03 липня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Богун О.О.
при секретарі Хлус Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 04 квітня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» правонаступником якого є ПУАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Генеральну кредитну угоду №01/306/003, згідно п. 1.1 якої позивач погоджується надати Позичальнику кредиті кошти в доларах США в порядку та на умовах, визначених кредитними договорами , укладених в рамках цієї угоди і є її невід'ємними частинами. Загальний розмір кредиту, в рамках угоди, складає 132000доларів США.
Однак умови Кредитних договорів ОСОБА_1 були порушені, що призвело до накопичення простроченої заборгованості та нарахування штрафних санкцій. Так, станом на 06.03.2014 року заборгованість склала 1238196,07 грн. Вказану суму відповідачі добровільно та на вимогу банку не сплачують.
В судове засідання позивач не з'явився, його представником надано до суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, не надавали заяв про розгляд справи за їх відсутності, не скористались правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України "Про банки та банківську діяльність"); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).
Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).
Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.
Як передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення астини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цььго кодексу.
нарахованих процентів за період з 17.02.2014 року по 05.03.2014 року - 6603,55 грн.;
пені за період з 16.07.2013 року про 06.03.2014 року - 6061,41 грн.;
залишку строкової заборгованості - 1025354,38 грн.,
прострочених нарахованих процентів - 6427,99грн.;
нарахованих процентів за період з 17.02.2014 року по 05.03.2014 року - 391,66 грн.;
пені за період з 16.07.2013 року про 06.03.2014 року -1099,27грн.;
Так відповідно до п. 1.1,1.2 Договору сторони визначили що відповідач ОСОБА_2 поручилась перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за виконання Позичальником ОСОБА_1 усіх його зобов'язань, що випливають з укладеної між Кредитором та Позичальником Генеральної Кредитної угоди№01/306/003 від 04.04.2008 року та усіх додаткових угод, що були укладені до нього, в тому числі, але не виключно, зобов'язань щодо повернення у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту, сплати в порядку та строки, визначені Кредитним договором, процентів за користування Кредитом та/або комісій, можливої неустойки (пені, штрафів), а також зобов'язань щодо відшкодування Позичальником витрат Кредитора, пов'язаних з пред'явленням вимог і отриманням виконання за Договором, та збитків Кредитора, завданих порушенням Позичальником своїх обов'язків за Кредитним договором.
Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.
За ч. 1 ст. 554 ЦПК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Тому суд, з огляду на вищевикладене, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає за необхідне їх задовольнити в повному обсязі, та стягнути солідарно з відповідачів виниклу суму заборгованості за Генеральною угодою та кредитними договорами, укладених в її рамках.
Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 169, 209, 214, 215, 222, 224-226, 88 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити в повному обсязі.
Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Відповідач, який не з'явився у судове засідання, може подати до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.