Справа № 635/ 6710/15-ц
Провадження № 2/635/3072/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

при секретарі судового засідання - Журавльовій Є.А.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на частину будинку за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (позивач) звернувся до суду із позовом до Пісочинської селищної ради (відповідач), в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 5/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2005 року постійно проживає у спірному будинку. 09.08.2015 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого є власником 3/8 частини спірного житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд.

Інша частина вказаного житлового будинку належала на праві власності ОСОБА_3.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, після її смерті спадкоємцем був батько позивача ОСОБА_4, після смерті якого позивач отримав у спадщину 3/8 частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд.

Оскільки крім позивача вказаним житловим будинком ніхто не володіє, він вважає, що може просити суд про визнання за ним права власності за набувальною давністю на решту 5/8 частин будинку.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. На пропозицію суду щодо уточнення позовних вимог в частині визнання права власності за позивачем у порядку спадкування за законом, а також щодо витребування даних з нотаріальної контори про коло спадкоємців після смерті батька позивача, представник позивача відповіла відмовою.

Відповідач або його представник у судове засідання не з'явився, про час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини.

ОСОБА_2 постійно проживає у спірному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, з 15.06.2005 року, що підтверджується відміткою про реєстрацію у його паспорті.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.08.2014 року, виданого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Омельницькою Н.В., зареєстровано у реєстрі за №1-668, ОСОБА_2 є власником 3/8 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Право власності позивача на 3/8 частин спірного будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.08.2014 року, що підтверджується Інформаційною довідкою від 27.08.2015 року.

Батько позивача ОСОБА_4 відповідно до копії свідоцтва про смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з листом КП «Харківське районне БТІ» №111 від 04.03.2015 року, право приватної власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано в наступному порядку:

- в ? частині на підставі свідоцтва про право власності, виданого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району 25.07.1978 р., реєстр № 1502 на ім'я ОСОБА_3;

- в 1/4 частині на підставі свідоцтва про на спадщину за законом, виданого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району 25.07.1978 р., реєстр № 1500 на ім'я ОСОБА_3;

- в 1/4 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району 25.07.1978 р., реєстр № 1500 на ім'я ОСОБА_4.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт проживання позивача у спірному будинку протягом тривалого часу.

Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Підстави набуття права власності за набувальною давністю врегульовано статтею 344 ЦК України, частинами 1, 4 якої визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

У пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Отже, обов'язковою умовою для визнання за особою права власності на майно за набувальною давністю є добросовісність володіння особою таким майном.

При цьому володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Водночас, як убачається з тексту позову і пояснень представника позивача у судовому засіданні, позивач на момент заселення у спірний будинок у 2005 році знав, що власниками спірного будинку є його бабуся ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4, у зв'язку з чим така обов'язкова умова для визнання за особою права власності за набувальною давністю як добросовісність володіння у даному випадку відсутня.

Враховуючи, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 став її син ОСОБА_4 (батько позивача), спадкоємцем після смерті якого у свою чергу є позивач, убачається наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спірний будинок у порядку спадкування за законом, у зв'язку з чим позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх цивільних прав.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 344 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на частину будинку за набувальною давністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.М. Савченко

.