У х в а л а

іменем україни

25 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М.,

Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за поданням заступника начальника відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції про примусове входження до житла боржника ОСОБА_3, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді апеляційного суду Львівської області від 09 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Заступник начальника відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції звернувся до суду з поданням про примусове входження до житла боржника ОСОБА_3

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 грудня 2011 року подання задоволено.

Ухвалою судді апеляційного суду Львівської області від 09 грудня 2014 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 грудня 2011 року в указаній справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суддя апеляційного суду указував на те, що ОСОБА_3 отримала оскаржувану ухвалу суду першої інстанції 23 грудня 2011 року, а звернулася з апеляційною скаргою на цю ухвалу лише 31 жовтня 2014 року причин які б можна було визнати поважними для пропуску такого строку не навела.

Установлено, що ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 грудня 2011 року було проголошено у відсутність ОСОБА_3

Листом Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 грудня 2011 року вказану ухвалу було надіслано на адресу ОСОБА_3, яку ОСОБА_3 отримала 23 грудня 2011 року (а. с. 21‒22).

З апеляційною скаргою на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 грудня 2011 року ОСОБА_3 звернулася у жовтні 2014 року.

Ухвалою судді апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2014 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для виконання вимог ухвали, а саме надання обґрунтованої заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку, оскільки вказані в заяві підстави для поновлення строку спростовуються матеріалами справи.

На виконання вимог зазначеної ухвали ОСОБА_3 надіслано заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 09 грудня 2014 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у цій справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу суду першої інстанції, оскільки наведені причини для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції є неповажними.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження з моменту отримання ОСОБА_3 вказаної ухвали суду першої інстанції, а саме 23 грудня 2011 року по 31 жовтня 2014 року ‒ моменту звернення з апеляційною скаргою, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду Львівської області від 09 грудня 2014 року постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування суддею апеляційного суду норм матеріального права і порушення норм процесуального права при її постановленні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, ухвалу судді апеляційного суду Львівської області від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

І.К. Парінова