Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області

в складі:

головуючого Суворова В.О.

суддів Черевко П.М.

ОСОБА_2

при секретарі Фабіжевській Т.С.

за участю: представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 06 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про вселення та зобовязання не перешкоджати в проживанні у ІНФОРМАЦІЯ_1, -

ВСТАНОВИЛА:

16 липня 2013 року ОСОБА_6 звернулася з позовом до ОСОБА_5, який уточнила у ході розгляду справи про визнання його таким, що втратив право користування квартирою № 21 по пров. Червоному, 11 в м. Одесі на підставі ст. ст. 71,72 ЖК України (а.с.54) .

ОСОБА_5 позов не визнав, 14 січня 2014 року звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_3, Державного реєстратора фізичних осіб Приморського РВ ОМУ ГУМУС України в Одеській області про вселення, який уточнив 10 квітня 2014 року (а.с.42-44,54). Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що спірна квартира, в якій він прописаний, є комунальною власністю. ОСОБА_6, яка є його колишньою дружиною, та ОСОБА_3, яка є донькою ОСОБА_7, чинять перешкоди в користуванні квартирою, не пускаючи його проживати в квартиру. Крім того, на їх утриманні знаходяться собаки, які в наслідок хвороби не дають можливості ОСОБА_5 проживати в квартирі. Іншого житла у нього немає, в наслідок чого він вимушений знімати житло, витрачаючи 800 грн. щомісячно.

06 квітня 2015 року було відновлено провадження по справі, яке було зупинене у звязку зі смертю ОСОБА_6 (а.с.93).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2015 р. провадження по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням-закрито у звязку з смертю ОСОБА_6

Провадження по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про вселення в частині вимог заявлених до ОСОБА_7- закрито(а.с.100).

Заочним рішенням суду першої інстанції від 06 серпня 2015 року вселений ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобовязано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_5 в проживанні в ІНФОРМАЦІЯ_1.

28 вересня 2015 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою від 02 листопада 2015 р. заява ОСОБА_3 залишена без задоволення (а.с.128).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права , та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах вимог скаржника і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовою колегією встановлено, що відповідно до розпорядження №390 від 22 травня 1987 року Жовтневої райради народних депутатів ОСОБА_6 та ОСОБА_3, яка є інвалідом дитинства, надана в користування кв. 21 по провулку Красному у м. Одесі(а.с. 5).

У 1987 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб. За згодою ОСОБА_6 ОСОБА_5 був прописаний в кв. 21 по провулку Червоному у м. Одесі з 1987р.

ОСОБА_7 та ОСОБА_5 шлюб розірвали , про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 20 травня 1997 році зроблений запис під №123 (а.с.10).

З того часу між вказаними особами існував спір щодо користування квартирою.

Так , рішенням Жовтневого районного суду м.Одеси від 19 червня 1998 р. відмовлено у позові ОСОБА_6 про визнання ОСОБА_5 втратившим право на житлову площу в квартирі АДРЕСА_2, вселено ОСОБА_5 у вказану квартиру та зобовязано ОСОБА_6 не перешкоджати йому у проживанні в зазначеній квартирі (а.с.29).

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2007 року ОСОБА_5 був визнаний таким, що втратив право користування кв. 21 по провулку Червоному у м. Одесі, яке ухвалою від 20 листопада 2009 року було скасовано за заявою ОСОБА_5 про перегляд рішення за ново виявленими обставинами.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2010 р. відмовлено у позові ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_5 втратившим право на житлову площу в квартирі АДРЕСА_3, вселено ОСОБА_5 у вказану квартиру та зобовязано ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не перешкоджати йому у проживанні в зазначеній квартирі.

Відповідно до Розпорядження органу приватизації від 18 лютого 2010 р. за № 215607, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, квартиру АДРЕСА_2 приватизовано ОСОБА_6 та ОСОБА_3, які отримали свідоцтво про право власності на житло № 215607, видане 18 лютого 2010 р. (а.с.7,8).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2011 р. позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано недійсним та скасовано Розпорядження органу приватизації від 18 лютого 2010 р. за № 215607 стосовно квартири АДРЕСА_2 про приватизацію квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_3, та визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на житло № 215607 від 18 лютого 2010 р. , що видано ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в рівних частках на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.43).

На підставі вказаного судового рішення Департамент міського господарства Одеської міської ради 08 листопада 2011 р. прийняв розпорядження № 299 про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації № 215607 від 18.02.2010 р. та свідоцтва № 8-23038 від 18.02.2010 р. про право власності на житло (а.с.45).

На підставі вказаних доказів суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що зазначена квартира знаходиться у комунальній власності і ОСОБА_5, як особа , що зареєстрована в цій квартирі, має право на користування нею.

Відповідно до акту державного виконавця від 22 травня 2012 року при примусовому виконанні виконавчого листа №208583/10 від 19 вересня 2011 року ОСОБА_5 вселений в АДРЕСА_4 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_6 померла 08.09.2014 р., про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 9148 (а.с.88).

Згідно з довідкою дільниці №3 ЖКС «Портофранківський» позивач зареєстрований в спірній квартирі.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є інвалідом 2 групи (а.с.44,61).ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи (а.с.9).

В спірній квартирі АДРЕСА_2 мешкає відповідачка ОСОБА_3, яка перешкоджає позивачу в проживанні у вказаній квартирі.

Так, відповідно до акту, складеного мешканцями будинку 11 про провулку Червоному у м. Одесі , який посвідчений начальником дільниці №3 КП ЖКС «Портофранківський» від 03 червня 2013 р. , ОСОБА_5 не проживає у спірній квартирі з травня 2012 року (а.с.4).

Відповідно до заперечень ОСОБА_9 від 22 серпня 2015 р. , які він дав по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_9 про усунення перешкод в проживанні в ІНФОРМАЦІЯ_3 (справа знаходиться на розгляді Приморського районного суду м.Одеси) , він на прохання ОСОБА_3, яка є його сусідкою, знаходиться в спірній квартирі, бо вона боїться позивача. Він не пускає позивача в квартиру, оскільки він не надав рішення суду на вселення, не було представників міліції та судового виконавця, коли він виявив бажання вселитися. Також судовою колегією встановлено, що позивач неодноразово звертався до Прокурора Приморського району міста Одеси, Губернатора Одеської області, начальника ГУМВС України в Одеській області , Приморської райдержадміністрації м. Одеси, щодо неправомірних дій відповідачки, яка перешкоджає йому у вселенні в квартиру. В відношенні ОСОБА_9 було складено протокол офіційного застереження проти вчинення протиправних дій. Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що позивач втратив інтерес до житла з 2012 року без поважних причин , що він не проживає в квартирі та йому не чинять перешкод в проживанні, спростовуються дослідженими документальними доказами. Крім того, судовою колегією встановлено, що позивач не має вільного доступу до квартири. У нього відсутній ключ від квартири та він не в змозі потрапити до неї. У позивача відсутнє місце для проживання в спірній квартирі. Все перераховане дає підстави суду прийти до висновку, що позивачу чиняться перешкоди в користуванні квартирою, в якій він має право проживати на законних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Отже, судовим розглядом справи встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у його праві користування квартирою № 21 по пров. Червоному, 11 в м. Одесі, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що права позивача порушені і підлягають захисту в судовому порядку, шляхом задоволення його позову.

Враховуючи все вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити .

Заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 06 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

ОСОБА_2

ОСОБА_10