Ухвала

іменем україни

18 серпня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Євтушенко О.І., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», подану представником Рожко Сергієм Миколайовичем, на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 29 липня 2015 року,

в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення депозитних коштів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 червня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 115 778,41 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29 липня 2015 року рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 червня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Рожко С.М. просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення судів попередніх інстанцій ухвалені у відповідності до вимог матеріального та процесуального права, оскільки суди вірно виходили з того, що банк, після спливу строку договору, не повернув позивачеві кошти за банківським вкладом, а тому вони підлягають стягненню.

Судами встановлено, що між позивачем та Кримською філією ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений договір банківського вкладу від 13 вересня 2013 року строком на шість місяців. Після спливу строку договору, позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути кошти, однак останній відмовив йому у поверненні вкладу, а тому порушене право позивача підлягає захисту.

За таких обставин, суди вірно дійшли висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Таким чином, з матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», поданою представником Рожко Сергієм Миколайовичем, на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 29 липня 2015 року, в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення депозитних коштів, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.І. Євтушенко