Справа 206/6700/15-ц
Провадження 2/206/1727/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" грудня 2015 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

при секретарі Гуртовий В. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 Руіз Тім-Джей, третя особа: Самарський районний відділ у м. Дніпропетровську Головного управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,

в с т а н о в и в:

11 грудня 2015 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 08.04.2014 року ОСОБА_2 та її неповнолітній син ОСОБА_3 Руіз Тім-Джей зареєстровані в квартирі, яка належить позивачу на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В кінці серпня 2014 року ОСОБА_2 залишила межі України та виїхали за кордон. 23.09.2014 року ОСОБА_3 Руіз Тім-Джей залишив межі України та виїхав за кордон. На момент подання позовної заяви відповідачі не проживають у вказаній належній позивачу на праві власності квартирі більше одного року.

На підставі викладеного позивач вважала, що відповідачі повинні бути визнані такими, що втратили право користування квартирою, оскільки не проживають фактично в ній більше одного року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та повинні бути зняті з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.(а.с.2-5).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позові та просила суд задовольнити. Пояснила, що її донька ОСОБА_2 на сьогоднішній день з червня 2014 року мешкає в Росії та бажає отримати громадянство Росії.

Відповідач ОСОБА_2, яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 Руіз Тім-Джей в судове засідання на слухання по справі не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, її представник ОСОБА_4 проти задоволення позову не заперечував, позовні вимоги визнав, пояснив, що відповідач бажає залишитися в Росії.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, що в матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15.02.1992р., посвідченого державним нотаріусом Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за № 3-304 (а.с.17).

22.04.1992 року Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації квартиру АДРЕСА_2 за реєстровим номером № 60 зареєстровано на імя ОСОБА_1, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 22.04.1992р. (а.с. 16).

Реєстрація відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Руіз Тім-Джей в квартирі АДРЕСА_2 підтверджується довідкою директора КП ЖГ "Самарського району" ДМР від 07.12.2015р. № 2883 (а.с.19).

З трудової книжки вбачається, що 01.09.2014 року ОСОБА_2 призначена на посаду вчителя англійської мови Афонасієвської середньої загальноосвітньої школи в с. Афонасієвка, Обоянського району, Курської області, Російської Федерації та укладено з нею відповідний трудовий договір № 132-г/д від 01.09.2014р., тобто ОСОБА_2 працює на території Російської Федерації більш одного року (а.с. 23-25).

23.09.2014 року ОСОБА_3 Руіз Тім-Джей залишив межі України та виїхав за кордон, що підверджується є міграційною картою Російської федерації серії 1414 №1766171, тобто ОСОБА_3 Руіз Тім-Джей проживає на території Російської Федерації більш одного року (а.с. 26).

Аналізуючи спірні правовідносини, співставляючи їх із здобутими в судовому засіданні доказами суд доходить наступного.

У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, тощо.

Так, згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

В силу ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.

Тобто в розумінні ст.ст. 316, 321, 391 ЦК України, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, наділена правом володіння, користування та розпорядження ним.

У відповідності до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Руіз Тім-Джей в квартирі АДРЕСА_2 не мешкає понад один рік, що перевищує строки встановлені ст. 405 ЦК України, жодних домовленостей про їх тимчасову відсутність не встановлено, а отже вони не проживають в квартирі без поважних причин.

Приймаючи до уваги викладене, беручи до уваги ту обставину, що реєстрація відповідачів в спірній квартирі носить формальний характер, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в заявлений нею спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 72, 156 ЖК України, ст. ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 169, 208, 209, 212 215, 218, 224 225 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням у АДРЕСА_3 із зняттям її із реєстраційного обліку за цією адресою.

Визнати ОСОБА_3 Руіз Тім-Джей, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у АДРЕСА_3 із зняттям його із реєстраційного обліку за цією адресою.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 Руіз Тім-Джей на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 487,20грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков