АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_2,

Суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_8 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк", треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання договору поруки припиненим та визнання зобов"язань за договором поруки припиненими, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк", треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_8, про визнання договору поруки припиненим та визнання зобовязань за договором поруки припиненими, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 79410-SOGL, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 76450,00грн. на термін до 25.01.2010 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за його користування в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

На забезпечення виконання умов цього кредитного договору 01.08.2007 р. між банком, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладені договори поруки Позивачем направлялася відповідачам досудова вимога, яка ними не виконана.

У звязку із неналежним виконанням зобовязання за кредитним договором станом на 18.05.2015 року виникла заборгованість у розмірі 211353,78 грн., яка складається з 45140,30грн. заборгованість за кредитом, 166213,48грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

З урахуванням того, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2012 року стягнуто із відповідача сума заборгованості у розмірі 132014 грн. 15 коп., сума яка підлягає стягненню становить 70747,69грн., а також штрафи відповідно до договору 250,00 (фіксована частина), 3537,38грн. (процентна складова).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_6 (і.н. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість зі сплати відсотків за договором про видачу траншу №79410-CRED від 01.08.2007 року, яка утворилася за період з 23.07.2012 року по 18.05.2015 року включно у розмірі 51002,55 грн., штрафи - 2550,13 грн. (відсоткова складова) та 250,00 грн. (фіксована частина), що у підсумку дорівнює 53802,68 грн., та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 538,03 грн., а загалом 54340 (пятдесят чотири тисячі триста сорок) гривень 71 копійку.

У задоволенні решти позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_8 задоволено.

Визнано припиненим договір поруки №79410-2, укладений 01.08.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_8 (і.н. НОМЕР_2).

Визнано зобовязання ОСОБА_8 (і.н. НОМЕР_2) за договором поруки №79410-2, укладеного 01.08.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_8, припиненими.

Стягнуто із Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_8 (і.н. НОМЕР_2) судові витрати зі сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_7 задоволено.

Визнано припиненим договір поруки №79410-1, укладений 01.08.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_7 (і.н. НОМЕР_3).

Визнано зобовязання ОСОБА_7 (і.н. НОМЕР_3) за договором поруки №79410-1, укладеного 01.08.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_7, припиненими.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі апелянт, просить скасувати частково рішення суду першої інстанції і ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржувалось.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 укладено кредитну угоду №79410-SOGL, за умовами якої ПАТ КБ «ПриватБанк» надав останньому 76450,00грн. зі строком повернення не пізніше 25.01.2010р. (а.с.11-14).

Відповідно до п. 1.3. кредитної угоди строк повернення кредиту та окремих частин - траншей кредиту, встановлюється договорами о видачі траншей кредиту, а також графіками погашення кредиту та процентів, які є невід'ємними додатками до договору про видачу траншу.

Згідно п. 4.9. кредитної угоди сторони погодили, що кількість днів у рік 360 днів.

Пунктом 6.6. кредитної угоди при порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цією угодою понад 120 днів, у зв'язку з чим банк вимушений буде звернутися до суду, позичальник повинен сплатити банку штраф у розмірі 250грн. + 5% від суми позову.

01 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 було укладено договір про видачу траншу № 79410-CRED, згідно якого банк зобов'язується надати кредитні кошти в частині загального кредиту, встановленого п. 1.2. кредитної угоди №79410-SOGL у сумі 76450,00грн.

Пунктом 4.3. договору про видачу траншу позичальник сплачує банку проценти за користування траншем кредиту в розмірі 40% річних на загальну суму заборгованості.

01 серпня 2007р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки №79410-1 предметом якого було надання поруки останньої перед ПАТ КБ «Приватбанк» за виконання ОСОБА_6 своїх обовязків за кредитною угодою від 01 серпня 2007 року № 79410 (а.с.16).

Відповідно до розрахунку заборгованості ПАТ КБ "ПриватБанк" за договором №79410-SOGL станом на 18.05.2015 рік ОСОБА_6 має заборгованість у розмірі 211 353,78грн., яка складається з: 45 140,30 заборгованість за кредитом, 166 213,48грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 166 213,48грн. - несплачені проценти на прострочену заборгованість, з урахуванням вже стягнутої суми за рішенням суду у розмірі 140 606,09грн. сума заборгованості становить 70 747,69грн., штраф (фіксована частина) 250грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) 3 537,38грн. (а.с.4).

В матеріалах справи є засвідчена копія цивільної справи № 2/0417/5972/2012 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про стягнення заборгованості за кредитним договором №79410-SOGL від 01.08.2007р., з якої вбачається, що ПАТ КБ "Приватбанк" звернулися до суду 27 липня 2012 року (а.с.144-148).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2012 року, яке набрало законної сили 25 жовтня 2012 року, яким позовні вимоги Аублічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 130 606,09грн. та судовий збір у розмірі 1 408,06грн. Стягнуто з ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 10000,00грн. В решті позову відмовлено (а.с.146-147).

Цим рішенням відмовлено у стягнення заборгованості з поручителів ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Також, рішенням суду було стягнуто заборгованість, яка утворилася станом на 23.07.2012 року.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

З договорів поруки від 01 серпня 2007 року № 79410-1 та № 79410-2 вбачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником або поручителем основного зобов'язання перед ПАТ КБ "ПриватБанк" не може розглядатися як встановлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 01.08.2007 року № 79410- SOGL погашення кредиту позичальником припинилося з 2009 року.

Відповідно до положень ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Нормами ст. 258 ЦК України визначено спеціальну позовну давність в один рік, яка застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

В силу ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з приписами ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Роз'ясненнями, наданими в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Доводи апелянта щодо застосування строків позовної давності спростовується, тим що ПАТ КБ "ПриватБанк" звертався до суду з позовом до відповідачів 25.07.2012 року, по якому було ухвалено судове рішення про стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_6

Таким чином, перебіг позовної давності для вимог про стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_6 за договором про видачу траншу № 79410-CRED від 01.08.2007 року був перерваний з дати звернення ПАТ КБ "ПриватБанк" до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, тобто 25.07.2012р.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, задовольнивши частково позов ПАТ КБ «Приват Банк».

Зясувавши в достатньому повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року, в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: