Справа № 361/6536/14ц Головуючий у І інстанції Петришин Н.М.
Провадження № 22-ц/780/3651/15 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 46 06.08.2015
УХВАЛА

Іменем України

06 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Волохова Л.А.,

суддів: Журби С.О., Сержанюка А.С.

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Броварської міської ради Київської області, ОСОБА_5, третя особа, відділ Держземагенства у м. Броварах Київської області, про визнання недійним рішення, державних актів на право власності на земельні ділянки та повернення самовільно зайнятої частини земельної ділянки, визнання права власності на завершення приватизації у порядку спадкування за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2015 року,

встановила:

У серпні 2014 року до суду звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мама ОСОБА_6, після смерті якої спадщину прийняли позивачі. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх брат - ОСОБА_7, спадщину після нього прийняли також сестри. Таким чином, позивачі успадкували житловий будинок АДРЕСА_1. Після смерті матері позивачів, у них виникло право на завершення процедури приватизації, розпочатої ОСОБА_6

Так, позивачі зазначають, що ОСОБА_6 24 жовтня 2006 року звернулась до Броварської міської ради із заявою про передачу їй у власність земельної ділянки, що перебувала у її правомірному постійному користуванні по АДРЕСА_1, загальною площею 0, 1902 га, до заяви додала Генеральний план по АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_5 також 14 червня 2006 року подав заяву до Броварської міської ради про передачу у власність земельної ділянки, що перебувала у його правомірному постійному користуванні по АДРЕСА_2, загальною площею 0, 1480 га.

Між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник спір щодо розмежування земельної ділянки, спір неодноразово вирішувався погоджувальною комісією по вирішенню спірних земельних питань.

Зокрема, згідно з витягом з протоколу засідання комісії від 29.10.2007 року ОСОБА_6 відкликає підпис з акту погодження меж земельної ділянки по АДРЕСА_2, та запропоновано їй звернутись до землевпорядної організації для виготовлення кадастрового плану земельної ділянки. На засіданні комісії 28.07.2008 року розглянувши первинні документи на землю, комісія вирішила пропонувати міській раді передати у приватну власність ОСОБА_6 земельну ділянку без підписів ОСОБА_5 та ОСОБА_8 Зазначене рішення погоджувальної комісії не скасоване, відмови у задоволенні заяви ОСОБА_6 на приватизацію землі не було, а також Броварська міська рада не приймала рішення про вилучення у ОСОБА_6 земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Разом з тим, рішенням Броварської міської ради Київської області від 09 грудня 2010 року ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0, 1000 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд.

Рішенням Броварської міської ради від 17 березня 2011 року ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0, 0835 га для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Броварської міської ради від 15 вересня 2011 року внесено зміни до вищезгаданого рішення та надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5, проживаючому по АДРЕСА_2, на земельні ділянку орієнтовною площею 0, 0835 га за рахунок земель житлової та громадської забудови для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2.

Рішенням Броварської міської ради від 20 жовтня 2011 року затверджено технічну документацію документів, щодо складання державних актів та передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 1, 1000 га, з них 0, 0089 га - землі обмеженого використання - інженерний коридор мережі лінії електропередачі, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2.

Рішенням Броварської міської ради від 26 липня 2012 року затверджено&nbsp; проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та передано ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0, 0836 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2.

На підставі вищевказаних рішень відповідач отримав Державні акти на право власності на землю.

Позивачі вважають, що рішення Броварської міської ради від 20 жовтня 2011 року та від 26 липня 2012 року, а також державні акти, прийняті всупереч чинному законодавству, порушують права ОСОБА_6 та права позивачів, які є її спадкоємцями, тому підлягають скасуванню. Так, рішення погоджувальної комісії не скасоване, відмови у задоволенні заяви ОСОБА_6 на приватизацію землі не було, а також Броварська міська рада не приймала рішення про вилучення у ОСОБА_6 земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Позивачі вважають, що у їхньої матері було право постійного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, площею 0,1902 га., що підтверджується Генеральним планом (схемою) садибної ділянки АДРЕСА_1 від 20 серпня 1956 року ОСОБА_9, спадковою справою до майна померлого ОСОБА_9, спадковою справою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10, спадковою справою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянти просять рішення суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вважають, що судом не повно були досліджені матеріали справи, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, внаслідок чого рішення суду є незаконним таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи відповідно до ст. 303 ЦПК України й обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року „Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на будівлі № 196 від 30 вересня 1958 року ОСОБА_9 належало домоволодіння по АДРЕСА_1, розташоване на земельній ділянці площею 0, 2502 га.

Згідно рішення виконкому Броварської міської ради Київської області № 3 від 17 січня 1957 року. ОСОБА_5 надано під забудову жилого будинку земельну ділянку розміром 600 кв.м. по АДРЕСА_2 із земельних лишків ОСОБА_9

Згідно акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 09 вересня 1963 року, будівництво будинку по АДРЕСА_2 розпочато в 1958 році, закінчено - в 1963 році.

Із довідки Комунального підприємства Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» №383 від 24.06.2011 року вбачається, що за даними реєстрових книг на ОСОБА_5 зареєстровано право на житловий будинок «А» та сара1 «Б» на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_9, спадщину після його смерті прийняла дружина - ОСОБА_10, отримавши 27 листопада 1980 року свідоцтво про право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями: два сараї по АДРЕСА_1 та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину вказаного домоволодіння.

Згідно заповіту, посвідченого 27 листопада 1980 року державним нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори, ОСОБА_10 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_10, 16 серпня 1988 року ОСОБА_6 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і 11 травня 1988 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з житлового будинку з відповідними надвірними будівлями: загорожа по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є позивачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Матеріалами справи встановлено, що 14 червня 2006 року ОСОБА_5 звернувся до Броварської міської ради з заявою про передачу йому у власність земельної ділянки площею 1480 кв.м. по АДРЕСА_2 в порядку ст.116-118 Земельного Кодексу України (чинного на момент написання заяви).

Рішенням Броварської міської ради від 09.12.2010 року №57-03-06, ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки площею 0,1000 га по АДРЕСА_2 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Броварської міської ради від 17.03.2011 року №169-07-06, ОСОБА_5 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки площею 0,0835 га по АДРЕСА_2 для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Броварської міської ради від 15 вересня 2011 року внесено зміни до вищезгаданого рішення та надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5, проживаючому по АДРЕСА_2, на земельні ділянку орієнтовною площею 0, 0835 га за рахунок земель житлової та громадської забудови для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2.

Технічна документація на вищезазначені земельні ділянки була виготовлена та Рішенням Броварської міської ради від 20 жовтня 2011 року затверджено технічну документацію документів, щодо складання державних актів та передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0, 1000 га, з них 0, 0089 га - землі обмеженого використання - інженерний коридор мережі лінії електропередачі, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2.

Рішенням Броварської міської ради від 26 липня 2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та передано ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0, 0836 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2.

Судом також встановлено, що на підставі рішення Броварської міської ради №342, 13 сесії 06 скликання від 15.09.2011 року ОСОБА_5 19 грудня 2012 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0, 0836 га, для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_2.

Крім того, 27.07.2013 року ОСОБА_5 видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2.

18 жовтня 2006 року ОСОБА_6 подала заяву до Броварської міської ради про передачу у приватну власність земельних ділянок площею 1000 та 902 кв.м. по АДРЕСА_1, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), площею 0, 1 га.

Стаття 16 Земельного кодексу Української PCP ( 1970 року ) визначала, що надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку виведення. Відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад народних депутатів в порядку, встановлюваному законодавством Союзу PCP і Української PCP.

Відповідно до статті 90 ЗК Української PCP (1970 року) на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. Якщо попередній власник будівлі одержав земельну ділянку на пільгових умовах за нормами, що перевищують діючі, за новим власником будинку може бути закріплена в користування земельна ділянка, виходячи з норм, встановлених статтею 88 цього Кодексу, тобто від 0,03 до 0,06 га.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5, до ОСОБА_6, треті особи Броварська міська рада Київської області, відділ Держкомзему в м. Броварах, КП Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації», про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на господарські споруди, визнання належним землекористувачем та за зустрічним позовом ОСОБА_6, до ОСОБА_5, треті особи Броварська міська рада Київської області, виконавчий комітет Броварської міської ради, відділ Держкомзему в м. Броварах Київської області, КП Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» про відновлення меж земельної ділянки, повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, знесення самовільно побудованих господарських будівель, усунення порушень права користування земельною ділянкою, встановлено, що гр. ОСОБА_6, не набула права користування земельною ділянкою площею 0, 1902 га в порядку встановленому діючим законодавством на час переходу до неї права власності на будинок, і що у користування ОСОБА_6 могла перейти земельна ділянка площею не більше 0,06 га.

Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.05.1988 року, згідно якого до гр. ОСОБА_6, перейшло право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, зазначено, що житловий будинок знаходиться на не обміряній земельній ділянці.

Згідно інформації викладеної у листі виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.04.2014 року №9-7-516, жодних рішень щодо передачі у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 Броварською міською радою не приймалися.

У п. 3.5. листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 за № 24-753/0/4-13, наданих роз'яснення про те, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Враховуючи викладене, висновки суду, що ОСОБА_6 не набула права користування земельною ділянкою площею 0, 1902 га в порядку встановленому діючим законодавством на час переходу до неї права власності на будинок є вірними.

Статті 10, 60 ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України, частина перша якої передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Доводи апеляційної скарги позивачів аналогічні тим, що були предметом розгляду та ретельної перевірки в суді першої інстанції, судом були досліджені докази, які містяться в матеріалах справи та їм дана належна правова оцінка.

За таких обставин, доводи позивачів про те, що вони мають право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0, 1902 га, є необґрунтованими, так як із встановлених обставин вбачається, що процедура приватизації земельної ділянки спадкодавцем не розпочалась, оскільки сам факт подання заяви не свідчить про початок приватизації. Так, ч.7 ст. 118 Земельного Кодексу України (редакція від 31.03.2006 року), передбачає, що міська рада розглядає заяву, в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

На підтвердження своїх прав на земельну ділянку розміром 0,1902 га. по АДРЕСА_1, позивачі посилаються на протоколи погоджувальної комісії по вирішенню спірних земельних питань та інших питань, пов'язаних з розмежування земельних ділянок, Генеральний план (схема) присадибної ділянки від 20.08.1956 року, договори на виконання проектно-вишукувальних робіт із землевпорядною організацією, довідки-характеристики, видані органами БТІ. Проте, жодний із вищезазначених документів згідно чинного законодавства не може бути дозвільним документом на оформлення права власності чи то правовстановлюючим документом на спірну земельну ділянку.

Також в обґрунтування своїх вимог, позивачі надають довідки Броварської об'єднаної податкової інспекції щодо відсутності за ОСОБА_6 заборгованості по платі за землю по АДРЕСА_1. Однак, дані довідки не встановлюють ні право власності на земельну ділянку за ОСОБА_6 ні визначають розмір земельної ділянки.

Доводи позивачів про порушення процедури зміни цільового призначення земельної ділянки при прийнятті рішення Броварської міської ради №342-13-06 від 15.09.2011 року, є безпідставним виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Земельного Кодексу України (чинного на момент прийняття рішення №342-13-06 від 15.09.2011 року), віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної республіки Крим, Ради міністрів Автономної республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Земельна ділянка площею 0,0835 га по АДРЕСА_2, передавалася ОСОБА_5 за рахунок земель житлової та громадської забудови для ведення особистого селянського господарства.

Чинним законодавством України на момент прийняття оскаржуваного рішення, як і на даний час, не визначено процедури зміни цільового призначення, категорії земельних ділянок та встановлених вимог до формулювань рішень органів місцевого самоврядування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглянувши спір, повно та всебічно дослідив й оцінив обставини справи, надані сторонами докази, застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга апелянтів підлягає відхиленню, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2015 року залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його оголошення.

Головуючий Волохов Л.А.

Судді Журба С.О.

Сержанюк А.С.