22-ц/775/945/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Сараєв І.А.
Категорія 27 Доповідач Баркова Л.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Баркової Л.Л.

Биліни Т.І., Бугрим Л.М.

при секретарі : Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Зазначав, що 15.05.2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_3, на підставі її заяви, укладено кредитний договір про надання кредиту у розмірі 1660,79 грн. з кінцевим терміном повернення 13.03.2008 року. У зв»язку із невиконанням відповідачем своїх обов'язків, у нього перед банком станом на 15.02.2013 року виникла заборгованість у розмірі 26737,82 грн., що складається з: 1328,72 грн. - заборгованості за кредитом, 7476,59 грн. - заборгованості за процентами, 358,72 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 15824,37 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 1249,42 грн. - штрафу (процентна складова), яку ПАТ «КБ»Приватбанк» просив суд стягнути на його користь з відповідача а також 267,38 грн. судового збору.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2013 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено за пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду щодо пропуску строку позовної давності обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ«КБ «ПриватБанк» Малервейн М.С., яка просила апеляційну скаргу задовольнити, представника ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_6, яка просила скаргу відхилити, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та вимог заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності із ч.1 статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до положень ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що між Банком і відповідачкою ОСОБА_3 було укладено кредитний договір за яким остання отримала кредитні кошти визначені договором та має перед Банком заборгованість, яка стягненню не підлягає у зв'язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Про те погодитися повністю з таким висновком суду не можна, оскільки він не відповідає встановленим обставинам та положенням закону.

Як вбачається зі справи, 15.05.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", було укладено кредитний договір № MRXRRX10070536 на підставі заяви позичальника ОСОБА_3, за умовами якого позивачем надано останній кредит на споживчі потреби у сумі 1660,79 грн. строком на 10 місяців з 15.05.2007 року по 13.03.2008 року зі сплатою процентів за користування кредитом 0,12% річних щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом, з визначенням комісії, розміру штрафів та пені відповідно до Умов. (а. с.5-6)

За таких обставин, позов про стягнення заборгованості за зазначеним договором заявлений Банком до неналежного відповідача ОСОБА_3, яка не є суб'єктом порушених та оспорюваних правовідносин і не може нести відповідальність.

У відповідності із положеннями ч.1 ст.33 ЦПК України позивачем не заявлялось при розгляді справи в суді першої інстанції клопотань про заміну відповідача ОСОБА_3 на належного відповідача, яким є боржник за цим кредитним договором .

З урахуванням наведеного, та приймаючи до уваги, що до ухвалення судового рішення питання щодо заміни неналежного відповідача не було вирішено, належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що боржник ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_3 є однією особою, яка укладала кредитний договір, підстав для відмови у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності за позовом до ОСОБА_3 у суду першої інстанції не було.

Посилання представника позивача в апеляційному суді на те, що в позовній заяві допущено помилку при зазначені прізвища відповідача, є неспроможним.

Тому, оскаржуване судове рішення, як таке, що не відповідає встановленим обставинам справи та положенням процесуального закону підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших наведених підстав.

Керуючись ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2013 року скасувати.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня її проголошення, може бути оскаржено протягом двадцяти днів до касаційної інстанції.

Судді