Номер справи 220/1353/15-ц
Номер провадження № 2/220/514/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретарів Тахтарової Н.П., Чернякової В.С.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про усунення відповідачів від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.08.2010 року померла її мати ОСОБА_6, яка постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого по вул. Щорса,127 в смт. Велика Новосілка, та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,020 га, розташованої на території Великоновосілківської селищної ради. Вона постійно проживала разом з матірю і після її смерті у встановлений законом строк звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Окрім неї, з заявою про прийняття спадщини звернулась її сестра - відповідачка по справі ОСОБА_3 Крім того, на момент смерті матері в будинку були зареєстровані її брати відповідачі по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 З 2006 року їх мати тяжко захворіла на цироз печінки та інші захворювання, в звязку з чим перебувала у безпорадному стані, потребувала постійного піклування, лікування, догляду та матеріальної допомоги. Але отримавши пенсію, половину мати віддавала своєму сину ОСОБА_7, оскільки він не працював Протягом пяти років вона сама піклувалась про матір, доглядала за нею, відвідувала з нею лікарів, купувала ліки, залучала інших людей для догляду за матірю. Вважає, що відповідачі мали можливість, але свідомо ухилялись від надання матері будь-якої матеріальної допомоги, тому просить усунути їх від права на спадкування після смерті матері.

В судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали та пояснили, що їх мати ОСОБА_6 з 2002 року постійно проживала у с. Новопетриківка з ОСОБА_5 і лише два рази на тиждень автобусом приїздила до смт. Велика Новосілка, де відвідувала лікаря та отримувала пенсію. З середини червня 2010 року і по день смерті у серпні 2010 року мати постійно проживала у смт. Велика Новосілка, бо їй вже було тяжко їздити з Новопетриківки. Вони офіційно не працюють, але кожен з них як міг допомагав матері: давали гроші, купували та привозили їй продукти. Крім того, чоловік ОСОБА_3 іноді відвозив її до лікарні. Вважали позовні вимоги ОСОБА_2 необґрунтованими та просили відмовити в їх задоволенні.

Суд, вислухавши позивача, її представника, відповідачів, допитавши свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив та батьки.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_6, померлої 06.08.2010 року, інші, особи, які мають право на спадкування у першу чергу відсутні.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, при вирішенні спору між сторонами повинен бути встановлений як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Згідно приписів п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Звертаючись з позовними вимогами до суду, позивачка посилалась на знаходження спадкодавця у безпорадному стані та умисне ухилення відповідачів від надання їй допомоги.

На підтвердження перебування ОСОБА_6 у безпорадному стані позивачем надані довідка від 25.08.2015 р. та листи Великоновосілківської центральної районної лікарні № 814 від 25.08.2015 р. та № 1455 від 22.11.2010 р., з яких вбачається, що ОСОБА_6 зверталась в хірургічне відділення 01.08.2009 р., 22.09.2009 р., 23.10.2009 р., 05.01.2010 р., 11.02.2010 р., 09.04.2010 р., 29.04.2010 р. з діагнозом: цироз печінки, асцит, проведена операція. З 28.07.2010 р. по 02.08.2010 р. ОСОБА_6 знаходилась на лікуванні у хірургічному відділенні з діагнозом: невправима пупкова грижа. Крім того, ОСОБА_6 страждала на ішемічну хворобу серця. В звязку з хворобою і безпорадним станом потребувала стороннього догляду (а.с. 5,6,30).

Разом з тим, належних доказів, які б підтверджували факт перебування спадкодавця у безпорадному стані та її потребу у допомозі відповідачів, позивачем суду не надано. Більш того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_15, ОСОБА_13, ОСОБА_14 пояснили, що ОСОБА_6, окрім останніх двох місяців напередодні смерті, рейсовим автобусом два рази на тиждень приїздила з села Новопетриківка, де постійно проживала, до смт. Велика Новосілка на процедури, за пенсією, залишалась на вихідні. Свідок ОСОБА_10 також пояснила, що протягом 2007-2008 років ОСОБА_6 приїздила до Великої Новосілки та після викачки рідини з організму жила по вул. Щорса, 127 близько тижня, а потім їхала до Новопетриківки, де мешкала.

Згідно довідки Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області № 3616 від 19.11.2010 р., ОСОБА_6 мешкала за адресою: смт. Велика Новосілка, вул. Щорса,127 з 2008 р. по день смерті 06.08.2010 р. (а.с. 29).

Згідно довідки Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 1005 від 30.09.2015 р., ОСОБА_6 з листопада 2002 року по липень 2010 року мешкала в с. Новопетриківка по вул. 50 років Жовтня,89 (а.с. 49).

Оцінюючи надані суду докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що надані суду довідки у взаємозвязку з показаннями допитаних у судовому засіданні свідків підтверджують факт проживання ОСОБА_6 по декілька днів на тиждень як у с. Новопетриківка, так і у смт. Велика Новосілка, що не суперечить іншим матеріалам справи.

Крім того, як сама позивачка, так і свідки ОСОБА_12, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 пояснили, що ОСОБА_6 допомагала своєму сину ОСОБА_5, віддаючи йому частину пенсії, оскільки той не працював, покупала для нього продукти, що також спростовує доводи позивача про те, що спадкодавець потребувала сторонньої допомоги, зокрема допомоги відповідачів.

Пояснення допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_12, які пояснили, що ОСОБА_2 здійснювала догляд за ОСОБА_6, відвозила її до лікарні, платила за інєкції, підтверджують факт надання догляду з боку позивача, однак не свідчать про ухилення відповідачів від надання допомоги матері у розумінні вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачка, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, не надала доказів щодо умисного ухилення відповідачів від надання допомоги спадкодавцю, доказів про те, що спадкодавець потребувала допомоги відповідачів, останні мали можливість її надати, проте ухилялись від обов'язку щодо її надання, в звязку з чим не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, то сплачений позивачем судовий збір не підлягає стягненню з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина