РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3591/15-ц

провадження у справі № 2/0285/1438/15

09 грудня 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючої - судді Савицької Л. Й.

при секретарі Янковій Л. П.

з участю прокурора Петришина Д. В.

представника органу опіки

та піклування Скиби О. Г.

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради як органу опіки та піклування

до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5

про позбавлення батьківських прав у відношенні неповнолітньої дитини та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив позбавити їх батьківських прав щодо неповнолітньої дитини та стягнути з них аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн. щомісячно.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по утриманню та вихованню своєї дитини, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток.

Представники органу опіки та піклування, прокурор позов підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в ньому, зазначили, що позбавлення відповідачів батьківських прав відповідатиме інтересам дітей.

Третя особа ОСОБА_6 не заперечила щодо обставин викладених в позові та просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засідання позов визнала, не заперечила щодо позбавлення їх батьківських прав у відношенні неповнолітньої дитини. Пояснила, що не має належного матеріального забезпечення, а тому не може утримувати та виховувати дочку ОСОБА_8.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибув судом належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що відповідачі у справі є батьками неповнолітньої: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11), яка з 2007 року проживає в сім`ї своєї баби ОСОБА_6, батьки не цікавляться життям дитини (а.с.18-22).

Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Це, зокрема, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, роз'яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 26.08.2015 року (а.с.7-8), який узгоджується з матеріалами справи та відповідачами не спростований належними та допустимими доказами, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не піклуються про фізичний та духовний розвиток своєї дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, підготовку до самостійного життя тощо, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання.

З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини, встановлено, що ОСОБА_8 протягом восьми років проживає разом з бабою, ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_9 АДРЕСА_1, де створено всі належня умови для проживання дитини (а.с.16, 17).

Відповідачі притягувались до адміністративної відповідальності за ст.184 та 178 КУпАП (а.с. 33, 34).

Судом встановлено, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини, нехтують нею, не виявляють до неї батьківської турботи та піклування, не цікавляться її життям, здоров'ям, не спілкуються з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. За таких обставин, враховуючи також думку дитини відповідачів ОСОБА_8, якій на час розгляду справи виповнилось 10 років і яка не хоче проживати разом з батьками, суд вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що відповідачі є працездатними особами, постійного місця роботи не мають, але при цьому на обліку у службі зайнятості, як безробітні, не перебувають, інших утриманців не мають, суд приходить до висновку, що вони спроможні сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати, як інтересам дитини, зокрема, для задоволення її мінімальних життєвих потреб, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів.

На думку суду, визначена судом сума аліментів є реальною, дає змогу забезпечити мінімальні життєві потреби дитини і матеріальний стан відповідачів, навіть з відрахуванням аліментів, буде задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє їх від обов'язку утримувати своїх дітей, а навіть дозволяє їм виконувати свої зобов'язання щодо оплати аліментів у розмірі, визначеному судом.

Також суд стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір в сумі по 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57 - 60, 212 - 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 141, 165, п. 2 ч.1 ст. 164, ч. 2 ст. 166, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо їх неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 (двісті) грн. щомісячно з кожного з батьків на дитину, починаючи з 16 вересня 2015 року до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_4, перераховуючи кошти на особистий рахунок дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави в розмірі по 243(двісті сорок три)грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуюча Л. Й. Савицька