ун. № 759/2776/14-ц
пр. № 2/759/137/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - П»ятничук І.В.,

при секретарі - Іванові К.Ю., Колодій Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу ДВС Святошинського РУЮ м.Києва, ТОВ « Торговий дім «Укрспецреалізація»

3-я особа: ОСОБА_4

про визнання незаконним акту про проведення прилюдних торгів, визнання недійсним протоколу про проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності на квартиру, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст. 209, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу ДВС Святошинського РУЮ м.Києва, ТОВ « Торговий дім «Укрспецреалізація»

3-я особа: ОСОБА_4

про визнання незаконним акту про проведення прилюдних торгів, визнання недійсним протоколу про проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності на квартиру - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м.Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення .

Суддя :

ун. № 759/2776/14-ц

пр. № 2/759/137/15

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - П»ятничук І.В.,

при секретарі - Іванові К.Ю., Колодій Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу ДВС Святошинського РУЮ м.Києва, ТОВ « Торговий дім «Укрспецреалізація»

3-я особа: ОСОБА_4

про визнання незаконним акту про проведення прилюдних торгів, визнання недійсним протоколу про проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності на квартиру, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, Відділу ДВС Святошинського РУЮ м.Києва, ТОВ « Торговий дім «Укрспецреалізація» та просила суд :

- визнати недійсним протокол проведення прилюдних торгів від 17.04.2012 р. складений ТОВ « Торговий дім «Укрспецреалізація» з продажу квартири АДРЕСА_2,

- визнати незаконним акт про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затверджений 27.04.2012 р. начальником Відділу ДВС Святошинського РУЮ м.Києва,

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2, видане на ім.»я ОСОБА_2 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 03.05.2012 р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала на те, що на її ім.»я за час перебування в шлюбі з ОСОБА_4 придбано квартиру АДРЕСА_2, вказана квартира придбана за договором купівлі-продажу від 10.06.2004 р. за спільні кошти подружжя. Як вказує позивач з метою проведення бізнесу вона брала в борг в банківських установах грошові кошти, однак в період настання фінансової кризи вона не мала можливості виконати фінансові зобов»язання, внаслідок чого виникла заборгованість та було відкрито ряд виконавчих проваджень з приводу примусового стягнення заборгованості. В результаті проведення виконавчих дій, державним виконавцем проведено заходи з примусового виконання рішень суду, за якими було проведено опис та реалізацію квартири. Однак, як вказує позивач реалізація квартири була проведена з численними порушеннями законодавства, а саме, 26.05.2011 р. державним виконавцем проведено арешт та опис квартири, про що складено відповідний акт, з метою визначення вартості квартири постановою державного виконавця від 08.06.2011 р. призначено експерта ОСОБА_7 експертом, суб»єктом оціночної діяльності та доручено проведення письмового висновку та звіту щодо оцінки квартири. Відповідно до висновку з оцінки майна від 29.06.2011 р. вартість квартири визначено в 490882 грн. Однак, в порушення ч.3 ст.58 ЗУ « Про виконавче провадження» державний виконавець не повідомив позивача про результати оцінки майна, в подальшому на підставі договору від 22.11.2011 р. №1-11230 укладеного між ВДВС Святошинського РУЮ М.Києва та ТОВ « Торговий дім «Укрспецреалізація» проведено процедуру реалізації квартири з публічних торгів. Відповідно до листа ТОВ « Торговий дім «Укрспецреалізація» від 06.12.2011 р. №0612-01 повідомлено, що прилюдні торги спірної квартири відбудуться 22.12.2011 р. за стартовою ціною 490882 грн., але оголошення всупереч Тимчасовому порядку проведення прилюдних торгів опубліковано 05.12.2011 р., тоді як дана публікація повинна бути здійснена не пізніше 29.11.2011 р., крім того в повідомленні не вказано час та місце ознайомлення з квартирою. 22.12.2011 р. ТОВ « Торговий дім «Укрспецреалізація» письмово повідомило про те, що торги з реалізації квартири не відбулися в зв»язку з відсутністю покупців. 23.01.2012 р. відповідно до акту заступника начальника ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва проведено уцінку квартири на 15% від початкової вартості, таким чином стартова ціна лоту становила - 417249 грн.70 коп. проведення прилюдних торгів призначено на 23.02.2012 р., таким чином повідомлення про проведення повторних торгів з реалізації квартири з урахуванням її уцінки вартості повинно бути опубліковане не пізніше 30.01.2012 р. однак було опубліковане лише 03.02.2012 р., в подальшому відповідно до акту заступника начальника ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва проведено уцінку квартири на 38 від ринкової вартості до 304346 грн. 84 коп. З урахуванням проведеної уцінки ТОВ « Торговий дім «Укрспецреалізація» 30.03.2012 р. було опубліковано повідомлення про проведення прилюдних торгів, тоді як відповідно до вимог законодавства дане повідомлення слід було опублікувати не пізніше 27.03.2012 р. Також позивач зазначає що звіт про оцінку майна - квартири АДРЕСА_2, від 29.06.2011 р. можливо було використовувати лише до 29.12.2011 р. після даного терміну слід було проводити повторну оцінку майна, чого в рамках виконавчого провадження зроблено не було. Таким чином позивач вказує на те, що прилюдні торги були проведені з порушеннями, а саме: на момент проведення уцінки квартири та проведення прилюдних торгів звіт визначення ринкової вартості квартири втратив чинність, а повторна оцінка квартири не проводилась, оголошення про проведення торгів публікувались з порушенням строків визначених п.3.5 Тимчасового порядку, зміст оголошень не відповідав вимогам п.3.6 даного порядку, боржника не було повідомлено про дату та час проведення прилюдних торгів. Також позивач вказує на те, що на прилюдні торги виставлено майно, яке не було власністю позивача, оскільки квартира АДРЕСА_2, є об»єктом спільної сумісної власності позивача та третьої особи, а тому саме ОСОБА_4 є власником ? частини даної квартири. Враховуючи наведене та посилаючись на ст..ст. 203, 215 ЦК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, вказуючи на обставини викладені в позовній заяві, зазначала, що про реалізацію квартири їй стало відомо лише в вересні 2012 р., на стадії виконавчого провадження нею дії державного виконавця не оскаржувались, оскільки вона не знала про те, що має право оскаржувати дані дії, державному виконавцю усно вона повідомляла про те що дана квартира придбана в шлюбі з ОСОБА_4, якому не відомо про існування у неї боргових зобов»язань і яким було взято в 2004 р. кредит на придбання даної квартири.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, однак в подальшому в судові засідання не з»явився, враховуючи думку позивача яка вважала можливим розгляд справи в відсутності представника, суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував, вказуючи на те, що ним було придбано дано квартиру з прилюдних торгів в 2012 р., після придбання квартири він та його представники неодноразово спілкувались з позивачкою з приводу вселення в квартиру, вона погоджувалась, що дана квартира є власністю його - ОСОБА_2, бажала викупити дану квартиру, тому було укладено попередній договір, за яким позивачкою йому було надано задаток 5000 доларів США, однак в подальшому позивачка відмовилась і звернулась до суду в 2014 р. з позовом.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 та просив в задоволенні вимог відмовити вказуючи на обставини викладені в наданих суду запереченнях ( а.с. 246-249 т.с. 1).

Представник відповідача Відділу ДВС Святошинського РУЮ м.Києва, в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог, вказувала на обставини викладені в запереченнях ( а.с. 76-80), однак в подальшому в судові засідання не з»явилась,про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не повідомила, тому, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду вважає можливим розглянути справу в відсутності даного представника.

Представник відповідача ТОВ « Торговий дім «Укрспецреалізація» в судові засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду вважає можливим розглянути справу в відсутності даного представника.

Третя особа ОСОБА_4 в судові засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду вважає можливим розглянути справу в його відсутності.

Суд вислухавши пояснення представника учсників судового розгляду, допитавши свідка ОСОБА_8, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.1990 р. було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ( а.с. 12)

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 10.06.2004 р. ОСОБА_1 було придбано квартиру АДРЕСА_2, ( а.с. 10-11).

На примусовому виконанні ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва перебувало зведене виконавче провадження № 29542989 щодо стягнення з ОСОБА_1 сум за борговими зобов»язаннями, в ході проведення виконавчих дій з»ясовано, що за боржником ОСОБА_1 на праві власності зареєстрована квартира АДРЕСА_2, боржнику направлено копії постанов про відкриття виконавчого провадження, об»єднання в зведене виконавче провадження на загальну суму заборгованості в розмірі 1 051562 грн. 51 коп.

Державним виконавцем 26.05.2011 р. проведено опис зазначеного майна боржника, про що складено акт опису та арешту майна боржника ( а.с. 215-218), вказаний акт містить підписи позивача про отримання копії акту, отримання майна на зберігання.

10.06.2011 р. державним виконавцем призначено експерта, суб»єкта оціночної діяльності ОСОБА_7 для проведення оцінки майна боржника.

Згідно з висновком оцінки нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_1 визначено вартість станом на 29.06.2011 р. квартири яка становить 490822 грн.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, позивачу неодноразово як на адресу проживання так і на адресу перебування ( АДРЕСА_1 так і АДРЕСА_2) направлялись повідомлення про вартість описаного й арештованого майна, крім того сама позивач в судовому засіданні вказувала на те, що нею отримувались постанови про відкриття виконавчого провадження у державного виконавця в яких чітко роз»яснено право боржника на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, однак як вказувала сама позивач в судовому засіданні нею не оскаржувались будь-які дії державного виконавця при проведенні виконавчих дій, оцінці, опису та реалізації майна, таким чином суд вважає доведеним, що в строки передбачені частиною третьою статті 58 Закону України "Про виконавче провадження", сторони виконавчого провадження не надали державному виконавцю заперечення щодо оцінки майна.

Враховуючи, що позивач є боржником у зведеному виконавчому провадженні і своє "право на погашення боргу за рахунок продажу майна за найкращою ціною" вона мала можливість реалізувати та захистити під час проведення оцінки його майна у порядку, передбаченому статтею 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Проте, як вбачається з наведеного вище, позивачка незалежну оцінку майна не оспорювала. Виходячи з цього, твердження позивача про те, що допущені під час підготовки торгів порушення порушили права позивача на погашення боргу за рахунок продажу майна за найкращою ціною не заслуговують на увагу.

Порядок реалізації майна на яке звернено стягнення визначено статтею 62 Закону України "Про виконавче провадження" та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 № 68/5 (далі - Тимчасове положення).

Відповідно до статті 62 Закону реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Вищевказане Тимчасове положення визначає умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно.

Зокрема, пунктом 1.2 Тимчасового положення передбачено, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір.

Згідно з пунктом 3.11. Тимчасового положення спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Таким чином обов'язок щодо розміщення інформації про проведення прилюдних торгів покладається на спеціалізовану організацію.

Судом встановлено, що відповідно до договору №1-11230 від 22.11.2011 р. укладеного між ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва та ТОВ « Торговий дім «Укрспецреалізація» на прилюдні торги передано майно арештоване при примусовому виконанні виконавчого зведеного провадження № ЄДРВП 29542989.

На 22.12.2011 р. були призначені перші прилюдні торги по реалізації спірної квартири листом від 06.12.2011 р. ТОВ повідомило ВДВС, банки кредитори та боржника про час та місце проведення торгів, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами ( а.с. 139-140 т.с.1). .

Листом від 22.12.2011 р. ТОВ « Торговий дім «Укрспецреалізація» повідомило ВДВС, що прилюдні торги з реалізації майна, а саме квартири АДРЕСА_2, не відбулись у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців. ( а.с. 144).

Актом заступника начальника ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва від 23.01.2012 р. проведено уцінку вказаної квартири на 15% від початкової вартості квартири, таким чином вартість квартири складала 417249 грн. 70 коп.

На 23.02.2012 р. були призначені другі прилюдні торги по реалізації спірної квартири листом від 06.02.2012 р. ТОВ повідомило ВДВС, банки кредитори та боржника про час та місце проведення торгів, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами ( а.с. 145-146 т.с.1).

Листом від 23.02.2012 р. ТОВ « Торговий дім «Укрспецреалізація» повідомило ВДВС, що прилюдні торги з реалізації майна, а саме квартири АДРЕСА_2, не відбулись у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців. ( а.с. 148 т.с. 1).

20.03.2012 р. Актом заступника начальника ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва проведено уцінку вказаної квартири на 38 % від початкової вартості квартири, таким чином вартість квартири складала 304346 грн. 84 коп.

На 17.04.2012 р. були призначені треті прилюдні торги по реалізації спірної квартири, 26.04.2012 р. на адресу ВДВС надійшов протокол «1-11230 від 17.04.2012 р. про проведення прилюдних торгів з реалізації майна, яке належить ОСОБА_1 на підставі чого 24.04.2012 р. заступником начальника ВДВС складено акт про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 24.04.2014 р. який в подальшому є підставою для оформлення права власності покупця ОСОБА_2 ( а.с. 119-123, 155-157 т.с. 1).

Пунктом 6.1 Тимчасового положення визначено, що після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 6.4 Тимчасового положення на підставі цього Акту нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

03.05.2012 р. приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 ОСОБА_2 видано свідоцтво про те, що його належить на праві власності квартира АДРЕСА_2 ( а.с. 67).

У постановах від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, від 18 вересня 2013 року у справі № 6-76цс13 Верховний Суд України зазначив, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі- продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів.

Вбачається, що підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в зазначеному Міністерстві 02 листопада 1999 року за № 745/4838.

При вирішенні таких спорів суду слід встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів та чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів.

Окремими нормами Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5, передбачені певні строки, в межах яких спеціалізована організація, яка проводить прилюдні торги, повинна вчинити відповідні дії щодо їх проведення.

Так, п. 3.3. Тимчасового положення передбачено, що прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк з дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення.

Пунктом 3.5. Тимчасового положення встановлено, що спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується.

Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів з моменту переоцінки майна.

Відповідно до підпункту 9 пункту 3.6. Тимчасового положення в інформаційному повідомленні зазначається, у тому числі, кінцевий термін реєстрації для участі у прилюдних торгах.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що її зміст не містить жодного застереження про те, що вказаний термін повинен настати не раніше чи не пізніше певного строку до дня проведення торгів. Таким чином, кінцевий термін реєстрації для участі у прилюдних торгах визначається спеціалізованою організацією на власний розсуд в межах загального строку їх проведення.

Водночас, відсутність в інформаційному повідомленні відомостей про строки сплати гарантійного внеску учасника прилюдних торгів жодним чином не обмежує право такого учасника на сплату внеску, а навпаки, розширює для нього цю можливість. Адже в такому випадку строк сплати гарантійного внеску фактично спливає одночасно із кінцевим терміном реєстрації для участі у прилюдних торгах. В протилежному випадку спеціалізована організація мала би право на абсолютно законних підставах звузити тривалість цього строку, наприклад, до двох днів, у той час як строк реєстрації для участі у прилюдних торгах складатиме чотири дні.

Таким чином, посилання позивача на те, що прилюдні торги були проведені з порушеннями, а саме: на момент проведення уцінки квартири та проведення прилюдних торгів звіт визначення ринкової вартості квартири втратив чинність, а повторна оцінка квартири не проводилась, оголошення про проведення торгів публікувались з порушенням строків визначених п.3.5 Тимчасового порядку, зміст оголошень не відповідав вимогам п.3.6 даного порядку, боржника не було повідомлено про дату та час проведення прилюдних торгів не знайшли свого підтвердження та не доводять про порушення спеціалізованою організацією порядку підготовки до проведення прилюдних торгів, а також про порушення прав позивача, який відповідно до пункту 3.11. Тимчасового положення як боржник і через оголошення на спеціальному сайті повідомляється спеціалізованою організацією виключно про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна, а містить лише по суті скарги позивача на дії державного виконавця при проведенні виконавчих дій в даному зведеному виконавчому провадженні.

Також позивач вказує на те, що на прилюдні торги виставлено майно, яке не було власністю позивача, оскільки квартира АДРЕСА_2, є об»єктом спільної сумісної власності позивача та третьої особи, а тому саме ОСОБА_4 є власником ? частини даної квартири, однак в матеріалах виконавчого провадження позивачем не надано жодних документів який вказував на вищезазначені обставини, також позивач та третя особа жодним чином не звертали увагу державного виконавця на те, що дана квартира придбана за кошти отримані третьою особою в кредит, крім того позивачем про дану обставину було повідомлено суду в період стадії доповнень і не наголошенні про даний доказ заявлених вимог до початку розгляду справи по суті

Відповідно до правової позиції висловленої у постанові Верховного Суду України від 13.02.2013 р. у справі № 6-174цс12 виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Також у вищезазначеній постанові Верховного Суду України та постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 р. у справі № 6-116цс12 зазначено про те, що виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону). Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Враховуючи наведене, суд вважає доцільним в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу ДВС Святошинського РУЮ м.Києва, ТОВ « Торговий дім «Укрспецреалізація»

3-я особа: ОСОБА_4

про визнання незаконним акту про проведення прилюдних торгів, визнання недійсним протоколу про проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності на квартиру - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м.Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення .

Суддя :