Провадження № 2/742/1331/15
Єдиний унікальний № 742/3139/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Зарічної Л.А.,

при секретарі : Геєць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Удайційської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, третя особа Приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Бич Володимир Миколайович , про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

В АДРЕСА_1, знаходиться житловий будинок НОМЕР_1, що належав до смерті батькам позивача ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті матері позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття, однак через відсутність правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Зважаючи на наявність відповідного майна, яке за життя належало батькам позивача, останній звернувся до суду із відповідним позовом про визнання на нього права власності, оскільки вказаний будинок був збудований правомірно, був належним чином зареєстрований у сільській раді.

В судове засідання сторони не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, однак подали відповідні письмові заяви про підтримання та визнання позовних вимог , розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Так 10 лютого 1957 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5, уклали шлюб, який було зареєстровано Удайцівської сільською радою Прилуцького району, Чернігівської області, що підтверджує відповідна копія свідоцтва про шлюб (а.с.7).

З копії свідоцтва про народження (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією актового запису про його смерть, а ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що вбачається із копії свідоцтва про смерть (а.с.8)

Згідно повідомлення Прилуцького МБТІ (а.с.11) вбачається, що право власності на нерухоме майно - будинок НОМЕР_1 по вулиці Шевченка в с.Удайці Прилуцького району Чернігівської області, відповідно до даних обліку реєстрації документів про право власності на нерухоме майно в Прилуцькому МБТІ не зареєстровано . В той же час, довідка Удайцівської сільської ради (а.с.12) підтверджує ті обставини, що ОСОБА_4 здійснила будівництво житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на виділеній їй земельній ділянці розміром 0,20 га, яким вона володіла та користувалася до дня смерті.

Копія технічного паспорта на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями, підтверджує побудову таких у 1959 році.

Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Оскільки за час життя ОСОБА_4 заповіт на вказаний будинок не складала, позивач, як її син , є спадкоємцем першої черги за законом, а тому його вимоги про визнання права власності на будинок, що належав до смерті його матері підлягає до задоволення.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до п.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження , що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до положень ст.ст.100,101 ЦК України, який діяв на час здійснення будівництва будинку ОСОБА_4, громадяни могли мати у власності житловий будинок , причому, глава 10 «Особиста власність» цього Кодексу не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією.

Крім того, до п.6 ч.2 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР» затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року передбачалося, що державній реєстрації підлягали тільки будинки та домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. В сільській місцевості оформлення будинків здійснювалося шляхом запису у по господарській книзі сільської ради після закінчення будівництва. Тобто, Інструкцією не встановлювався обов'язок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у селі.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 мала у власності житловий будинок, який знаходиться на земельній ділянці, відведеної саме для цієї мети, що підтверджується довідкою сільської ради , а оскільки фактичний власник будинку помер, позивач, в порядку правонаступництва, що виникає із права успадкування, має право ставити питання про визнання права власності на даний будинок, оскільки , як було встановлено в судовому засіданні, хоча будинок і мається в наявності, однак відсутні на нього будь-які правовстановлюючі документи.

Беручи до уваги те, що вказаний будинок був збудований на земельній ділянці, якою правомірно користувався спадкодавець і її цільове призначення із будівництвом не змінилося та не були порушені права територіальної громади чи окремих громадян, інших спадкоємців, які б претендували на вказану частину будинок не має, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 392, 1216,1261,1269 ЦК, ст.ст. 213-218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі впродовж 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя: