Справа № 226/3702/15-ц
Cправа № 226/3702/15-ц
Провадження № 2/226/1653/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року м. Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватне підприємство «ПЖФ Гарант-Сервіс», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого вказала, що на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2012 року їй належить житлова квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, в якій разом з нею зареєстровані її чоловік ОСОБА_3, її племінниця ОСОБА_4 та відповідач, що є її онуком. У спірній квартирі останній зареєстрований з 08.02.2013 року по теперішній час, але ніколи в неї не проживав. Реєстрація за вказаною адресою відповідачу була необхідна для навчання у вечірній школі м.Димитрова. Відповідач жодного разу не виявив бажання проживати разом з нею, всі обовязки по сплаті комунальних платежів виконуються нею самостійно. На даний час відповідач фактично проживає на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та не має можливості і коштів для того, щоб приїхати до м.Димитров та знятися з реєстраційного обліку. Вона має намір оформити субсидію на оплату житлово-комунальних полуг. Тому позивач з метою усунення перешкод у користуванні належним їй житлом, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до цивільно-процесуавльного законодавства.

Представник третьої особи привадного підприємства «ПЖФ «Гарант-Сервіс» також до суду не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2, належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.03.2012 року, посвідченого 24.03.2012 року приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області, реєстровий номер 879. Право власності позивача на придбану квартиру зареєстровано у комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» Димитровської міської ради 04.04.2012 року у реєстровій книзі № 8 за реєстровим № 44, що підтверджується відповідним договором, витягами про державну реєстрацію прав, з Державного реєстру правочинів (а.с.6, 7, 8).

Позивач ОСОБА_1 є бабусею відповідача ОСОБА_2, що встановлено на підставі свідоцтв про народження відповідача та його матері ОСОБА_5 (до шлюбу ОСОБА_1) (а.с.9, 10).

У вищевказаній квартирі зареєстровані: з 24.04.2012 року в якості власника - позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її чоловік ОСОБА_3А, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 18.05.2012 року племінниця позивача - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та з 08.02.2013 року онук позивача відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що свідчить довідка приватного підприємства «ПЖФ Гарант-Сервіс» від 02.12.2015 року (а.с.14).

Відповідно до акту приватного підприємства «ПЖФ Гарант-Сервіс» від 02.12.2015 року, виготовленого спеціалістами підприємства за участю мешканців-сусідів, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з лютого 2013 року по день складання акту за адресою: АДРЕСА_2, не проживав (а.с.13).

Дану обставину у судовому засіданні підтвердили допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_6, мешканка квартири № 54 будинку № 44 м-ну «Молодіжний» в м.Димитров, суду пояснила, що позивач її сусідка, балкони їх квартир розташовані поряд на третьому поверсі. Позивач разом з чоловіком заселилася до своєї квартири приблизно три роки тому. З ними більш ніхто не мешкає. Їй відомо, що у позивача є онук ОСОБА_2, котрий приблизно два роки тому в останнє приїжджав до бабусі на декілька днів, оскільки здавав іспити у вечірній школі. Зараз онук позивача мешкає у Криму з батьками.

Свідок ОСОБА_7, мешканка квартири № 61 будинку № 44 м-ну «Молодіжний» в м.Димитров, суду пояснила, що позивач її сусідка з квартири № 67, яка вселилася до їх будинку приблизно два-три роки тому. Вона підтверджує, що онук позивача ніколи не мешкав разом з нею. Позивач мешкає удвох зі своїм чоловіком. ОСОБА_2 вона не знає.

За приписами ст.41 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності, гарантує право власності, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Згідно за ст.150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання та проживання членів їх сімей, та вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою розташування житлового приміщення позивача, належного їй на праві приватної власності, членом її сімї не являється, ніколи не мешкав у даному житловому приміщенні, також він не є співвласником спірної житлової площі позивача.

Враховуючи вищенаведене, а саме те, що відповідач не є членом сімї позивача, будь-яких договорів щодо користування квартирою позивача між сторонами не встановлено, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі ст.150 ЖК України, 386 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 213, 214, 215, 226, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватне підприємство «ПЖФ Гарант-Сервіс», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою номер 67 (шістдесят сім) у будинку номер 44 (сорок чотири) на мікрорайоні «Молодіжний» у місті Димитров Донецької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати судову скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 25.12.2015 року.

Суддя Ж.Є.Редько