провадження №2/279/2402/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2015 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

судді Коваленко В.П.,

при секретарі Петрук О.І.

розглянувши заяву про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Ваш Авто» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та про витребування безпідставно здобутого майна , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою , в якій просить накласти арешт на розрахунковий рахунок ТзОВ «Ваш Авто», що відкритий в АТ «ОСОБА_2 Аваль», оскільки через невжиття заходів забезпечення призведе до утруднення чи створення умов неможливості виконати рішення суду.

Заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб,які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст..152 ЦПК України,якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини,у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову,який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст.152 ч.3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22.12.2006 року з наступними змінами «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив, що суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися , зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог , дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа , котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам .

З матеріалів справи вбачається, що заява про забезпечення позову не відповідає вищевказаним вимогам, оскільки побудована на припущеннях . Суду не надано доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, ч.8ст.153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Законом України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якого від сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб,визначені законом, незалежно від виду позову.

З розяснень , викладених у п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, в тому числі сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за предявлення певних позовів. Проте, це не стосується деяких категорій осіб незалежно від виду позову, оскільки Законом України «Про судовий збір» вони взагалі звільнені від сплати судового збору, тобто і за оскарження ухвал суду та за вчинення інших процесуальних дій.

ОСОБА_1 при подачі до суду позову судовий збір не сплатив.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151,152 ,153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня її отримання апеляційної скарги.

Суддя Коваленко В.П.