ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2588/15-ц
Провадження № 2/362/1725/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковбеля М.М.,

при секретарі Сілецькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ АЗ "Аршин" в особі директора ОСОБА_2 про визнання виконання Договору №28/2 від 02 липня 2013 року недійсним, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовучи свої позовні вимоги тим, що він є власником земельної ділянки, кадастровий номер :01:047:0016, що розтащована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Плесецьке, вул. Одеська, 10. Зі слів позивача, 02 липня 2013 року між ним та ТОВ "Агенство землеустрою "Аршин" було укладено договір на виконання робіт №28/2, при цьому позивач стверджує, що відповідач повністю не виконав умови договору, а тому він просить визнати виконання Договору №28/2 від 02 липня 2013 року недійсним, зобов'язати відповідача виконати умови вищезазначеного договору протягом одного місяця та стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 200,00 гривень.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача вимоги позову не визнали, посилаючись на те, що ними були виконані умови договору.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 липня 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-1052, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками земельної ділянки площею 0,1229 га, кадастровий номер :01:047:0016, що розтащована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Плесецьке, вул. Одеська, 10.

02 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Агенство землеустрою "Аршин" було укладено договір на виконання робіт №28/2, відповідно до умов якого відповідач зобов'язувався виконати наступні роботи: виконання топографо-геодезичних робіт (відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості), право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №369763 виданого 11 листопада 2009 року.

Відповідно до Додатку №1 до Договору №28/2 від 02 липня 2013 року, технічним завданням є відновлення межових знаків в кількості 1 (одна) штука, при цьому вартість таких робіт згідно кошторису становить 300,00 гривень.

Як зазначено у висновку по матеріалах перевірки заяви ОСОБА_1 від 27.12.2013 року, затвердженого начальником Васильківського МВ (з обслуговування м. Василькова та Васильківського району ) ГУМВС України в Київській області, а також зазначено в листві ТОВ АЗ "Аршин" №36 від 30.09.2013 року, позивач ОСОБА_1 відмовився підписувати акт виконаних робіт.

Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сттатею 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 ст. 1167 ЦК України.

Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено, що виконуючи умови Договору №28/2 від 02 липня 2013 року відповідач виконав свої зобовязання перед позивачем, а саме встановив межовий знак в кількості одна штука, при цьому межовий знак було позначено маркуванням фарбою згідно п. 3.8 Інструкії про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18 травня 2010 року, та приймаючи до уваги, що позивачем не надано доказів того, що межовий знак відсутній, тобто не надано доказів того, що відповідач не виконав умови спірного договору, а також враховуючи, що відповідач жодними діями чи рішенням не завдав моральної шкоди позивачу, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є необгрунтованим та в його задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 611, 629, 1167 ЦК України ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212- 215, 218, 223,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ковбель М.М.