Апеляційний суд міста Києва

Справа № 760/1479/13-ц Головуючий у суді першої інстанції: Демидовська А.І.
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :
Головуючого Волошиної В.М.
Суддів Слюсар Т.А., Ящук Т.І.
при секретарі Крічфалуши С.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення коштів.
Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
Позовні вимоги мотивовані тим, що її чоловік ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України на посаді командира кадру протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону 55 окремої артилерійської бригади.
ІНФОРМАЦІЯ_1 під час кросу ОСОБА_2 помер внаслідок гострого панкреатиту у формі панкреонекрозу, його смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до Акту спеціального розслідування, складеного 22 квітня 2008 року смерть настала внаслідок захворювання та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
У постанові військово-лікарської комісії Південного регіону, прийнятої на підставі протоколу № 217 від 12 червня 2008 року, зазначено, що захворювання ОСОБА_2 гострий панкреатит у формі панкреонекрозу, яке призвело до смерті, пов`язане з проходженням військової служби.
Відповідач відмовився виплатити їй одноразову грошову допомогу.
Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2010 року залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2011 року, позов задоволено. Зобов`язано відповідача нарахувати, а ІНФОРМАЦІЯ_2 виплатити їй одноразову грошову допомогу в розмірі десятирічного грошового забезпечення за останньою посадою на день смерті ОСОБА_2 . За рішенням суду вона отримала кошти за виконавчим листом у грудні 2011 року.
Справа неодноразово розглядалася судами.
Останнім рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення коштів відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду позивач ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні. На її думку, суд безпідставно відмовив у задоволенні її позовних вимог щодо застосування ст.625 ч.2 ЦК України та нарахування за невиплату належної їй суми інфляційних втрат після смерті чоловіка., оскільки рішення суду було виконано через виконавчу службу та вона з цього приводу була змушена звертатися до різних органів з приводу ухилення відповідача від виконання рішення суду.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (п.2, ч.1 ст. 307 ЦПК України).

Положенням п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав до задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Проте, погодитися з такими висновками суду не можна дивлячиь на таке.
Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 р. №14 "Про судове рішення у цивільній справі" обгунтованим визнається рішення , в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи , висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.
Судом встановлено, що 21 квітня 2008 року під час виконання обов`язків військової служби помер ОСОБА_2 , який був чоловіком позивача ОСОБА_1 .
У листопаді 2008 року Міністерством оборони України відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги.
Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2010 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2011 року, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано неправомірними дії Запорізького обласного військового комісаріату Міністерства оборони України в особі Департаменту фінансів Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_2 та зобов`язано Міністерство оборони України в особі Департаменту фінансів Міністерства оборони України нарахувати, а Запорізький військовий комісаріат виплатити одноразову грошову допомогу дружині померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , обчислену у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 409 від 25 травня 2008 року, в розмірі десятирічного грошового забезпечення за останньою посадою військовослужбовця.
Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України від 18 травня 2011 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого 19 квітня 2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у справі № 2-а-210/2010.
З листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/3/6/8441/105 від 17 листопада 2011 року вбачається, що 16 листопада 2011 року останнє перерахувало ІНФОРМАЦІЯ_3 грошові кошти в сумі 141840 гривень для здійснення виплати позивачу.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України від 03 грудня 2012 року закінчено виконавче провадження в зв`язку з його фактичним виконанням на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження.
Положенням ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу : урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценті річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нормами Закону від 3 липня 1991 р. № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні.
Згідно із ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у разі загибелі (смерті) військовослужбовця Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, який перебував на кадровій військовій службі або проходив військову службу за контрактом, під час виконання ним обов`язків військової служби сім`ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності - його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 (далі - Порядок) визначено, що у разі загибелі (смерті) під час виконання обов`язків військової служби військовослужбовця, який перебував на кадровій військовій службі або проходив військову службу за контрактом, військовослужбовця строкової військової служби, військовозобов`язаного чи резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві сім`ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності - його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, який перебував на кадровій військовій службі або проходив військову службу за контрактом, а в разі її відсутності - його батькам та утриманцям - у розмірі десятирічного грошового забезпечення зазначеного військовослужбовця за останньою посадою, яку він займав на день загибелі (смерті), виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років.
При цьому Порядком передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги здійснюється в порядку черговості відповідно до дати подання документів згідно з переліком до уповноваженого органу. Керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку. Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.
Таким чином, вищевказаними нормами чітко визначено обставини за яких здійснюється виплата грошової допомоги (факт смерті (загибелі) громадянина України, який перебуває на службі в Збройних Силах України під час виконання ним обов`язків по військовій службі), коло суб`єктів, які мають право на її отримання (члени сім`ї військовослужбовця), а також установлені конкретні розмір (десятирічне грошове забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою і строки, згідно з якими зобов`язані діяти відповідні особи за наданими їм повноваженнями під час призначення і виплати одноразової грошової допомоги (подача висновку головному розпорядникові бюджетних коштів - 15 днів і 1 місяць на призначення одноразової грошової допомоги).
Такі вимоги закону відповідачем не були виконані, що спонукало позивача звертатися до суду за захистом порушеного права.
За правилами ч.4 ст.338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Скасовуючи рішення суду першої та апеляційної інстанцій касаційна інстанції ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ звернула увагу цих судів щодо застосування до правовідносин, які виникли між сторонами вищезазначених норм матеріального права.
Окрім того зазначив, що оскільки згідно із Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та вищевказаним Порядком обов`язок Міністерства оборони України по виплаті на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як члену сім`ї померлого військовослужбовця під час здійснення обов`язків військової служби, від реалізації якого відповідач ухилився, в дійсності існував до прийняття Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 10 червня 2010 року постанови, що набрала законної сили і яка лише вдруге засвідчує, що відповідні факти та обставини мали місце раніше, тобто невиплата суми коштів при настанні певної події протягом 45 днів з моменту звернення, як це безпосередньо визначено актами цивільного законодавства, тому в даному випадку ч. 2 ст. 625 ЦК України повинна застосовуватися з моменту настання строку, безпосередньо за час прострочення і до моменту фактичного виконання зобов`язання, тобто з 03 листопада 2008 року по 16 листопада 2011 року.
Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справ на новий розгляд, змінює або ухвалює нове рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 460,98 грн.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-
в и р і ш и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 46 098,00 грн. інфляційних втрат за період з 03 листопада 2008 року по 16 листопада 2011 року.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь держави судовий збір у розмірі 460,98 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.
Головуючий:
Судді: