Справа № 219/1086/15-ц
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

18 лютого 2015 року. Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцева Н.М.

розглянувши заяву ТОВ «Артемівськ-Енергія» про видачу судового наказу щодо стягнення суми заборгованості з ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення суми боргу за комунальні послуги з ОСОБА_1, в якій зазначено, що заявник просить видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості за комунальні послуги за період з 01.09.2007 року по 01.01.2015 року в розмірі 3 744,93 грн. та судові витрати.

Згідно ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі, а також може бути видано і в інших випадках, встановлених законом.

Але відповідно до ст. 100 ЦПК України, якщо із заяви і доданих документів вбачається спір про право суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Так, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 23.12.2011 року, ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Таким чином, у зв»язку з тим, що з наданих заявником документів вбачається пропуск позовної давності та враховуючи неможливість часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, вимога щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги за період з 01.09.2007 року по 01.01.2015 року в розмірі 3 744,93 грн., не може бути визнана судом безспірною, та, як наслідок цього, не підлягає розгляду у порядку наказного провадження у зв»язку із наявністю спору про право.

Приймаючи рішення про неможливість часткового задоволення вимог, зазначених у заяві про видачу судового наказу, суд не знаходить підстав для застосування норм ч. 5 ст. 100 ЦПК України щодо можливості постановлення ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині вимог, яку не підлягають розгляду у порядку наказного провадження, оскільки норми даної статті не можуть бути застосовані при наявності спору про право.

Дані обставини позбавляють суд можливості зробити однозначний та безспірний висновок щодо виникнення у заявника права вимоги за судовим наказом та відсутності спору про право.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

За таких обставин суддя вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, та роз»яснити заявникові, що відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК

України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 96, п. 2 ч. 3 ст. 100, 101 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви ТОВ «Артемівськ-Енергія» про видачу судового наказу щодо стягнення суми заборгованості з ОСОБА_1.

Розяснити заявнику його право на звернення з тими самими вимогами до суду у позовному поряду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя Н.М.Медінцева