Справа № 182/7621/14-ц
Провадження № 2/0182/138/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.02.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого суддіБагрової А.Г.
секретаряСалогуб Н.М.
за участю позивача ОСОБА_3
відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про оспорювання батьківства ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просить суд виключити з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про нього як про батька дитини, батьком дитини записати біологічного батька та змінити відомості в свідоцтві про народження ОСОБА_5.

В обґрунтування позову послався на те, що в 2004 році познайомився з відповідачкою, потім з її донькою, а у травні 2006 року зареєстрував з нею шлюб. Ще до укладення шлюбу у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. На пропозицію відповідачки після укладення шлюбу її доньку ОСОБА_5 записали в органах РАЦС на нього, щоб у родині всі були з однаковими прізвищами. Внаслідок постійних сварок та непорозумінь з березня 2014 року він проживає окремо від відповідачки і влітку вони розірвали шлюб на підстав рішення суду. Під час сварок, ще до розірвання шлюбу відповідачка сказала, що він не є кровним батьком ОСОБА_7, а до цього його обманювала та казала, що він є біологічним батьком дівчинки. Оскільки він не є біологічним батьком ОСОБА_7, то просить суд задовольнити його позов.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач проти позову заперечувала та суду пояснила, що доньку вона народила в 1999 році, а з позивачем познайомилась у 2004 році, про що вказує сам позивач у позовній заяві. До цього часу вони знайомі не були. Після знайомства, через деякий час позивач познайомився з її донькою ОСОБА_5. Позивач добре знав , що ОСОБА_5 не є його біологічною донькою. Вони проживали однією сім'єю і у грудні 2005 року в них народився спільний син ОСОБА_6. Шлюб вони зареєстрували 27.12.2006 року. Після реєстрації шлюбу за спільним бажанням з відповідачем вони звернулись до органів РАЦС та написали спільну заяву, щоб були внесені зміни до свідоцтва про народження доньки і батьком записати позивача, оскільки бажали мати єдину сім'ю і щоб ОСОБА_5 себе не почувала чужою. Просить суд винести рішення в інтересах дитини, оскільки всі ці роки вона вважала позивача батьком та дуже переживає з приводу того, що позивач від неї відмовляється після стількох років спільного життя.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач познайомились у 2004 році. Через деякий час ОСОБА_4 познайомила позивача ОСОБА_3 зі своєю донькою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З того часу позивач та відповідач стали проживати однією сім'єю і у грудні 2005 року в них народився син ОСОБА_6 ( а.с. 9).

27 травня 2006 року сторони зареєстрували шлюб ( а.с.6)

Зі згоди позивача 11.05.2006 року вони спільно з відповідачкою звернулись до органу РАЦС із заявою про визнання батьківства і у свідоцтві про народження ОСОБА_1 батьком записано ОСОБА_3 ( а.с.8, 36-37)

У травні 2007 року вони спільною заявою змінили ім'я ОСОБА_1 на ОСОБА_1 ( а.с.7) та отримали нове свідоцтво про народження дитини.

В березні 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо. Влітку 2014 року сторони розірвали шлюб.

В жовтні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства та росить виключити відомості про нього як батька ОСОБА_7 з її актового запису про народження. Оскільки не є її біологічним батьком.

Відповідачем не оспорювалося в судовому засіданні , що ОСОБА_1 не є біологічною донькою позивача.

Відповідно до статті 136 СК України передбачено, що не має право оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком вона знала, що не є батьком.

Оскільки, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 познайомились у 2004 році, а ОСОБА_1 народилась у 1999 році, то суд дійшов до висновку що позивач у 2006 році знав, що не є біологічним батьком дитини та за його згодою був зареєстрований ним. Таким чином відповідно до ч. 5 статті 136 СК України ОСОБА_3 не має права оспорювати своє батьківство.

Доказів того, що відповідач ОСОБА_4 діяла недобросовісно, маючи намір добитися запису батьком своєї дитини позивача, ОСОБА_3 суду не надав.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що в позові слід відмовити повністю.

Керуючись ст. 136 СК України, ст. 10,11.60,212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: А. Г. Багрова