Провадження №2-3823/15
у справі №760/7389/15-ц
27 липня 2015 Солом'янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Лазаренко В.В.,
при секретарі - Кучерині Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
06.04.2015 позивач ТОВ «Вердикт Фінанс» звернувся в суд з даним позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2
Виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором від 03.07.2007 №2609/0407/64-003 забезпечене порукою відповідача ОСОБА_2 за договором поруки від 03.04.2007 №2609/0407/64-003-Р-1.
АКБ «ТАС-Комерцбанк» належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором від 03.07.2007 №2609/0407/64-003, надавши відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у визначеному договором розмірі.
Однак, ОСОБА_1 неналежним чином не виконує свої зобов'язання по поверненню суми кредиту та процентів за користування кредитом.
Представник позивача - ТОВ «Вердикт Фінанс» в судове засідання не з'явилася. Згідно заяви від 27.07.2015 просить розглянути справу у її відсутності, погоджується на розгляд справи в заочному порядку.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлялися належним чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст.74 ЦПК України за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно вимог ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Суд неодноразово направляв відповідачам за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку повідомлення про дату і час судового розгляду у даній справі, проте судові повідомлення повернулися без вручення їх адресатові з відміткою поштового відділення «за закінченням зберігання». При таких даних, враховуючи, що відповідачі судові повідомлення не отримують, згідно вимог закону вважаються повідомленими належним чином, справа в провадженні суду перебуває тривалий час, прийняла затяжний характер з причини неявки відповідачів в судові засідання, суд знаходить можливим з урахуванням вимог ст. 224 ЦПК України розглянути справу в даному судовому засіданні у їх відсутності в заочному порядку.
Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності за правилами ст. 212 ЦПК України, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до положень ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Відповідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до п. 8.1 кредитного договору від 03.07.2007 №2609/0407/64-003, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Кількість днів у році приймається - 365/366.
Виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором від 03.07.2007 №2609/0407/64-003 забезпечене порукою відповідача ОСОБА_2 за договором поруки від 03.04.2007 №2609/0407/64-003-Р-1.
Відповідно до п. 3 договору поруки від 03.04.2007 №2609/0407/64-003-Р-1, відповідальність поручителя за цим договором обмежується сумою кредиту, визначеною згідно з основним зобов'язанням, нарахованими процентами, пенями, комісіями та іншими платежами, передбаченими основним зобов'язанням.
Відповідно до положень п. 4 договору від 03.04.2007 №2609/0407/64-003-Р-1, у разі невиконання позичальником умов основного зобов'язання в строк, поручитель погашає суму кредиту, нараховані проценти та штрафні санкції за несвоєчасне повернення позичальником коштів, наданих в межах основного зобов'язання та процентів за користування кредитом за першою вимогою банку протягом 10 календарних днів з моменту отримання поручителем надісланої банком письмової заяви про невиконання позичальником своїх зобов'язань, передбачених основним зобов'язанням, надісланою банком за адресою, зазначеною у реквізитах поручителя в цьому договорі.
З матеріалів справи також вбачається, що 02.02.2012 між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ «Вердикт Фінанс» право вимоги за кредитним договором від 03.07.2007 №2609/0407/64-003 та за договором поруки від 03.04.2007 №2609/0407/64-003-Р-1.
Таким чином відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК, у зобов'язанні, що витікає з кредитного договору, відбулась заміна кредитора АКБ «ТАС-Комерцбанк» на ТОВ «Вердикт Фінанс».
При цьому у відповідності до ст. 514 ЦК, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
АКБ «ТАС-Комерцбанк» належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором від 03.07.2007 №2609/0407/64-003, надавши відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у визначеному договором розмірі.
Розрахунок заборгованості за кредитним договором від 03.07.2007 №2609/0407/64-003, складений позивачем ТОВ «Вердикт Фінанс», перевірений судом, є вірним і складеним у відповідності з умовами договору і норм чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Судом встановлено, що позивачем ТОВ «Вердикт Фінанс» понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 768,13 грн., що вбачається з платіжного доручення від 07.04.2015 №111 до ПАТ «БТА Банк".
Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюються у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
Таким чином, виходячи з ціни позову, позивачу належало сплатити судовий збір у розмірі 604,58 грн.
Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача, на користь останнього відповідно до положень ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів 604,58 грн. судового збору у рівних частинах з кожного.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 14-16, 509, 512, 514, 525, 526, 530, 553, 554, 610, 611, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10-11, 57-58, 60, 88, 208-209, 212-216, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути у рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» витрати по оплаті судового збору у розмірі 604,58 грн. - по 302,29 грн. з кожного.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя