Провадження № 22-ц/780/2562/15 Доповідач у 2 інстанції Коцюрба О. П.
Категорія 9 27.07.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

27 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Сержанюка А.С.,

При секретарі - Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дерун А.А. про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів. -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся в Білоцерківський міськрайонний суд Київської області з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 та зміну черговості одержання права на спадкування, посилаючись на те, що він проживав з ОСОБА_6 однією сім»єю понад 14 років. Сім»я ОСОБА_3 і ОСОБА_6 проживала в квартирі АДРЕСА_1, там же він був зареєстрований.

Після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина на 1/ 2 частину житлового будинку АДРЕСА_2, який належав на праві власності ОСОБА_6, згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, на квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_6 згідно з свідоцтвом про право власності на житло, земельну ділянку площею 0,0179 га., по АДРЕСА_2, яка належала померлій згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 30.05.2008 року, земельну ділянку площею 0,0466 га., по АДРЕСА_2, яка, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 30.05.2008 року належала ОСОБА_6

Він прийняв спадщину, подав заяву до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дерун А.А. в установлений законом шестимісячний строк. Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_6 була заведена, але так як на спадщину претендують відповідачі по справі, які за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.03.2014 року встановили факт родинних відносин з ОСОБА_6 і між ними є спір про право на спадщину, просив суд позов задовольнити, встановити факт проживання позивача однією сім»єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 з 20.09.2000 року по момент смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та змінити йому черговість одержання права на спадкування, включивши його до кола спадкоємців другої черги за законом.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Встановлено юридичний факт проживання однією сімє»ю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме, факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_6 в період часу з 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Змінено черговість одержання права на спадкування за законом та визнано за ОСОБА_3 право на спадкування після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкоємцями, які прийняли спадщину.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просив, скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2015 року, ухвалити по справі нове рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалене при недоведеності позивачем обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, судом не встановлені обставини, наявність яких є підставою для задоволення позовних вимог, судом не дано оцінки доказам, які надані відповідачами. подав апеляційну скаргу в якій просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2015 року, в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів

вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6, виданим 20.11.2013 року відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

З заявами про прийняття спадщини за законом, до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області звернулися сторони по справі.

В судовому засіданні позивач послався на те, що ОСОБА_6 була його цивільною дружиною, з якою він прожив понад чотирнадцять років. Так як на спадщину претендують і відповідачі по справі, і між ними виник спір, він вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції, послався, як на належні та допустимі докази на довідку КП Білоцерківської міської ради Київської області ЖЕК- 6 від 29.07.2014 року №1730, в якій вказано, що ОСОБА_3 проживав без реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 з 20.09.2000 року по 02.08.2011 року, а зареєстрований і проживає в цій квартирі з 02.08.2011 року по даний час, акт від 29.07.2014 року, затвердженого начальником ЖЕК-6, складеного з участю сусідів по квартирі АДРЕСА_1, щодо проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_6 з 2000 року, довіреність, видану ОСОБА_6 на ім»я ОСОБА_3 від 28.08.2012 року, якою позивачу було доручено отримання Національної картки, ПІН - конверту та компенсаційних коштів з поточного рахунку ОСОБА_6 у АТ «Ощадбанк», довіреністю від 22.08.2011 року, якою ОСОБА_6 уповноважувала ОСОБА_3 бути її представником в судових органах, копію спадкової справи, пояснення свідків.

Такі висновки Білоцерківського міськрайонного суду Київської області колегія суддів вважає помилковими так як відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК

України про те, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з роз'яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення (Витяг)» до заяви про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтво про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки із по господарських книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і не рухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності), заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями цієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив та виклав у п. 5.2 Листа від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» те, що черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК України).

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем. Тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), 2) матеріальне забезпечення спадкодавця, 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири, 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3, 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову, необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем не доведена, відповідними засобами доказування, наявність вище перелічених юридичних фактів у їх сукупності.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено судове рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, при недоведеності ним позовних вимог.

Так як рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2015 року є незаконним, ухвалене з порушенням чинного законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2015 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2015 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: