Ухвала

іменем україни

19 серпня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Мартинюка В.І., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором строкового банківського вкладу, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнив, та остаточно просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») на свою користь суму боргу за договором від 28 серпня 2013 року № 001-28603-280813 у розмірі 10 903,93 доларів США, з яких: сума основного боргу - 10 тис. доларів США; сума нарахованих процентів - 903,93 доларів США; пеня - 773,90 доларів США, а також судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачем порушено умови зазначеного договору щодо невиконання його вимоги про повернення грошових коштів, що призвело до порушення його права на вільне розпорядження цими коштами, які знаходяться на банківському рахунку.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 суму невиплачених коштів у загальному розмірі 11 074,14 доларів США, з яких: 10 тис. доларів США - сума вкладу та 1 074,14 доларів США - проценти, що еквівалентно 274 867 грн 44 коп.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 пеню у розмірі 773,90 доларів США, що еквівалентно 19 208 грн 71 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи указаний позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог, наявності правових підстав, передбачених ст. ст. 1058, 1060, 1074 ЦК України, для стягнення з відповідача грошових коштів за договором банківського вкладу разом із процентами та пенею у зв'язку з порушенням відповідачем взятих за цим договором зобов'язань.

При цьому суд виходив із того, що згідно з умовами вищевказаного договору банківського вкладу, а саме: п. п. 1.9, 1.10, вклад виплачується вкладнику або уповноваженому представнику вкладника по закінченню строку залучення вкладу шляхом виплати готівки з каси відділення банку, в якому вклад було оформлено, а нараховані проценти за вкладом виплачуються одночасно з поверненням суми вкладу по закінченню строку розміщення вкладу або в інший термін дострокового припинення дії цього договору.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії касаційного перегляду справи недопустимо.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

В.І. Мартинюк

Т.О. Писана