АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/60/15 Гол. 1 інст. - Шевченко С.В.
Справа: №644/4258/13-ц Доповідач - Міненкова Н.О.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді: Міненкової Н.О.

суддів: Кругової С.С., Зазулинської Т.П.

за участю секретаря - Галушко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2013 року до суду звернувся позивач. Просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики еквівалентну 47 058 доларам США та неустойку у вигляді штрафу в сумі 1 861500 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в грудні 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладений договір позики в сумі 26 720 доларів США. Договір посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Широковою В.А. за №-4421. За договором відповідач зобов'язався повернути борг частками, починаючи з 08.01.2009 року по 08.листопада 2009 року по 560 доларів щомісяця, а до 8.12.2009 року 20560 . Але свої зобов'язання відповідач не ви конав. 09.12.2009 року між сторонами укладено додатковий договір за умовами якого було відстрочено сплату боргу та позивач додатково отримав 5800 доларів США. Погашення заборгованості за додатковим договором також передбачалося частками. Усього було отримано 32520 грн.

Просив стягнути проценти на рівні облікової ставки НАБУ, що склало 11995 дол. США та 3 відсотки річних, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК в сумі 3543 дол. США. Просив провести стягнення відповідно до курсу долара до гривні.

По справі постановлено заочне рішення від 06 вересня 2013 року, згідно з яким стягнути з ОСОБА_2 еквівалент основного боргу в сумі 376134,59 грн. та передбачену договором неустойку в сумі 1861500 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення повернуто заявникові(а.с.57). Ухвалою суду апеляційної інстанції ухвала була скасована, справу передано на новий розгляд.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 липня 2014 року заява про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.( а.с.117).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати. Позовні вимоги не визнає частково. Зазначає, що сума боргу є значно меншою. Договором не передбачалися відсотки за користування позикою. Крім того не враховано суми сплачені в погашення боргу. Крім того, вважає, що він не укладав з позивачем додаткового договору і підпис в цьому договорі не належить йому.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони, судова колегія вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив.

В суді апеляційної інстанції апелянт та його представник заявили клопотання про призначення по справі судово - почеркознавчої експертизи, в якій просили поставити на вирішення експерта питання щодо підпису ОСОБА_2 в додатковому договорі до договору позики №-1 від 09.12.2009 року.

Судовою колегією по справі була призначена судова - почеркознавча експертиза, провадження по справі зупинено.

Ухвалою судової колегії Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2015 року провадження у цивільній справі відновлено у зв'язку з тим, що 05.06.2015 року на адресу суду надійшов лист ХНДІ СЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса про залишення ухвали суду від 21.08.2014 року без виконання, у зв'язку з тим, що станом на 27.05.2015 року кошти за проведення експертизи на рахунок інституту не надійшли, у зв'язку з чим судова почеркознавча експертиза залишена без виконання і знята з провадження.

Судовою колегією відповідачу та його представнику роз'яснювалися наслідки невиконання дій, у тому числі і щодо несплати за проведення експертизи.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Цивільна справа знаходиться в провадженні суду з квітня 2014 року. Неодноразово відкладалася у зв'язку із неявкою ОСОБА_2 та його представника, а також з підстав нездійснення оплати за проведення експертизи, клопотання про призначення якої було заявлено останнім.

Судова колегія вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі щодо того, що підпис у додатковому договорі не належить відповідачу не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема такою підставою є договір та інші правочини.

08. грудня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А.( а.с.9. Згідно з п. 4 договору за прострочення будь якого строку виконання забов'язання( встановлені в п.1 договору) позичальник повинен сплатити на користь позикодавця штраф в сумі 1500 грн. за кожен день прострочення зобов'язання.

За додатковим договором №-1 від 09.12.2009 року, який також було нотаріально посвідчено, були змінені строки повернення позики, зазначено про отримання додатково 5 800 дол. США, усього сума до сплати вказана в розділі УІ додаткового договору склала 32 520 дол. США.

Про розгляд справи призначений на 06.09.2013 року ОСОБА_2 був належним чином повідомлений ( ас. 34). В поданій до суду заяві представник позивача не заперечував розглянути справу у заочному провадженні.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем умови договору позики не виконувались, сума позики на час звернення з позовом не погашена, у зв'язку з чим разом із основною сумою позики була нарахована неустойка, згідно з умовами договору, яка за підрахунками суду склала 1 861 500 грн.

Судова колегія вважає, що розмір неустойки необхідно зменшити, застосувавши норму ч.3 ст. 551 ЦК України, в якій зазначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності обставин, які мають істотне значення.

У апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що ухвалюючи по справі заочне рішення, суд першої інстанції не врахував те, що розмір неустойки складає значну суму.

Враховуючи те, що сума позики стягнута у гривневому еквіваленті та склала 376 134,59 грн., а сума неустойки у шість разів перевищує суму основного боргу, застосування вищевказаної норми закону є справедливим і обґрунтованим. Зменшити суму неустойки необхідно з 1 861 500 грн. до 400 000 грн.

Керуючись ст. 303,304,307,309,313,317,319 ЦПК України судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2013 року змінити в частині вирішення позовних вимог про стягнення неустойки.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку в розмірі 400 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України.

Головуючий -

Судді -