Провадження № 2/0202/2952/2015
25 грудня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Фісун К.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № Б/Н від 27.03.2007 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3 000,00 доларів США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що співпадає зі строком дії картки. Проте, в порушення умов договору ОСОБА_1 зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду.
Вимоги до відповідача ОСОБА_1, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом.
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2013 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 про стягнення заборгованостібула задоволена частково.
Ухвалою суду від 19 лютого 2014 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2013 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіскасовано.
При новому розгляді справи представник позивача в судове засідання не зявився, відповідно до заяви від 25.12.2015 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ст. 76 ЦПК України.
Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.
Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 27.03.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № Б/Н, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3 000,00 доларів США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що співпадає зі строком дії картки.
Для забезпечення виконання кредитного договору 20.10.2010 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір поруки № 167, за умовами якого ПАТ «Акцент Банк» взяв на себе зобовязання у випадку неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором відповідати перед банком нарівні з боржником, як солідарні боржники (п. 4 договору поруки), з обсягом відповідальності поручителя перед кредитором в 10 000 грн.
Як зазначає в своїй позовній заяві позивач, що у звязку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов договору № Б/Н від 27.03.2007 року заборгованість за ним станом на 31.01.2013 року склала 7 001,94 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до повідомлення НБУ складає 55 966 грн. 52 коп., яка складається з наступного: 2 563,25 доларів США заборгованість за кредитом; 3 745,69 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 300,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 62,55 доларів США штраф (фіксована частина); 330,45 доларів США штраф (процентна складова).
Відповідачем ОСОБА_1 при розгляді заяви про перегляд заочного рішення в якості заперечення позовних вимог було вказано на те, що він не отримував кредитної картки, а отже і кредитних коштів. На підтвердження цього факту ним було надано до суду копію рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.10.2011 року по цивільній справі № 2-2072/11/0603, відповідно до якого у задоволенні позовної заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено. Однак суд не може прийняти вищевказане рішення за належний доказ по справі, оскільки копія рішення суду не була належним чином завірена, а саме не скріплена мокрою гербовою печаткою.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу.
Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.
Згідно статей 598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином.
Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
У звязку з тим, що відповідач належним чином не виконав умови кредитної угоди, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстав для звільнення відповідача від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено.
Враховуючи, що згідно до Договору поруки №167 від 20 жовтня 2010 року ПАТ Акцент-Банк поручився перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору № Б/Н від 27.03.2007 року, які останній не виконав, солідарному стягненню з відповідачів ПАТ Акцент-Банк та ОСОБА_1 підлягає заборгованість відповідно до договору поруки у розмірі 10 000 грн. 00 коп.
Не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідача витрат на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн., відповідно до вимог ст. ст. 84, 88 ЦПК України, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази надання позивачу правової допомоги, а також фінансові документи про розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу.
Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України із відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, у розмірі 559 грн. 67 коп.
Керуючись: ст. ст. 530, 553, 554, 559, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 7 11, 15, 27, 30, 60, 61, 84, 85, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар