Провадження № 2/522/7411/15
Справа № 522/112975/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 24.06.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 931, 36 грн. та судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є позивач) та відповідач 03.12.2006 року уклали кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, у порушення умов договору свої зобов'язання Відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього перед Банком, станом на 30.04.2015 року, виникла заборгованість у розмірі 27 931, 36 грн. На даний час позичальник ухиляється від виконання своїх зобов'язань, заборгованості за договором не погашає, чим порушує права Банку.

У судове засідання 25.11.2015 року з'явився представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності від 25.06.14), позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що договір було укладено у 2006 році, та відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців, але він автоматично пролонгується на такий же строк, якщо жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору. Вважає, що договір діє до теперішнього часу. Відповідач отримав картку, зняв кредитні кошти на суму 4240 грн, однак жодного платежу у погашення боргу не здійснив.

Відповідач у судове засідання 25.11.2015 року зявився, позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що банк вже звертався до суду з відповідним позовом до нього у 2013 році та позов був залишений без розгляду. Відзначив, що отримав картку у 2006 році біля входу у магазин «Метро», однак фінансових документів щодо строків та розмірів платежів йому надано не було. Оскільки строк дії картки був вказаний 1 рік до 01.11.2008 року, то на його думку зі спливом вказаного строку він її викинув. З умовами та правилами, відповідно до яких строк дії картки пролонгується, ознайомлений не був. Жодних карток на теперішній час не має. Вважає, що строк дії картки припинився ще у 2008 році та позивач пропустив строк звернення до суду.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.12.2006 року ОСОБА_1 (далі - Відповідач) отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно заяви відповідача, строк дії картки був вказаний 01.11.2008 рік.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Відповідно до довідки ПАТ КБ ПриватБанк строк дії кредитної картки, згідно договору від 03.12.2006 року, закінчився у листопаді 2008 року.

Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

Згідно пункту 9.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонгується на такий самий термін.

Судом встановлено, що жодних платежів за умовами договору ОСОБА_1 не здійснював на протязі дії картки, та після останнього списання коштів з картки 31.05.2009 року, жодних дій щодо кредитної картки відповідачем не здійснювалося, та грошові зобов'язання за договором нею не виконувались. Нової картки відповідач не отримував.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно п. 2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Умовами та правилами надання банківських послуг», ОСОБА_3 має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором.

Згідно п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення ОСОБА_3 має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка відповідно до положень частини першої статті 3607 ЦПК України, є обовязкової для всіх судів України.

Пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, а також на те, що після закінчення строку дії договору банк не видавав боржнику грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобовязань за договором від 03 грудня 2006 року не виконав.

Суд приходить до висновку, що у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором та непогашенням заборгованості за платіжною карткою, банк має право на стягнення заборгованості за умовами кредитного договору.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Проте, враховуючи, що строї дії картки сплинув ще у 2008 році, а банк звернувся до суду з відповідним позовом лише у 2015 року, суд приймає до уваги клопотання відповідача та вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності як підставу для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.. 1, 3, 10, 57, 60, 88, 179, 208-209, 212-215, 218, ЦПК України; ст.ст.. 1, 3, 253, 256,257-258, 509, 524, 525, 526, 530, 533, 536, 546, 549-552, 610-612, 624-626, 627-629, 631, 638, 639, 1046-1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Приморський суд м ОСОБА_2 на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя: Домусчі Л.В.

25.11.2015