УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

07 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, Виконавчого комітету Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про стягнення грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 06 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, Виконавчого комітету Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про стягнення грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення, зазначаючи, що він є капітаном запасу Збройних Сил із вислугою 31 рік військової служби, інвалідом війни, учасником бойових дій у Афганістані. Після звільнення зі Збройних Сил за станом здоров'я, рішенням Люцернянської сільської ради, оформленим протоколом від 13 липня 1993 року № 3, його було постановлено на квартирний облік позачергового отримання житла як учасника бойових дій у Афганістані та офіцера, звільненого в запас. Оскільки він потребує поліпшення житлових умов та має право на одержання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення, він звернувся до відповідачів з відповідною заявою, однак у виплаті грошової компенсації йому було відмовлено.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просив стягнути солідарно з Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області та Виконавчого комітету Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області на його користь грошову компенсацію у розмірі 337 880 грн 40 коп.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 06 травня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як установлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_3 є капітаном запасу Збройних Сил із вислугою 31 рік військової служби, інвалідом війни, учасником бойових дій у Афганістані (а. с. 11, 42, 43).

Після звільнення зі Збройних Сил за станом здоров'я рішенням Люцернянської сільської ради, оформленим протоколом від 13 липня 1993 року № 3, його постановлено на квартирний облік позачергового отримання житла як учасника бойових дій у Афганістані та офіцера, звільненого в запас (а. с. 20, 21-25, 29, 30-32, 33, 36, 39, 67, 93).

Дотепер він житла не отримав, тому звернувся до Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області та Виконавчого комітету Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про виплату йому грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення, однак у виплаті грошової компенсації йому було відмовлено (а. с. 14-16).

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, відмовляючи в позові із посиланням на ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку визначення розміру та надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення» від 08 жовтня 2012 року № 1036, постанову Кабінету Міністрів України «Про Комплексну програму забезпечення житлом військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби та членів їх сімей» від 29 листопада 1999 року № 2166, виходив із того, що Люцернянська сільська рада Вільнянського району Запорізької області та Виконавчий комітет Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області є органами місцевого самоврядування, а не центральними органами виконавчої влади, тому не уповноважені державою надавати компенсацію військовослужбовцям за належне їм для отримання жиле приміщення.

Колегія суддів погоджується з висновками судів з огляду на таке.

Статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку визначення розміру та надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення» від 08 жовтня 2012 року № 1036, яка втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2014 року № 71, установлено, що надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення здійснюється в межах коштів, що передбачаються у державному бюджеті на виконання Комплексної програми забезпечення житлом військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби та членів їх сімей, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 1999 року № 2166.

На час звернення позивача до суду вказана постанова № 1036 втратила чинність. Разом із тим п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про Комплексну програму забезпечення житлом військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби та членів їх сімей» від 29 листопада 1999 року № 2166, що є чинною, визначено, що фінансове забезпечення Програми здійснюється за рахунок і в межах видатків, визначених її виконавцям - міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади у Державному бюджеті України на відповідний рік, та інших джерел.

Отже на органи місцевого самоврядування Люцернянської територіальної громади не може бути покладено обов'язок з компенсації позивачу вартості належного для отримання житлового приміщення, що не позбавляє позивача звернутися за отриманням такої компенсації відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Отже судові рішення у справі ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік