем'яносов

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська