Справа № 2/359/1562/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

12 серпня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської центральної районної лікарні в особі лікаря-психіатра ОСОБА_2, третя особа орган опіки і піклування Бориспільської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Наприкінці травня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона є інвалідом з дитинства другої групи та опікуном своєї недієздатної матері ОСОБА_3 Більше року вона перебуває на «К» обліку у лікаря-психіатра. ОСОБА_1 вказує на те, що самостійно вона ніколи не зверталась до лікаря-психіатра, має відмінні характеристики з місця проживання та навчання, за власним бажанням проходила обстеження в РПКЦ у 2011 році. Більше року позивач не зверталась до лікаря-психіатра, відвідувала лікаря лише як опікун своєї недієздатної матері через загострення її хвороби. ОСОБА_1 звернулась з письмовою заявою, якою просила зняти її з обліку у лікаря-психіатра, але їй було відмовлено в цьому. Тому ОСОБА_1, з урахування заяви про зміну предмета позову, просить суд визнати дії Бориспільської ЦРЛ в особі лікаря-психіатра ОСОБА_2 протиправними, зобовязати лікаря-психіатра ОСОБА_2 передати її амбулаторну картку з психіатричного кабінету до архіву, а також зобовязати лікаря-психіатра ОСОБА_2 зняти її з «К» обліку у звязку з відсутністю необхідності надання їй психіатричної допомоги, відсутністю діагнозу F21, про що надати відповідну довідку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позов та просила суд задовольнити його.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечувала проти позову у повному обсязі та просила суд відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи ОСОБА_5 при вирішенні спору поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку «К» в лікаря-психіатра, що підтверджується довідкою Бориспільської ЦРЛ №13 від 21 травня 2015 року (а.с.28).

Як вбачається з довідки №187 від 21 січня 2014 року, наданої головним психіатром ДОЗ ОСОБА_6, ОСОБА_1 була консультована лікарями-психіатрами організаційно-медичного консультативного відділу ОПНМО за направленням лікаря-психіатра Бориспільської ЦРЛ. Під час огляду ОСОБА_1 лікарем-психіатром ОПНМО були виявлені ознаки психічного захворювання та встановлено діагноз «шизотиповий розлад», беручи до уваги її неадекватну, антисоціальну поведінку, їй було запропоновано поглиблене стаціонарне обстеження, від якого вона категорично відмовилась. У звязку з її відмовою від обстеження у стаціонарних умовах, а також антисоціальну поведінку було запропоновано лікарю-психіатру Бориспільської ЦРЛ взяти хвору на консультативний облік (а.с.70).

З медичної карти амбулаторного хворого, заведеної на імя ОСОБА_1 вбачається, що карта заведена 10 лютого 2014 року у звязку з рекомендаційним листом КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха взяти ОСОБА_1 на консультативний облік, діагноз: «шизотиповий розлад» (а.с.129-145).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога - комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляду догляд та медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади.

Інструкцією з організації диспансерного та консультативного нагляду осіб, які страждають на психічні розлади, при наданні амбулаторної психіатричної допомоги, затвердженої Наказом МОЗ України №20 від 22 січня 2007 року, визначаються організаційні засади забезпечення осіб, які страждають на психічні розлади, амбулаторною психіатричною допомогою відповідно до ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу», виходячи з пріоритету прав і свобод людини, обов'язків керівників закладів охорони здоров'я щодо забезпечення надання психіатричної допомоги особам, які страждають на психічні розлади.

Згідно з п.2.1. вказаної Інструкції диспансеризація - це організація роботи психіатричних закладів стосовно систематичного нагляду за перебігом психічного розладу в особи, яка страждає на психічний розлад, на її прохання або за усвідомленою згодою, або за згодою її законного представника, а також надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за рішенням суду.

Залежно від характеру та перебігу психічних розладів, а також наявності усвідомленої згоди особи, яка страждає на психічні розлади, або її законного представника на отримання амбулаторної психіатричної допомоги диспансеризація здійснюється у вигляді диспансерного та консультативного нагляду (п.3.1. Інструкції).

У відповідності до п.3.3. консультативний нагляд - надання амбулаторної психіатричної допомоги особам, які страждають на психічні розлади, шляхом спостереження лікарем-психіатром за перебігом психічного розладу, проведення відповідних діагностичних, лікувальних, реабілітаційних та медико-соціальних заходів на прохання або за усвідомленою згодою особи чи її законного представника, якщо форма та характер перебігу психічного розладу не потребують установлення за особою диспансерного нагляду, або відсутня усвідомлена згода особи чи її законного представника на проведення диспансерного нагляду, а підстави для надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відсутні.

При цьому відповідно до п.3.4 Інструкції вибір форми диспансеризації - диспансерний нагляд чи консультативний нагляд - є компетенцією лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів) та встановлюється залежно від форми та характеру перебігу наявного психічного розладу.

Зі змісту записів в картці амбулаторної хворої ОСОБА_1 встановлено, що 19 лютого 2014 року вона самостійно звернулась до лікаря-психіатра Бориспільської ЦРЛ та повідомила, що вона перебуває на «К» обліку (а.с.130).

Таким чином, позивач самостійно звернулась до лікаря-психіатра за наданням медичної допомоги. За згодою ОСОБА_1 лікар провів огляд з метою обстеження стану психічного здоров'я позивача та в подальшому встановлення лікування, нагляду чи догляду за останнім. Саме з цієї причини, а також у звязку з рекомендаційним листом КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха взяти ОСОБА_1 на консультативний облік, та відповідно до вимог вищевказаної Інструкції, позивача було поставлено на консультативний облік в кабінеті лікаря-психіатра Бориспільської ЦРЛ, що підтверджується відповідними записами в медичній карті амбулаторного хворого.

Зважаючи на викладене суд вважає, що відсутні підстави для визнання дій Бориспільської ЦРЛ, в особі лікаря-психіатра ОСОБА_2, протиправними.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомила суду, що в листопаді 2013 року надійшли заяви від кількох громадян про неадекватну поведінку ОСОБА_1 У звязку з цим 14 листопада 2013 року в КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха було проведено освідування, яким визначено, що ОСОБА_1 хвора та згідно рекомендації є необхідність поставити її на облік. Навесні цього року ОСОБА_1 просила зняти її з обліку для цього повторно провели освідування, але було рекомендовано продовжити її лікування.

Крім цього, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобовязання лікаря-психіатра передати її карту амбулаторної хворої з психіатричного кабінету до архіву, підлягають залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до положення п.п.5.5-5.6 вищезазначеної інструкції термін перебування особи в групі консультативного нагляду визначається лікарем-психіатром (комісією лікарів-психіатрів) залежно від форми та характеру перебігу психічного розладу, динаміки психічного стану та рівня соціальної адаптації. Припинення консультативного нагляду за особою, яка страждає на психічний розлад, з передачею її медичної карти амбулаторного хворого (форма №025/о) до архіву психіатричного закладу відбувається на підставі рішення лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів) у разі видужання особи, відсутності повторних звернень за амбулаторною або стаціонарною психіатричною допомогою впродовж 3 років, окрім осіб, які є інвалідами у зв'язку з наявним психічним розладом, а також при зміні місця постійного проживання (реєстрації) особи чи смерті.

Зважаючи на викладене, підставами для передачі медичної карти хворого до архіву медичного закладу є: відсутність звернень за амбулаторною психіатричної допомогою протягом 3 років. Дана обставина спростовується записами в медичній картці ОСОБА_1, з якої вбачається, що останній раз позивач була присутня на прийомі в лікаря-психіатра 13 липня 2015 року (а.с.145), а також у разі видужання особи.

При цьому п.5.7 Інструкції передбачено, що лікар-психіатр може зробити висновок про відсутність потреби в наданні особі амбулаторної психіатричної допомоги після проведення психіатричного огляду особи лікарем-психіатром на її прохання або за її усвідомленою згодою у будь-якому лікувально-профілактичному закладі чи вдома. Дані такого огляду фіксуються в медичній карті амбулаторного хворого, а особа зараховується до групи консультативного нагляду.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 відмовляється від проведення психіатричного огляду у лікувально-профілактичному закладі, у звязку з чим лікар-психіатр Бориспільської ЦРЛ ОСОБА_2 позбавлена можливості зробити висновок про відсутність підстав та потреб у наданні позивачу психіатричної допомоги.

Зважаючи на це, під час судового розгляду позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вона пройшла психіатричний огляд в лікувально-профілактичному закладі та за результатом якого встановлено, що вона не потребує медичної допомоги, тому підстави для передачі її медичної карти до архіву та зняття її з «К» обліку, відсутні.

За правилами ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення, тому підстави для стягнення з відповідача судових витрат на користь держави відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.1 Закону України «Про психіатричну допомогу», п.2.1, п.3.3, п.5.1, п.5.55.7Інструкції з організації диспансерного та консультативного нагляду осіб, які страждають на психічні розлади, при наданні амбулаторної психіатричної допомоги, затвердженої Наказом МОЗ України №20 від 22 січня 2007 року, ст.ст.8, 10, 57, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання дій Бориспільської центральної районної лікарні неправомірними, зобов»язання лікаря-психіатра ОСОБА_2 передати амбулаторну картку ОСОБА_1 з психіатричного кабінету до архіву, зняття її з «К» обліку у зв»язку з відсутністю діагнозу F21 відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський