АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту нікчемності правочину,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/9634/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Мельник А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року відмовлено ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення юридичного факту нікчемності правочину.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов'язати суд першої інстанції відкрити провадження у справі та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність спору про право та помилково відмовив у відкритті провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, в червні 2015 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив визнати нікчемним договір купівлі-продажу квартири від 12 червня 2009 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, який не створює жодних юридичних наслідків, крім його недійсності.

Відмовляючи у відкритті провадження за вказаною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що існує спір про право, а тому заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Колегія судів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень п. 5 ч. 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, перелічені у частині першій цієї статті, в тому числі, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 4 статті 256 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 травня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Предметом заявлених вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 є встановлення нікчемності договору купівлі-продажу від 12 червня 2009 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Враховуючи викладене, вирішення заявлених вимог безпосередньо стосується прав і обов'язків осіб, що є сторонами такого договору, що в свою чергу свідчить про наявність спору про право і підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Крім того, виходячи з аналізу положень постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимоги про встановлення нікчемності правочину мають заявлятися при наявності спору про право.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови у відкритті провадження по даній справі, оскільки з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відмова у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження не перешкоджає ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернутися до суду з відповідним позовом про захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують викладені в ухвалі висновки, у зв'язку з чим підстави для її скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Т.І.Побірченко