Справа № 369/5412/15-ц
Провадження № 2/369/2521/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

14 липня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Нікушина В.В.

За участю секретаря Сокиран І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Управління Держземагенства у Києво-Святинському районі Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтував тим, що 29 жовтня 2006 року помер його батько, ОСОБА_5. Після смерті батька відкрилась спадщина на 1/3 частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, та земельну ділянку площею 0,1924 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за адресою: Києво-Святошинський район, Київська область, с.Петрівське, вул. Петровського, 41.

Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем померлого він звернувся до державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, яким було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину будинковолодіння №41 (адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Петрівське, вул. Петровського), тоді,як у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,1924 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована у Києво-Святошинський район, Київська область, с.Петрівське, вул. Петровського, 41.

Зважаючи на те, що позивач фактично прийняв спадщину, просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,1924 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться за адресою: Київська області, Києво-Святошинський район, с.Петрівське, вул. Петровського, 41.

Позивач в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомила, заперечень на адресу суду від неї не надходило.

Представник третьої особи Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області с судове засідання не зявився, про час, день та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про смерть від 02.11.2006 року ОСОБА_5 помер 29.10.2006 року, про що Виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, було зроблено відповідний запис за №27 (а. с. 9).

З копії спадкової справи №328 від 20.12.2006 року до майна померлого ОСОБА_5 слідує, що останній був власником 1/3 частини житлового будинку №41 та земельної ділянки загальною площею 0,1924 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул.Петровського.

Так, після смерті ОСОБА_5 заповіту не залишив, відтак спадкування відбувається за законом в порядку черговості.

29.10.2006 року ОСОБА_2, (матір позивача) звернулась до нотаріальної контори із заявою №593 про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 на користь позивача.

Будучи єдиним спадкоємцем, у встановлений чинним законодавством України строк, позивач звернувся до державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, однак постановою державного нотаріуса ОСОБА_6 від 22.04.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,1924 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Петрівське, вул. Петровського 41 у звязку із відсутністю правстановлюючих документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку (Державний акт про право власності на земельну ділянку).

З довідки Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №367 від 12 травня 2015 року слідує, що земельна ділянка площею 0,1924 га в с. Петрівське по вул.. Петровського, 41 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, рахувалась за померлим ОСОБА_5

З матеріалів справи вбачається, що право власності на земельну ділянку площею 0,1924 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, село Петрівське, вул.. Петровського, 41 виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВІ №444333 виданого 15 березня 2000 року нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Київської області.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Позивач прийняв спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивач, як спадкоємець померлого ОСОБА_5, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі та належним чином оформити своє право на спадкування, тому таке право підлягає відновленню в судовому порядку.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання за ним права власності власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1924 га, що розташована по вулиці Петровського №41 в селі Петрівське, Києво-Святошинського району, Київської області з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель після смерті його батька є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 321, 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1270 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Управління Держземагенства у Києво-Святинському районі Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 1/3 часткину земельної ділянки площею 0,1924 га, що розташована по вулиці Петровського №41 в селі Петрівське, Києво-Святошинського району, Київської області з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 29.10.2006 року.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області. У разі якщо особи, які беруть участь у справі не були присутні під час ухвалення рішення, апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя В.В.Нікушин