Справа №200/314/14ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Шевцової Т.В.

при секретарі Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5 управління Держземагенства у Дніпропетровської області, ОСОБА_6 Держземагенства у м.Дніпропетровську, Дніпропетровської області, про визнання правочину недійсним, визнання дій неправомірними, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, уточнивши який просила суд:

-визнати недійсними договір дарування від 11.12.2010 року, укладений між нею та ОСОБА_2, а також всі послідуючі договори, які були укладені між нею та ОСОБА_7;

-визнати незаконними дії ОСОБА_6 Держкомзему у м.Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, правонаступником якого є Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області, що виразились у завіренні фіктивною печаткою державного акту на право власності на земельну ділянку по вул.Росі, 41 у м.Дніпропетровську від 06.12.2010 року;

-визнати незаконними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та незаконним запис, здійснений нею, який не відповідає дійсності та виразився у протиправному внесенні запису на договорі купівлі-продажу домоволодіння по вул.Росі, 41 у м.Дніпропетровську від 09.11.2010 року у вигляді запису «Мною, ОСОБА_4, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 11 грудня 2010 року під реєстровим №4855 посвідчено договір дарування ? частин цього домоволодіння від імені ОСОБА_1 на імя ОСОБА_8Д.»;

-визнати за нею право власності на ? частини земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Дніпропетровськ, вул..Россі, 41 та на ? частини домоволодіння за вказаною адресою.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, 09.11.2010 року вона придбала у власність нерухоме майно у вигляді земельної ділянки по вул.Росі, 41 в м.Дніпропетровську, площею 0,0364 га, придбавши її у ОСОБА_9, а також домоволодіння за цією адресою.

11.12.2010 року на підставі нотаріально посвідчених договорів подарувала ОСОБА_2 ? частини земельної ділянки та домоволодіння.

З метою завершення процедури офіційного оформлення земельної ділянки на своє імя, звернулась з правовстановлюючими документами до ОСОБА_6 Держкомзему у м.Дніпропетровську, де їй повідомили, що для отримання державного акту необхідно чекати близько півроку, тому для прискорення даного питання вона звернулася до секретаря депутата ВРУ Гриценка ОСОБА_10, яка погодилась їй допомогти за грошову винагороду. Через тиждень, звернувшись до ОСОБА_10 та отримавши документи, у неї виник сумнів у їх достовірності, та своїми міркуваннями вона поділилась з відповідачем по справі сином ОСОБА_2 та матірю ОСОБА_3

В подальшому син ОСОБА_2 використав її побоювання та страхи на свою користь, впевнивши її в тому, що треті особи намагаються незаконно заволодіти її майном, що стало підставою для відчуження ? частин домоволодіння та земельної ділянки на його користь, оскільки вчинення такого правочину мало б утруднити незаконні дії третіх осіб щодо її майна.

Задля впевненості відповідач повідомив, що видасть на її імя генеральну довіреність на право розпорядження нерухомим майном за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Росі, 41.

Після дарування нею нерухомого майна відповідачу, останній дійсно видав їй довіреність, проте весною 2013 року вона дізналась, що він її скасував, зазначивши, що не заперечує відступити майно на її користь.

На її неодноразові звернення до відповідача з питання переоформлення майна, останній щоразу вигадує зайнятість чи інші підставі відкладення нотаріальних дій, тому вона зрозуміла, що відповідач навмисно ввів її в оману та заволодів її майном.

Факт фіктивності договорів дарування підтверджується ще й тим, що відповідач ніколи не проживав у будинку, не утримував його.

Державний акт вважає фіктивним, як виданий з підробною печаткою, а дії нотаріуса ОСОБА_4 вважає неправомірними, оскільки завірительний запис вчинений не на користь ОСОБА_2, а невідомої особи ОСОБА_8

Покликаючись на ст.234 ЦК України, просить визнати її власницею майна.

В судове засідання позивач та відповідач ОСОБА_2 надали двосторонню угоду про перерозподіл спільної сумісної власності, яку просили затвердити, а також заяви про розгляд справи без їх участі та фіксації розгляду справи технічними засобами. Відповідач ОСОБА_3 надала до суду письмові пояснення. Представник відповідача ОСОБА_6 Держземагенства у м.Дніпропетровську, Дніпропетровської області до суду надав заяву про розгляд справи у її відсутність, без технічної фіксації судового процесу.

Від представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 Держземагенства у Дніпропетровській області надійшли пояснення на позов, відповідно яких просять виключити їх зі складу відповідачів по справі, оскільки вони не є правонаступниками ОСОБА_6 Держкомзему у м.Дніпропетровську.

Від приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 надійшли письмові заперечення, відповідно яких позовних вимог не визнає, оскільки обдарований прийняв дар, генеральна довіреність ним не видавалась, а лише довіреність на реєстрацію правочинів у відповідних державних органах, виявлена нею описка була виправлена та видана інша копія договору позивачу, тому підстав для визнання договорів недійсними не має. Крім того, отримано заяву про розгляд справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06.12.2010 року позивачу видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЛ №887750 за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Россі, 41.

Вказана земельна ділянка набута у власність позивачем на підставі нотаріально посвідченого державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 09.11.2010 року за реєстровим номером 3-5645 договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_9

Установлено, що 09.11.2010 року за реєстровим номером 3-5642 державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 посвідчено договір купівлі продажу домоволодіння за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Россі, 41, відповідно якого право власності перейшло від ОСОБА_9 до позивача.

11 грудня 2010 року позивачем за нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 під реєстровим №4860 подаровано ОСОБА_2 ? частини земельної ділянки за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Россі, 41.

11 грудня 2010 року позивачем за нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 під реєстровим №4855 подаровано ОСОБА_2 ? частини домоволодіння за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Россі, 41.

14 грудня 2010 року відповідачем ОСОБА_2 видано довіреність на імя позивача ОСОБА_1 на право вчинення юридичних дій у всіх державних органах, повязаних з поданням та державної реєстрації договору дарування частини земельної ділянки за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Росі, 41 та реєстрації місця проживання ОСОБА_12 Вказана довіреність видана зі строком дії до 14.12.2013 року та посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 під реєстровим номером 4907.

17 червня 2011 року позивачем за нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 під реєстровим №2704 подаровано ОСОБА_7 1/4 частини земельної ділянки за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Россі, 41.

17 червня 2011 року позивачем за нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 під реєстровим №2699 подаровано ОСОБА_7 ? частини домоволодіння за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Россі, 41.

17 червня 2011 року ОСОБА_7 видано довіреність стром до 17 червня 2014 року на імя позивача ОСОБА_1, якою ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_1 розпоряджатися на власний розсуд ? частиною домоволодіння та ? частиною земельної ділянки за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Россі, 41.

17 травня 2013 року ОСОБА_1 від імені ОСОБА_7 уклала з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу ? частини домоволодіння 41 по вул..Россі в м.Дніпропетровську, даний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_13 під реєстровим №532.

17 травня 2013 року ОСОБА_1 від імені ОСОБА_7 уклала з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу ? частини земельної ділянки, розташованої по вул..Россі 41 в м.Дніпропетровську, даний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_13 під реєстровим №535.

Відповідно копій нотаріальних справ встановлено, що на момент посвідчення договорів як приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 так і приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_13 перевірено приналежність права власності позивача, відсутність заборон та обтяжень, прав третіх осіб, встановлено нормативну грошову оцінку нерухомого майна.

Відповідно витягу з Єдиного реєстру довіреностей станом на 08.05.2014 року, 22.03.2013 року відповідачем ОСОБА_2 відкликано довіреність на імя позивача ОСОБА_1

Позивачем ОСОБА_1, відповідачем ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено угоду, якою сторони дійшли згоди щодо розподілу нерухомого майна у такому співвідношенні:

«за ОСОБА_2 ? частини земельної ділянки та ? частина домоволодіння за адресою: м.Дніпропетровськ, вул..Россі, 41»;

«за ОСОБА_3 ? частини земельної ділянки та ? частини домоволодіння за адресою: м.Дніпропетровськ, вул..Россі, 41»;

«позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2, ОСОБА_3 не мають один до одного жодних матеріальних претензій»;

«не залежно від відчуження ОСОБА_2 своєї частини домоволодіння на користь ОСОБА_1, ОСОБА_3, за ОСОБА_2 залишається право реєстрації місця проживання за вказаною адресою»;

«відповідач ОСОБА_2 може здійснити відчуження своєї частки нерухомості лише за згоди ОСОБА_3П.»;

«позивач відмовляється від тих обставин, що були нею вказані в обґрунтування позову щодо неправомірності поведінки відповідача ОСОБА_14А.».

Судом встановлено, що договори дарування від 11 грудня 2010 року підписані сторонами, однак в них не вірно зазначено частку, яку фактично позивач мала намір подарувати. Також судом встановлено та підтверджено сторонами, що позивач мала намір фактично подарувати відповідачу ОСОБА_2 ? частину домоволодіння та ? частину земельної ділянки, розташованої у м.Дніпропетровську по вул..Россі 41, саме таку частку отримав у дар відповідач ОСОБА_2

Судом також встановлено, що договори дарування від 17 червня 2011 року підписані сторонами, однак в них не вірно зазначено обдаровану особу та частку, яку фактично позивач мала намір подарувати. Також судом встановлено та підтверджено сторонами, що позивач мала намір фактично подарувати відповідачу ОСОБА_3 ? частину домоволодіння та ? частину земельної ділянки, розташованої у м.Дніпропетровську по вул..Россі 41, саме таку частку отримала ОСОБА_3 у дар від позивача ОСОБА_1 Однак стороною в договорах зазначена ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_3 за станом здоровя не була присутня в нотаріальній конторі. Саме з метою подальшого переоформлення договору на ОСОБА_3 і була надана довіреність на розпорядження майном. Правовстановлюючі документи та ключі від домоволодіння ОСОБА_7 не передавались, жодного разу вона за адресою, зазначеною в договорах не зявлялась. В подальшому, ОСОБА_1, за довіреністю від ОСОБА_7, оформила договір купівлі-продажу домоволодіння та частини земельної ділянки.

З домової книги /копія якої долучена до матеріалів справи/ встановлено, що за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Россі 41 зареєстровані: позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 з 03.12.2010 року.

У відповідності до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У відповідності до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, аналізуючи зазначені норми права, зібрані по справі докази у їх сукупності, встановлені судом обставини, суд доходить висновку про те, що на момент дарування частини земельної ділянки та домоволодіння за адресою: м.Дніпропетровськ, вул..Россі, 41 волевиявлення позивача ОСОБА_1 була спрямовано саме на предмет договору та відповідало її внутрішній волі, однак невірно зазначено частку, отже вимоги про визнання правочинів недійсними задоволенню не підлягають, як і не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання дій ОСОБА_6 Держкомзему у м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області незаконними та визнання дій незаконними приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що в договорах дарування, які підписані сторонами, не вірно зазначено частку, яку фактично подарувала, а відповідач фактично отримав у дар, сторони дійшли згоди щодо виправлення вказаної неточності, надавши до суду спільну заяву, суд вважає за можливе усунути таку неточність.

Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що до вирішення спору по суті, відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 березня 2014 року накладено арешт на ? частини домоволодіння та ? частини земельної ділянки, розташовані за адресою: м.Дніпропетрогвськ, вул.Россі 41, належні на праві власності ОСОБА_2.

На підставі ст.88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем не відшкодовуються.

На підставі ч. 2 ст. 16, ч. 1 та ч. 3 ст. 203, ч. 2 ст. 207, ч. 1 та ч. 3 ст. 215, ч. 1 ст. 216, ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 547, ч. 1 ст. 553 ЦК України, керуючись ст. 3, 10, 11, 27, 57-61, 88, 169, 197, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними, визнання дій неправомірними відмовити.

Скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на ? частину домоволодіння №41, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вулиця Россі, проведену на підставі договору дарування від 11 грудня 2010 року.

Скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на ? земельної ділянки площею 0,0364 г, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вулиця Россі, кадастровий номер :02:105:0005, проведену на підставі договору дарування від 11 грудня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на ? частину домоволодіння №41, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вулиця Россі.

Визнати за ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0364 г, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вулиця Россі, кадастровий номер :02:105:0005.

Скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, на ? частину домоволодіння №41, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вулиця Россі, проведену на підставі договору купівлі-продажу від 17 травня 2013 року.

Скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, на ? частину земельної ділянки площею 0,0364 г, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вулиця Россі, кадастровий номер :02:105:0005, проведену на підставі договору купівлі-продажу від 17 травня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, право власності на ? частину домоволодіння №41, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вулиця Россі.

Визнати за ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0364 г, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вулиця Россі, кадастровий номер :02:105:0005.

Арешт з ? частин домоволодіння та ? частини земельної ділянки, розташовані за адресою: м.Дніпропетровськ, вул..Россі 41, накладений Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська 19 березня 2014 року зняти.

Судовий збір по справі не відшкодувати.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, можуть оскаржити його протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т.В.Шевцова