Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2 1309/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Таранкової І. М.

при секретарі Жупіковій О.М.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила надати дозвіл виїздити за кордон неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею 18-ти років.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що після розлучення з відповідачем, дитина залишилась проживати з нею. Дитина хворіє на хронічний тонзиліт і хронічний риніт, тому постійно потребує санаторно-курортного лікування та оздоровлення на морі в літній період. На даний час з»явилась можливість поїхати з дитиною в Ізраїль на лікування та відпочинок, але відповідач добровільно не дає свою згоду на виїзд дитини за кордон.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги повністю, посилаючись на зазначені обставини.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав повністю, посилаючись на те, що виїзд дитини за кордон суперечить її інтересам і можливо негативно вплине на її стан здоров»я.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконкому Комсомольської міської ради в судове засідання не з»явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.01.2006р. по 21.01.2008р., від якого мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За рішенням Комсомольського міського суду від 12.12.2007р. після розірвання шлюбу неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, була залишена приживати з позивачем ОСОБА_1

Згідно довідки про склад сім»ї неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована разом з матір»ю ОСОБА_1

Згідно інформації поліклініки «Медичного центру первинної медико-санітарної допомоги» від 04.06.2010р. № 249, неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря та лікаря-отоларинголога. Часто та довготривало хворіє гострими респіраторними захворюваннями. При відвідуванні лікаря разом з дитиною за медичною допомогою звертається мати ОСОБА_1 призначення лікаря виконуються вчасно та в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» від 21.04.1994 року, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання.

Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, оскільки виїзд за кордон з метою відпочинку і оздоровлення дитини відповідає її інтересам.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а тому суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо можливого негативного впливу виїзду за кордон на стан здоров»я дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150-151 СК України, 213-215 ЦПК України, ч. 2ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» від 21.04.1994 року, -

р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Дозволити неповнолітній громадянці України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 виїздити за кордон до досягнення нею 18-ти років.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно:

Суддя І.М. Таранкова