Справа № 200/3812/15-ц
Провадження № 2/200/1720/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дід ОСОБА_2- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся - ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_5 помер його батько ОСОБА_7. Згідно свідоцтва про зміну імені від 31.10.2013 року в нього змінилося прізвище з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2". Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_7 є його син - позивач ОСОБА_2 При цьому у даному випадку застосовується правило трансмісії, встановлене положеннями ст. 1276 ЦК України, оскільки після смерті діда ОСОБА_5 спадщину прийняла за правилами ч.3 ст. 1268 ЦК України його дружина ОСОБА_6, після смерті якої з заявою про прийняття спадщини звернувся батько ОСОБА_2 - ОСОБА_7, але своїх спадкових прав оформити не встиг, оскільки сам помер менше, ніж через місяць після смерті бабусі, тобто ІНФОРМАЦІЯ_5. Він, позивач, зі свого боку успадковує спадщину після смерті і батька і бабусі в порядку спадкової трансмісії. Відповідачі за позовом є його родичами - дядькою та тіткою його померлого батька, які є спадкоємцями третьої черги згідно ст. 1263 ЦК України та які також звернулися із заявами про прицняття спадщини після смерті його батька, але оскільки вони є спадкоємцями наступної після його черги спадкування, то в даному разі за наявності його заяв про прийняття спадщини вони право на спадкування після смерті його бабусі та батька не отримують. Після смерті бабусі та батька він своєчасно, в межах встановленого законом шестимісячного строку подав до нотаріальної контори за місцем смерті заяви про прийняття спадщини, проте постановою про відмову у посвідченні нотаріальної дії Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою від 21.01.2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру НОМЕР_1, розташовану в АДРЕСА_1 на тій підставі, що він не надав правовстановлюючого документу на дане спадкове майно, який у нього відсутній.

Посилаючись на зазначене, позивач просить визнати за ним право власності на квартиру НОМЕР_1, розташовану в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені в позові, позовні вимоги підтримав. В дане судове засідання представник позивача не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 проти позовних вимог позивача не заперечував та пояснив, що позивач ОСОБА_2 має право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7, який є спадкоємцем після смерті своїх померлих батьків. В дане судове засідання ОСОБА_4 не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

В судове засідання ОСОБА_3 не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила.

В судове засідання представник третьої особи не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.

Вислухавши осіб, які з"явилися, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини згідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 цієї статі часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживанняспадкодавця.

Згідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітомі за закономможуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкуванняпочергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкуванняза законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкуванняза законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Згідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкуванняза законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єюне менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до ч.2 цієї статті - у п'яту чергу право на спадкуванняза законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітняабо непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Згідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно до ч. 2, 3 цієї статті - спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них; спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майнаабо транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітомчи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.2 цієї статті - не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ч.3 даної статті - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до 4 цієї статті - малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщинине проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусузаяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно до ч.3 даної особи - особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Відповідно до ч.4 даної статті - заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особиподають її батьки (усиновлювачі), опікун.

Відповідно до ч.5 цієї статті - особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч.2 цієї статті - якщо виникнення у особи права на спадкуваннязалежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно до 2 цієї статті, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусуза місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 цієї статті - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітомабо за закономможе відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусуза місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 цієї статті - неповнолітня особавіком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Згідно до ч. 4, 5, 6 даної статті - батьки (усиновлювачі), опікунможуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітомабо за закономпомер після відкриття спадщиниі не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно до ч.2 цієї статті - право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріусаза видачею йому свідоцтва про право на спадщинуна нерухоме майно.

Згідно до ч.2 даної статті, якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'якожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщинувидається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували між собою у шлюбі та є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 13.07.2013 року № 6.

ОСОБА_7 є батьком позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 10.10.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 735.

Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3, виданого 31.10.2013 року Рязанським відділом ЗАГС Управління ЗАГС м. Москви, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, змінив прізвище з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2".

Тобто позивач є рідним онуком ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та сином ОСОБА_7.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7, ОСОБА_5 ОСОБА_6 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1, а саме - по 1/3 частці квартири кожному, що підтверджується листом КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 30.10.2014 року № 12040.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дід позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим 12.07.2013 року відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 2511.

Як вбачається із копії спадкової справи № 455/2012, заведеної Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_5, з заявою після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, для прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори звернулися ОСОБА_7, який в заяві відмовився від одержання спадкового майна на користь дружини померлого ОСОБА_6; а також ОСОБА_6

27.12.2012 року Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданим 12.07.2013 року відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 2780.

Як вбачається із копії спадкової справи № 443/2013, заведеної Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_6, з заявою після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, для прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори у передбачений законом строк звернулися її син ОСОБА_7, позивач ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6, виданим 18.05.2013 року Люблинським відділом ЗАГС Управління ЗАГС м. Москви, актовий запис № 2239.

Як вбачається із копії спадкової справи № 642/2013, заведеної Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_7, з заявою після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, для прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори у передбачений законом строк звернулися його тітка ОСОБА_11, дядько ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7 - ОСОБА_2.

Постановою завідуючої Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 21.01.2015 року представнику ОСОБА_2 відмовлено у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру НОМЕР_1, розташовану у АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, у зв"язку з відсутністю оригіналу права власності на спадкове майно.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_6 її єдиним спадкоємцем за законом першої черги був ОСОБА_7. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_7 є його рідний син - позивач у даній справі ОСОБА_2 При цьому, у даному випадку застосовується правило трансмісії, встановлене положеннями ст. 1276 ЦК України, оскільки після смерті діда ОСОБА_5 спадщину прийняла за правилами ч.3 ст. 1268 ЦК України його дружина ОСОБА_6, після смерті якої з заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори звернувся батько ОСОБА_2 - ОСОБА_7, який не встиг її прийняти в зв"язку зі своєю смертю, тому право на прийняття належної йому частки спадщини перейшло до позивача.

З огляду на встановлені судом обставини та наведені вимоги чинного законодавства України, позивач, який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про отримання спадщини, а тому прийняв спадщину після смерті як бабусі так і батька в порядку спадкової трансмісії.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_12 позовні вимоги визнав, посилаючись на наявність права у позивача на отримання спадщини після смерті бабусі та батька, тому відповідно до положень ст. 61 ЦПК України визнані відповідачем обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування на квартиру НОМЕР_1, розташовану в АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають понесені витрати по справі - сплачений судовий збір у розмірі 1827,00 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені витрати по справі - сплачений судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені витрати по справі - сплачений судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.О. Кудрявцева