АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа №676/4391/14-ц
Провадження №22-ц/792/1663/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Карпусь С.А., Фанди В.П.,

при секретарі - Бондарі О.В., Шевчук Ю.Г.,

за участю: апелянта - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2015 року про залишення позову без руху та ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2015 року про визнання заяви неподаною та повернення по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

встановила:

В червні 2014 року позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 20729грн.76коп. за кредитним договором №б/н від 26.05.2010 року, а саме: 10973грн.88коп. - заборгованість за кредитом; 6844грн.08коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1448грн.48коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500грн. - штраф (фіксована частина); 963грн.32коп. - штраф (процентна складова). В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору від 26.05.2010 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконував належним чином умови договору, тому станом на 28.05.2014 року виникла заборгованість в розмірі 20729грн.76коп.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2014 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 20973грн.36коп. боргу за договором про надання банківських послуг №SAMDN50ОТС003235253 від 26.05.2010 року.

________________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Демінська А.А.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: ухвала

В січні 2015 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2014 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2015 року залишено без руху заяву ОСОБА_1 у зв'язку з несплатою заявником судового збору.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2015 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та визнано неподаною та повернуто заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

На вказані ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2015 року та 23 березня 2015 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить їх скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Апелянт ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Позивач - представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив.

Заслухавши учасника процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Встановлено, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 20973грн.36коп. боргу за договором про надання банківських послуг №SAMDN50ОТС003235253 від 26.05.2010 року

13.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд вказаного заочного рішення від 29.09.2014 року.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2015 року ОСОБА_1 було надано строк для усунення недоліків заяви про перегляд заочного рішення протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали. В даній ухвалі було зазначено про необхідність сплати заявником відповідно до підп.7 п1. ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судового збору у сумі 121грн.80коп.

Відповідно до ч.6 ст.229 ЦПК України до заяви про скасування заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Пунктом 7 статті 1 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення сплачується судовий збір у розмірі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала Хмельницького міськрайонного суду від 15 січня 2015 року про залишення заяви без руху постановлена з додержанням норм процесуального права, тому підстав для її скасування не вбачається.

20 березня 2015 року на виконання вимог ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 15 січня 2015 року ОСОБА_1 надіслав до суду першої інстанції заяву про звільнення від сплати судового збору, обґрунтовуючи тим, що у нього відсутні кошти у зв'язку з перебуванням під вартою.

Відмовляючи у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору та визнання заяви про перегляд заочного рішення неподаною та повернення відповідачу суддя виходила з того, що заявник у встановлений строк не сплатив судовий збір, а факт перебування відповідача в місцях позбавлення волі не є підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Проте з таким висновком погодитися не можна.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

При постановленні ухвали про визнання заяви неподаною та повернення заявнику, суддя залишила поза увагою те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду та не врахувала, що на даний час ОСОБА_1 відбуває покарання у місцях позбавлення волі, не має власних коштів для сплати судового збору.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні даного питання суддею не дотримано вимог процесуального законодавства, тому ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 23 березня 2015 року слід скасувати та заяву ОСОБА_1 передати до суду першої інстанції для вирішення питання про її прийняття.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 312, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2015 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2014 року передати до суду першої інстанції для вирішення питання про її прийняття.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Головуюча:/підпис/ Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова