Справа №587/2221/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Дашутін І. В.
Номер провадження 22-ц/788/2184/15 Суддя-доповідач - Дубровна В. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Лузан Л. В.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції в Сумській області, третя особа - Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації,

про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини, усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

Звертаючись до суду з вказаним позовом, ОСОБА_3 зазначав, що протягом двох років, починаючи з 2012 року і до січня 2014 року, він проживав з ОСОБА_4 На ґрунті особистої неприязні відповідач відмовилася подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію позивача батьком дитини, відповідно запис був зроблений у порядку, передбаченому ст.135 СК України. Просив визнати його батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженою ОСОБА_4; зобов'язати орган державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5, вказавши у графі «батько» - ОСОБА_3 та видати нове свідоцтво про народження; внести до актового запису відомості про ОСОБА_3, як про батька дитини ОСОБА_5, мати якої зазначена як ОСОБА_4; зобов'язати відповідачку не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою; встановити рішенням суду час та дні для зустрічей з донькою: кожні понеділок, середу та п'ятницу з 17 год. до 19 год 30 хв.; встановити дні, по яких позивач буде забирати дитину до себе додому, а саме кожного першого і третього тижня місяця з 17 год. п'ятниці до 19 год 30 хв. неділі.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, по суті позовних вимог.

При цьому зазначає, що під час розгляду справи суд не дослідив надані ним докази, а саме: фото та відеозаписи дати виписки з пологового будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_5; їхнього сімейного життя, які наявні в матеріалах справи та були приєднані у якості додатків до клопотання від 09 лютого 2015 року. На відео, яке зафіксоване Сумським телебаченням у пологовому будинку, де народилася його донька ОСОБА_5, відповідачка визнає, що вони з ним є однією родиною, а ОСОБА_5 - його донькою. Крім мого, не погоджується з відмовою суду в задоволенні його клопотання про призначення повторної судово-медичної генетично - ідентифікаційної експертизи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, його представника ОСОБА_8 які апеляційну скаргу підтримують з мотивів у ній викладених, пояснення ОСОБА_4, її представника ОСОБА_9, які проти скарги заперечують, вважають рішення законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи наявний спір та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що встановити кровну спорідненість між позивачем та ОСОБА_4 як між батьком та донькою можливо було лише шляхом проведення у справі судової генетичної експертизи, з урахуванням усіх наданих сторонами доказів в їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначених вимог Закону суд не дотримався.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Частиною першою статті 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

За таких обставин, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та на спілкування з ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідачка ОСОБА_4 народила доньку ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження, наданою Апеляційному суду.

Виконкомом Кіндратівської сільської ради Сумського району Сумської області ІНФОРМАЦІЯ_1 року вчинений запис №11 про народження ОСОБА_5, відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.31).

З копії цього актового запису, який був наданий Апеляційному суду Сумської області, вбачається, що у розділі «Відомості про батька» зазначений батьком дитини ОСОБА_3.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_3 надав суду копію бірки немовляти, копію флюорографічного обстеження від 11 грудня 2013 року, копію знімку УЗ-дослідження ембріону, фото та відео записи виписки з пологового будинку відповідачки та дитини. У судовому засіданні позивач пояснив, що він проживав з відповідачкою, вважає, що саме він є батьком дитини. Влітку 2013 року разом з відповідачкою вони їздили відпочивати на море. Напередодні народження дитини він проходив флюорографічне обстеження, яке надавав до пологового будинку. Відповідачка проводила УЗ-дослідження ембріону, оригінал якого знаходиться у нього на руках. Після народження доньки він забрав бірку дитини. Виписка с пологового будинку проводилася урочисто, із записом на відеоплівку. Крім того, у день виписки відповідачки з пологового будинку місцевими телекомпаніями проводилися зйомки, готувався репортаж та транслювався на Сумських телевізійних каналах «АТV», «РТС», журналісти брали у них інтерв'ю, як у батьків народженої дитини.

З долученої до матеріалів справи копії флюорографічного обстеження вбачається, що 11 грудня 2013 року (за два дні до народження дитини) ОСОБА_3, 1990 р., проходив флюорографію грудної клітини (а.с.8). На аркуші справи 9 знаходиться копія знімку, названа позивачем УЗ-дослідження ембріону. На ньому зазначена дата- 04.11.2013 р., прізвище - ОСОБА_4. Судом оглянута бірка, копія якої долучена позивачем до матеріалів справи(а.с.10). На ній маються наступні записи: «Прізвище матері: ОСОБА_4 Вага 4045. Зріст 54. Стать жін. Час і дата народження. 03:10. ІНФОРМАЦІЯ_1. Номер картки 3802».

На диску (а.с.54) та флеш карті, наданій апеляційному суду, які були переглянуті судом, в тому числі у присутності сторін, маються фотознімки, на яких відображені ОСОБА_3 і ОСОБА_4, а також відеозаписи, про які зазначав позивач. Зокрема, це фіксування урочистої виписки з пологового будинку ОСОБА_4, під час якої ОСОБА_3 як батьку дитини, передавали народжену доньку, на відео зафіксована щаслива сім'я з народженим малюком.

У телепрограмі «Об'єктив» Сумської телевізійної компанії «АТV» було оприлюднене інтерв'ю ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в день виписки з пологового будинку, під час якого остання говорила про те, що через пару років хочемо потрапити до Вас ще раз (мається на увазі - до пологового будинку).

У сюжеті «ІНФОРМАЦІЯ_6» телепрограми «На часі» Сумської телевізійної компанії «РТС» транслювалося інтерв'ю ОСОБА_3 і ОСОБА_4. Дослівно: ведуча: «ОСОБА_4 з донечкою тут вже п'ятий день. Каже, хоч і боялася народжувати, все пройшло чудово, планує сюди повернутися». ОСОБА_4: «Звичайно думаємо, і не одну, то ж нам хочеться і хлопчика». ОСОБА_3: «Я только «за». ОСОБА_4: «Это после папиных моральных поучений, налаштована». ОСОБА_3: «Я очень счастлив. Главное, что с ними все в порядке».

Відповідачка у судовому засіданні апеляційного суду категорично заперечувала батьківство ОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_5, пояснила, що між нею та ОСОБА_3 ніколи не було близьких стосунків, він не є батьком ОСОБА_5, можливо він міг бути хрещеним батьком. У ОСОБА_5 є справжній батько, який перебуває у шлюбі і вона не бажає втручатися у його сім'ю. Справжнього батька звати не ОСОБА_3. На запитання суду, чому у свідоцтві про народження дитини не зазначені за її вказівкою ім'я та по-батькові справжнього батька, а зазначені ті, які співпадають з ім'ям та по-батькові ОСОБА_3, позивачка пояснила про співзвучність такого словосполучення.

На запитання суду з приводу наявності у позивача доказів, на які він посилається на підтвердження заявленого позову, відповідачка пояснила, що вона допускає, що він міг забрати УЗ-дослідження і бірку немовляти, а з приводу зазначених вище телевізійних репортажів та урочистої виписки с полового будинку, зафіксованої на відео, вона пояснила це тим, що в момент виписки з пологового будинку ОСОБА_3 опинився поряд, а тому став учасником цих подій.

Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь в справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь в справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Під час розгляду справи ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 29 жовтня 2014 року у справі за клопотанням позивача була призначена медична генетично - ідентифікаційна експертиза (а.с.47) для встановлення батьківська, проте вказана ухвала залишена експертом без виконання, оскільки відповідач на відбір зразків крові не з'явилась (а.с.56).

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 неодноразово роз'яснювались її права, неодноразово пропонувалось провести судово-генетичну експертизи, на чому наполягав у суді першої інстанції і в апеляційному суді позивач у справі, але відповідачка категорично відмовилась від її проведення.

ОСОБА_4 всупереч положенням ст.ст. 10,60 ЦПК України не надано жодного належного допустимого доказу на підтвердження її заперечень по суті позовних вимог.

Як роз'яснено у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до п.п. 9-11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Зібрані у справі докази, відео сюжети, про які йшлося вище та які долучені до матеріалів справ, у своїй сукупності свідчать про доведеність позивачем вимог про визнання батьківства.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» 1. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

6. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Згідно ст. 3 цього Закону державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".

Згідно п 2.13.1 Наказу Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України14 січня 2011 р. за N 55/18793 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є:

рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

З огляду на викладені норми Закону відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зобов'язання органу державної реєстрації внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини та видати нове свідоцтво про народження. Повноваження відповідного органу щодо внесення на підставі рішення суду змін до актового запису та видачі нового свідоцтва визначені Законом, з цього приводу не існує спору.

Щодо позовних вимог про усунення перешкод ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з донькою, визначення днів зустрічей позивача з донькою кожні понеділок, середу та п'ятницу з 17 год. до 19 год 30 хв.; про встановлення днів, по яких позивач буде забирати дитину до себе додому, а саме кожного першого і третього тижня місяця з 17 год. п'ятниці до 19 год. 30 хв. неділі, колегія суддів в повному обсязі погодитись не може.

Враховуючи малолітній вік дитини, постійне знаходження дитини з матір'ю, відсутність будь-якого спілкування між батьком і дитиною, колегія суддів вважає, що на даний час, з урахуванням інтересів малолітньої дитини, необхідно встановити дні зустрічей у присутності матері: кожну неділю місяця протягом трьох годин за домовленістю з матір'ю дитини.

З урахуванням частково задоволення позовних вимог та з огляду на положення ст. 88 ЦПК України щодо пропорційного розподілу судових витрат, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 700 грн.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч.1,2 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першоїінстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1,2,3,4, ч.2, ч.3, 313, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати рішення Сумського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2015 року.Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.м.т. Хотінь Сумського району Сумської області, проживаючого: АДРЕСА_1, батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої: АДРЕСА_2.

Внести зміни до вчиненого виконкомом Кіндратівської сільської ради Сумського району Сумської області актового запису про народження №11 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5; у графі «батько» - зазначити «ОСОБА_3».

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у вихованні і вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши наступний час спілкувань, у присутності матері: кожну неділю місяця протягом трьох годин за домовленістю з матір'ю дитини.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 700 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: