Справа № 667/4099/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 р.

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

при секретарі Сільчик Т.В.

за участю заявника (відповідача) ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі №667/4099/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

25 червня 2015 року Комсомольським районним судом м. Херсона ухвалене заочне рішення за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, просить скасувати вищезазначене судове рішення.

На обґрунтування скасування судового рішення зазначив такі обставини:

Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд скористався неявкою відповідачів до суду і прийняв заочне рішення, тоді як відповідачі займаються бізнесом і дуже часто не перебувають у м. Херсоні, у звязку з чим не змогли зявитися до суду та повідомити про причини неявки, було порушено право на судовий захист сторін.

Згідно ч.2 ст.169 ЦПК України, згідно якої у разі неявки представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд може відкласти її розгляд. А в разі повторної неявки відповідача прийняти на підстави частини 4 статті 169 ЦПК України заочне рішення. Всупереч наведеним нормам суд відразу прийняв заочне рішення.

Суд у заочному рішення не послався на докази, що підтверджує заборгованість перед ним.

Докази, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, є неналежними і недопустимими, оскільки не відповідають вимогам ст. ст. 55, 68 Закону України «Про банки та банківську діяльність, частину 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні.

У судовому засіданні відповідач підтримав заяву, просив суд її задовільнити.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату та час розгляду заяви повідомлявся належним чином. Неявка представника позивача не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши доводи заяви про перегляд заочного рішення, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно змісту вказаної статті для скасування заочного рішення одночасно мають бути в наявності дві підстави: 1) неявка відповідача у судове засідання з поважних причин: 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, відповідно до яких повістки до суду кожен із відповідачів отримав 16 червня 2015року (а.с.44,45), тобто за 10 днів до судового засідання. Таким чином, судом були виконані вимоги ч. 4 ст.74 ЦПК України щодо строків повідомлення учасників процесу про судове засідання не менш як за три дні до судового засідання.

Заочне рішення у справі ухвалюється за правилами, встановленими ст. ст. 224-226 ЦПК України, які не передбачають повторного виклику відповідачів в разі належного їх повідомлення про дату та час судового засідання.

Крім того, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 169 ЦПК України, відкладення розгляду справи в разі неявки відповідача, є правом, а не обовязком суду. Суд вирішує питання про необхідність чи недоцільність відкладення розгляду справи, враховуючи конкретні обставини.

Вирішуючи питання про розгляд справи, суд врахував, що відповідачі отримали судові повістки та всі документи з позовною заявою за десять днів до судового засідання і не направили до суду заяви про відкладення справи, чи в інший спосіб не повідомили суду (по телефону, електронною поштою, усні повідомлення третіх осіб), оскільки суд враховує будь які повідомлення.

При вказаних обставинах поведінка відповідачів вказувала на їх байдуже ставлення до справи, а тому у суду не було підстав повторно викликати відповідачів.

Відповідачі не надали суду доказів того, що їх неявка у судове засідання мала місце з поважних причин.

Передбачивши ухвалення заочного рішення у справі, законодавець визначив спосіб захисту відповідача у той спосіб, що рішення може бути переглянуте судом і відповідач має право надати докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявник у заяві про перегляд заочного рішення не послався на жоден доказ, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи і спростовував обґрунтування позивача чи висновки суду. Закони, на які у своїй заяві послався заявник, не регулюють відносини сторін.

Заява про перегляд заочного рішення була подана заявником 14 липня 2015 року, судом заява розглядалася по суті 13 серпня 2015 року.

Після отримання суддею з канцелярії 15липня 2015 року заяви про перегляд заочного рішення судове засідання по розгляду заяви було призначено на 29 липня 2015 року, але заявник на вказану дату не зявився, через канцелярію суду надав заяву, у якій просив перенести розгляд заяви на іншу дату у звязку з необхідністю залучення представника.

Суд, для забезпечення відповідачу права на правову допомогу, наданого ст.27 ЦПК України, відклав розгляд заяви, проте представник відповідачем залучений до участі у справі не був.

Відповідач з часу подачі заяви про перегляд заочного рішення до її розгляду мав достатньо часу, щоб надати хоч якісь докази, але не зробив цього.

Відповідач просив відкласти розгляд заяви для залучення представника, але не залучив його, натомість надав клопотання про зупинення провадження у справі за позовом ПАТ «Фідобанк» до розгляду іншої справи, провадження у якій відкрито 07.07.2015 року, тоді як при розгляді заяви про перегляд заочного рішення розгляд таких клопотань не передбачено, оскільки судове провадження за позовом є завершеним.

Викладені обставини вказують на те, що заява про перегляд заочного рішення направлена з метою поновити провадження у справі і зупинити його, що не є підставою для скасування заочного рішення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 , 209, п. 1 ч. 1 ст. 208 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суд розяснює заявнику, що він має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку.

З повним текстом ухвали сторони можуть ознайомитися, починаючи з 14 серпня 2015 року.

Суддя : Черниш О.Л.