Ухвала

іменем україни

16 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2014 року, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 09 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, тривалий час хворіє, являється інвалідом II групи, а кошти потрібні йому на лікування.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 09 вересня 2015 року, в задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права, просить скасувати вказані ухвали та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Так, судами встановлено, що на виконанні відділу Державної виконавчої служби Рахівського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 боргу в розмірі 33 957,90 грн., та надано строк для добровільного погашення боргу до 05 березня 2015 року. Однак, станом на 18 травня 2015 року відомостей про повне чи часткове виконання виконавчого листа боржником не надано.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми закону, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку, що перебування заявника у скрутному матеріальному становищі не відноситься до виняткових обставин, які б давали суду підставу для задоволення заяви. Той факт, що заявник уже тривалий час хворіє і продовжує хворіти не може бути підставою для невиконання рішення суду.

Крім того, заявником не надано доказів, що у подальшому, за наявності можливого застосування відстрочення виконання рішення суду, буде виконуватись це рішення, та не обґрунтувано необхідність такої відстрочки саме на один рік.

Таким чином, місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволення заяви про відстрочку виконання рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2014 року. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 09 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.С. Висоцька

В.М.Колодійчук

І.М. Фаловська