АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.10.2015 у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення коштів депозитного вкладу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про стягнення коштів депозитного вкладу.

Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем були укладені договори, №2072935 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» від 24.11.2014 на суму 12005,00 доларів США на строк до 24.05.2015 за процентною ставкою 12,5% річних, а також № 2072949 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» від 24.11.2014 на суму 8903,23 доларів США на строк до 24.02.2015 за процентною ставкою 11% річних. У відповідача було введено тимчасову адміністрацію. Позивач отримала 200000,00 грн., проте, це не всі належні позивачу кошти. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 311395,58 грн.

Справа № 761/8148/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/15809/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.10.2015 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення коштів депозитного вкладу - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність рішення, як такого, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд фактично позбавив можливості позивача отримати належні їй грошові кошти. Також апелянт вказує на те, що суд невірно витлумачив та застосував положення ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», неправомірно поширивши вказану норму на вчинення виконавчих дій, на здійснення права суду ухвалювати рішення про відновлення порушеного права та стягнення заборгованості з відповідача в період діяльності тимчасової адміністрації, чим були порушені її права і свободи, що гарантовані Конституцією України. Враховуючи вищевикладене, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану ними апеляційну скаргу, просив про задоволення її вимог.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час вирішення справи в ПАТ «Комерційний Банк «Надра» діє тимчасова адміністрація, що унеможливлює задоволення позовних вимог про стягнення коштів, враховуючи вимоги ст. 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ПАТ «КБ «Надра» були укладені договори, №2072935 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» від 24.11.2014 на суму 12005,00 доларів США на строк до 24.05.2015 за процентною ставкою 12,5% річних, а також №2072949 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» від 24.11.2014 на суму 8903,23 доларів США на строк до 24.02.2015 за процентною ставкою 11% річних (а.с.5,10).

Позивач виконала взяті на себе умови договорів та внесла в порядку, передбаченому угодами грошові кошти (а.с.6,11).

24.02.2015 та 11.03.2015 позивач зверталася до Банку з приводу повернення депозитів по закінченню строку дії договорів, але їй було відмовлено (а.с.7,12).

Судом було встановлено, що Постановою Правління НБУ від 05.02.2015 № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», керуючись п. 2 ч. 5 ст. 12 та ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» від 05.02.2015 № 26 в ПАТ КБ «Надра» з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та рішенням від 23.04.2015 № 85 було продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації (а. с. 34,35).

Після введення тимчасової адміністрації позивач отримала 200000,00 грн. з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, проте, це не всі належні позивачу кошти.

04.06.2015 Правлінням НБУ прийнято Постанову № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Надра», відповідно до якої розпочато процедуру ліквідації банківської установи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Відповідно до ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Аналіз зазначеної норми права дає можливість дійти до висновку про те, що випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 зазначеного Закону, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації або запровадження процедури ліквідації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 даного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 цього Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

Згідно з ч. 5 ст. 46 цього Закону передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Враховуючи, що при розгляді справи в суді першої інстанції було встановлено, що на момент ухвалення рішення в ПАТ «КБ «Надра» було запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації банку, висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог колегія суддів вважає вірними.

Посилання позивача на те, що термін двох договорів вкладу закінчився до введення тимчасової адміністрації не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, оскільки позов подано до суду під час дії в ПАТ КБ «Надра» тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.10.2015- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: