Провадження № 2/522/7035/15

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.08.2015 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Домусчі Л.В.,
при секретарі Шевчик В. І.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Анатоліївича про розірвання шлюбу, -
ВСТАНОВИВ:
Позивачка ОСОБА_1 09.06.2015 року звернувся до Приморського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги мотивувала тим, що з 28,07,2007 року сторони перебувають у шлюбі, однак спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя та виховання дитини. Подружні стосунки та ведення спільного господарства фактично припинені х 2012 року. Суперечок про поділ майна та місце проживання дитини не мають. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. На даний момент їх шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сімї неможливі.
У судове засідання 21.08.2015 року не зявилася позивачка ОСОБА_1, але від неї надійшла заява, відповідно до якої вона просила справу розглядати без її участі, залишити шлюбне прізвище та задовольнити позовні вимоги.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 також не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову.
Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28,07,2007 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції (актовий запис № 960). Свідоцтво про шлюб І - ЖД № 058937. (а.с.6). З свідоцтва вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки «Орел».
Шлюб у сторін перший.
Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Свідоцтва про народження серії1-ЖД № 123307, виданого 09 січня 2007 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси (а.с. 5), який проживає разом з позивачкою
Фактичні шлюбні відносини припинені з 2012 року, однією сімєю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться. Дитина після розірвання шлюбу залишається на вихованні у матері.
На час розгляду справи майнові вимоги, будь кого з сторін, суду не предявлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе
Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сімї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60, 169 ч.4, 179, 197 ч.2, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України; ст.ст.. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Анатоліївича - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28.07.2007 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції (актовий запис № 960). Свідоцтво про шлюб І - ЖД № 058937.
Залишити за позивачкою ОСОБА_1 прізвище «Бойко».
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст.294 ЦПК України.
Суддя: Домусчі Л. В.