АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Одинака О.О., Винту Ю.М.

секретар: Паучек І.І.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 травня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину будівельних матеріалів та вартості робіт, які були використані на реконструкцію житлового будинку та паркану, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину будівельних матеріалів та вартості робіт, які були використані на реконструкцію житлового будинку та паркану.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 05 травня 2005 року по 03 грудня 2013 року вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 03 квітня 2003 року ОСОБА_3 придбав старий житловий будинок із лампачу, вартістю 6 970 грн. 00 коп., який збудований у 1940 році, загальною площею 46,80 кв.м. по АДРЕСА_1. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1 га, яка 07 вересня 2005 року була приватизована.

Зазначає, що за період перебування у зареєстрованому шлюбі вони спільними зусиллями фактично відновили будинок, крім зовнішніх стін та фундаменту, внаслідок чого його вартість збільшилася до 320 000 грн. 00 коп. Ними було перебудовано мансарду та перекриття між першим поверхом та мансардою, поміняно дах, вікна, двері, підлогу та електрику, оздоблено стіни, проведено газ, воду, каналізацію, побудовано нову огорожу.

№ 22ц-921/15 головуючий по 1 інстанції Ярема Л.В.

Категорія: 2 доповідач Кулянда М.І.

Вказує, що гроші на оплату будівельних робіт та матеріалів надавала її мати - ОСОБА_5, яка тривалий час знаходилась на заробітках за межами України.

У зв'язку з наведеним, просила суд:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які були використані на реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_1, зазначених у додатку № 2 висновку експертизи № 14159 від 09 лютого 2015 року на суму 73 981 грн. 00 коп.;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину вартості будівельно-монтажних робіт, які були використані на реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_1, зазначених у додатку № 1 висновку експертизи № 14159 від 09 лютого 2015 року на суму 28 909 грн. 00 коп.;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які були використані на реконструкцію огорожі, розташованої по АДРЕСА_1, зазначених у додатку № 4 висновку експертизи № 14159 від 09 лютого 2015 року на суму 21 393 грн. 50 коп.;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину вартості будівельно-монтажних робіт, які були використані на реконструкцію огорожі, розташованої по АДРЕСА_1, зазначених у додатку № 3 висновку експертизи № 14159 від 09 лютого 2015 року на суму 11 430 грн. 50 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 травня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які були використані на реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_1, зазначених у додатку № 2 висновку експертизи № 14159 від 09 лютого 2015 року на суму 73 981 грн. 00 коп. та на ? частину будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які були використані на реконструкцію огорожі, розташованої по АДРЕСА_1 зазначених у додатку № 4 висновку експертизи № 14159 від 09 лютого 2015 року на суму 21 393 грн. 50 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судовий збір.

На дане рішення ОСОБА_3, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 частково суд першої інстанції виходив із того, що реконструкція спірного будинку здійснювалася за час спільного проживання сторін у шлюбі, будинок не зданий в експлуатацію, право власності на самочинне будівництво не зареєстроване, а тому спільним сумісним майном сторін є використані у процесі здійснення реконструкції будинку конструктивні елементи, будівельні матеріали і вироби.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Судом встановлено, що з 05 травня 2005 року по 03 грудня 2013 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. 03 квітня 2003 року ОСОБА_3 придбав старий житловий будинок із лампачу, вартістю 6 970 грн. 00 коп., який збудований у 1940 році, загальною площею 46,80 кв.м. по АДРЕСА_1, що вбачається із договору купівлі-продажу від 03 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Балан Р.Б. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1 га, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 на підставі рішення Чернівецької міської ради від 24 лютого 2005 року № 673 належить на праві власності ОСОБА_3

Як вбачається із висновку № 14150 судової будівельно-технічної експертизи вартість реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 відповідно до складеного локального кошторису становить 205 780 грн. 00 коп., вартість матеріалів, виробів і конструкцій - 147 962 грн. 00 коп.. вартість будівельних робіт - 57 818 грн. 00 коп. Вартість вказаного будинку у зв'язку із проведеною реконструкцією у порівняні із вартістю житлового будинку без проведеної реконструкції збільшилась на 464 601 грн. 00 коп. Вартість будівництва огорожі по АДРЕСА_1 відповідно до складеного локального кошторису становить 65 648 грн. 00 коп., у тому числі - вартість матеріалів, виробів і конструкцій становить 42 787 грн. 00 коп., вартість будівельних робіт становить 22 861 грн. 00 коп.

Згідно ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Як встановлено судом і не заперечується самими сторонами по справі у 2004 році вони здійснили реконструкцію вказаного будинку без відповідного дозволу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Частиною 1 ст. 70 СК встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Відповідно до роз'яснень п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 р. за № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК). У зв'язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що кожна із сторін має право власності на ? частину будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які були використані у процесі реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1, вартістю 73 981 грн. 00 коп. та на ? частину будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які були використані на побудову огорожі, розташованої по АДРЕСА_1 на суму 21 393 грн. 50 коп.

Відмовляючи в іншій частині позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що вартість робіт не є об'єктом права власності, з чим погоджується колегія суддів.

Посилання апелянта на ту обставину, що суд першої інстанції не взяв до уваги лист Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин від 23 липня 2010 року (а.с.53) із змісту якого вбачається, що в домоволодінні по АДРЕСА_1 самовільно проведено реконструкцію житлового будинку з добудовою мансарди в 2005 році є безпідставними, оскільки вказаний лист не протирічить обставинам справи, виходячи з наступного.

Судом встановлено та даний факт визнавався сторонами в суді першої інстанції, що вони з 2004 року разом проживали у гуртожитку, ще до реєстрації шлюбу, спільними зусиллями за спільні кошти та власною працею приймали участь у реконструкції будинку та побудові огорожі..

Судом також встановлено, що реконструкція спірного будинку та побудова огорожі здійснювалася за час спільного проживання сторін у шлюбі, вказаний будинок не зданий в експлуатацію, право власності на самочинне будівництво не зареєстровано. Крім того, свідки ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 пояснили в суді першої інстанції, що реконструкція спірного будинку та побудова огорожі здійснювалась за час спільного проживання сторін, оскільки кожний із них брав участь в проведенні ремонтних робіт, а тому висновок суду про те, що спільним сумісним майном сторін є використані у процесі здійснення реконструкції будинку та побудові огорожі будівельні матеріали - є правильним.

Помилковими є посилання апелянта на п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», а також на ч.3 ст. 156 ЖК України, якою регулюються права та обов'язки членів сім'ї власника жилого будинку (квартири), оскільки дані правовідносини, які склались між сторонами регулюються ч. 1 ст. 70 СК України та ч.3 ст. 331 ЦК України, яка передбачає, що до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Також помилковими є доводи апелянта про те, що експертом було визначено вартість житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 з врахуванням земельної ділянки, а не окремо.

Як вбачається із висновку судової будівельно-технічної експертизи № 14159 від 09 лютого 2015 року вартість реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1, відповідно до складеного локального кошторису, становить 205780,00 (двісті п'ять тисяч сімсот вісімдесят гривень) , в тому числі: вартість матеріалів, виробів і конструкцій становить 147962,00 ( сто сорок сім тисяч дев'ятсот шістдесят дві гривні); вартість будівельних робіт становить - 57818,00 (п'ятдесят сім тисяч вісімсот вісімнадцять гривень, тобто без врахування вартості земельної ділянки (а. с. 128-129).

У судовому засіданні апеляційної інстанції, за клопотанням позивачки, було допитано експерта ОСОБА_14 щодо роз'яснення та доповнення до висновку експерта, де він пояснив, що у вартість реконструкції житлового будинку не включено вартість земельної ділянки.

Доводи апелянта про те, що висновок судової будівельно-технічної експертизи № 14159 складено 09 лютого 2015 року, а визначення вартості об'єкта оцінки порівняльним методичним підходом використано дані про об'єкти, які пропонуються для продажу за даними отриманими з ділового видання Буковини «Від і до» №1001 від 12 лютого 2015 року, що є помилковими і не заслуговують на увагу, оскільки із вказаного висновку вбачається, що проведення експертизи експертом ОСОБА_14 закінчено 20 березня 2015 року (а.с.149).

Разом з тим, під час розгляду справи, в суді першої інстанції ні відповідач, ні його представник не були позбавлені можливості заявити клопотання про призначення додаткової чи повторної експертизи, якщо вважали, що висновок експерта є неповним або неясним чи суперечить матеріалам справи.

Як роз'яснено в п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з?ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд має сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, сприяти здійсненню особам, які беруть участь у справі, в реалізації їхніх прав. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).

Як вбачається із рішення суду першої інстанції, суд у повній мірі встановив обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясував джерело і час його придбання; врахував, що спірний будинок було збудовано в період шлюбу, надав оцінку висновку експертизи, тобто встановив належним чином фактичні обставин справи.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК України.

Водночас, правильно по суті вирішивши спір, суд першої інстанції не виконав у повному обсязі вказані вимоги.

Як вбачається із резолютивної частини рішення суд визнав за ОСОБА_1 право власності на ? частину будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які були використані на реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_1, зазначених у додатку № 2 висновку експертизи № 14159 від 09 лютого 2015 року на суму 73 981 грн. 00 коп. та на ? частину будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які були використані на побудову огорожі, розташованої по АДРЕСА_1 зазначених у додатку № 4 висновку експертизи № 14159 від 09 лютого 2015 року на суму 21 393 грн. 50 коп. не зазначивши їх найменування та одиниці виміру.

За таких обставин, рішення підлягає зміні, із зазначенням в резолютивній частині рішення назви будівельних матеріалів та одиниці виміру, які були використані на реконструкцію житлового будинку та побудову огорожі, які знаходяться по АДРЕСА_1. В решті рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 травня 2015 року змінити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які були використані на реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_1 на суму 73 981 грн. 00 коп., а саме:

- цвяхи будівельні з плоскою головкою 1,8*60 мм - 0,019818 т.;

- піна монтажна - 1,86675 л.;

- лак меламінний МЛ-248 для паркетних підлог - 0,0045135 т.;

- поковки з квадратних заготовок, маса 1,8 кг - 0,106415 т.;

- катанка гарячекатана у мотках, діаметр 6,3-6,5 мм - 0,00948 т.;

- портландцемент загально будівельного призначення бездобавковий, марка 400 - 0,00689 т.;

- папір шліфувальний - 0,6074 м. кв.;

- ґрунтовка глибокого проникнення - 4,19496 л.;

- вагонка - 37,74 100 м.кв.;

- сітка штукатурна скловолокниста - 57,24 м. кв.;

- металочерепиця - 199,68 м. кв.;

- гвинти самонарізні, марка СМ1-35 - 0,000868 т.;

- цвяхи будівельні 3,5*90 мм - 0,011515 т.;

- шпатлівка полімер цементна армована Ceresit CT 29 - 48,78 кг.;

- шпаклівка полімерна фінішна Ceresit CT 127 - 7,7469 кг.;

- пиломатеріали - 6,012005 м. куб.;

- труби водопостачання - 15 м.;

- труби газопостачання - 10 м.;

- вата мінеральна, марка Б - 2,225 м. куб.;

- плити теплоізоляційні з пінопласту полістирольного - 2,24 м. куб.;

- блоки віконні, металопластикові - 4,25 м. кв.;

- блоки дверні вхідні зовнішні - 1,2 м. кв.;

- дошки для покриття підлог антисептовані, тип ДП-35, товщина 35 мм, ширина без гребеня 68 мм - 1,630545 м. куб.;

- щити опалубки, ширина 300-750 мм, товщина 25 мм - 0,7011 м. кв.;

- вузли укрупнені монтажні із сталевих водогазопровідних не оцинкованих труб для систем опалення, діаметр 20 мм - 15 м.;

- вузли укрупнені монтажні з поліетиленових труб для каналізації, діаметр 50 мм - 3,992 м.;

- вода - 1,670685 м. куб.;

- стрижнева арматура А-ІІІ - 0,45 100 кг.;

- електропроводка - 0,04 1000 м.;

- пісок природний, рядовий - 1,3485 м. куб.;

- суміші бетонні готові важкі, клас бетону В7,5 (М 100), крупність заповнювача більше 20 до 40 мм - 4,437 м. куб.;

- суміші бетонні готові важкі, клас бетону В15 (М 200), крупність заповнювача більше 20 до 40 мм - 0,918 м. куб.;

- розчин готовий кладковий важкий цементно-вапняковий, марка М25 - 0,24 м. куб.;

- розчин готовий опоряджувальний вапняковий 1:2,5 - 1,643 м. куб.;

- листи гіпсокартонні, товщина 12 мм - 31,185 м. кв.;

- вузли укрупнені монтажні із сталевих водогазопровідних неоцинкованих труб для газопостачання, діаметр 20 мм - 10 м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які були використані на побудову огорожі, розташованої по АДРЕСА_1 на суму 21 393 грн. 50 коп., а саме:

- болти із шестигранною головкою, діаметр різьби 6 мм - 0, 00139 т;

- цвяхи будівельні з плоскою головкою 1,8*60 мм - 0, 002521 т;

- металоконструкції (прокат) - 0, 179 т;

- електроди, діаметр 6 мм, марка Э42 - 0, 00537 т;

- сітка плетена з оцинкованого дроту, діаметр 2 мм - 130,67 м.кв.;

- пиломатеріали - 0, 374 м. куб.;

- щити опалубки, ширина 300-750 мм, товщина 25 мм - 1, 2375 м. кв.;

- вода - 0, 33977 м. куб.;

- суміші бетонні готові важкі, клас бетону В7,5 (М100), крупність заповнювача більше 20 до 40 - 3, 65085 м. куб.;

- розчин готовий складковий важкий цементно-вапняковий, марка М25 - 0,3971 м. куб.;

- ракушняк - 3, 3212 м. куб.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: