Ухвала

іменем україни

30 грудня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 09 грудня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міського районного управління юстиції у виконавчому провадженні про вселення в якому стягувачем є ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 звернулися до суду із «заявою-скаргою», якою просили зупинити виконавче провадження до вирішення справи Уманським міськрайонним судом Черкаської області щодо зняття ОСОБА_4 з реєстрації та не вселення, а також за їх завою про перегляд рішення суду від 24 вересня 2012 року за нововиявленими обставинами; притягнути державного виконавця ОСОБА_5 до відповідальності, мотивуючи про те, що у ході виконавчого провадження про вселення стягувача ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 державним виконавцем та ОСОБА_4 було вибито вікна та вчинено ряд незаконних дій, які порушують права малолітньої дитини скаржниці, що, на думку скаржниці та її представника, є підставою для задоволення цієї заяви.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 09 грудня 2015 року, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанцій та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відмовляючи у задоволені скарги суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що заявником не надано належних та допустимих доказів того, що при виконанні своїх службових обов'язків державним виконавцем порушено Закон України «Про виконавче провадження», які б давали підстави для задоволення заяви.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міського районного управління юстиції у виконавчому провадженні про вселення в якому стягувачем є ОСОБА_4.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов і кримінальних справ