Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/449/15-ц
Провадження № 2/376/216/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2015 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді - Клочко В.М.,

при секретарі судових засідань - Галюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива», треті особи без самостійних вимог: відділ Держземагенства у Сквирському районі Київської області, Сквирський районний відділ Київської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про визнання недійсними договорів оренди землі,

встановив:

У лютому 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма» Нива» ( далі по тексту ТОВ «Агрофірма» Нива») про визнання договорів оренди земельних ділянок укладених у 2006 році недійсними через відсутність істотних умов, а саме: не зазначений кадастровий номер, місце розташування земельної ділянки; не зазначені існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; не вказані умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, тощо.

Ухвалою суду від 16 квітня 2015 року справи за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ТОВ АФ «Нива» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними були об'єднані в одне провадження.

В судовому засіданні представник позивачів, що діє на підставі довіреності підтримав заявлені позовні вимоги та пояснив, що при укладенні договорів оренди земельних ділянок не були дотримані істотні умови договору, які визначені Законом України "Про оренду землі", та крім того відповідач після підписання договорів оренди землі, усі екземпляри залишив у себе, державну реєстрацію договорів оренди землі здійснив через декілька років без повідомлення сторін тим самим продовживши дію договору, безпідставно зазначив розмір орендної плати на рівні 1,5 % . Крім того, згідно вимог ст. 17 ЗУ "Про оренду землі" - передача об'єкта оренди орендарю здійснюється за актами прийому-передачі у строки на умовах зазначених у п. 15 договорів оренди землі "передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у 10-денний строк після державної реєстрації Договору за актом її приймання-передачі", однак у даних актах, не вказані договори оренди, за якими передавалися об'єкти оренди та дати, коли ці об'єкти передавалися, що на його думку свідчить про недійсність цих актів та їх фактичну відсутність.

Представник відповідача, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у задоволені позовних вимог посилаючись на те, що позов заявлено безпідставно, розрахунок зі орендодавцями проводився вчасно і в повному обсязі у розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає вимогам закону та при укладанні договорів оренди були дотриманні всі істотні вимоги передбачені чинним законодавством на момент укладання договорів оренди.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору у судове засідання не з'явилися про час та дату місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Земельним кодексом України та укладеними договорами.

Так, ст. 792 ЦК України встановлює, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату;

ст. 124 ЗК України передбачає, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем;

ст. 125 ЗК України визначає, що право власності, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Частиною 2 ст. 15 зазначеного Закону встановлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ст. 203 цього Кодексу, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 214 ч. 2 ЦПК України "при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу".

Дослідивши матеріали справи, представлені суду документи, заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі є власниками земельних ділянок, які розташовані на території Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області, що стверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки.

22.03.2006 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Агрофірма «Нива» було укладено договір оренди земельної ділянки який був зареєстрований в Сквирському районному відділі КРФ ДП Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах 31.01.2007 року за № 26,

19.04.2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма «Нива» було укладено договір оренди земельної ділянки який був зареєстрований в Сквирському районному відділі КРФ ДП Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах 29.08.2008 року за № 60.

19.04.2006 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма «Нива» було укладено договір оренди земельної ділянки який був зареєстрований в Сквирському районному відділі КРФ ДП Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах 29.08.2008 року за № 65.

01.12.2006 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Агрофірма «Нива» було укладено договір оренди земельної ділянки який був зареєстрований в Сквирському районному відділі КРФ ДП Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах 28.05.2007 року за № 40.

06.09.2010 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма «Нива» було укладено договір оренди земельної ділянки який був зареєстрований в Сквирському районному відділі КРФ ДП Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах 17.12.2010 року за № 94.

Також встановлено, що при укладенні даних договорів оренди земельних ділянок не були зазначені істотні умови договору, зокрема: не зазначено умови індексації орендної плати; умови повернення земельної ділянки орендодавцю (строк повернення), не зазначено існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки, а також умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що є порушенням вимог земельного законодавства.

Отже, відсутність у договорах оренди землі хоча б однієї з істотних умов, передбачених ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", зокрема: існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки ; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки є підставою для визнання таких договорів оренди недійсними (постанови Верховного Суду України від 04 квітня 2012 року N 21цс12, від 18 липня 2012 року N 6-77цс12).

Судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 15, 17 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 638, 651 ЦК України; 124, 125 ЗК України; ст. ст. 3, 10, 15, 60, 88, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки, укладений 22.03.2006 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Агрофірма «Нива», який був зареєстрований в Сквирському районному відділі КРФ ДП Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах 31.01.2007 року за № 26,

Визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки, укладений 19.04.2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма «Нива», який був зареєстрований в Сквирському районному відділі КРФ ДП Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах 29.08.2008 року за № 60.

Визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки, укладений 19.04.2006 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма «Нива», який був зареєстрований в Сквирському районному відділі КРФ ДП Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах 29.08.2008 року за № 65.

Визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки, укладений 01.12.2006 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Агрофірма «Нива», який був зареєстрований в Сквирському районному відділі КРФ ДП Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах 28.05.2007 року за № 40.

Визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки, укладений 06.09.2010 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма «Нива», який був зареєстрований в Сквирському районному відділі КРФ ДП Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах 17.12.2010 року за № 94.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма» Нива» на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 по 243 грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М. Клочко

: