Справа № 567/835/15-ц
У Х В А Л А

17.08.2015 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Поліщук Т.М.

секретар - Гічиновська Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягненння коштів,-

встановив:

17.08.2015р. Острозьким районним судом Рівненської області відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягненння коштів.

Одночасно з позовною заявою, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і заходяться в нього або в інших осіб.

Суд, вивчивши заяву та матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 151 ЦПК України визначено, що суд за заявою особи, яка бере участь у справі може вжити заходи забезпечення позову, якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою позовним вимогам.

Із заяви вбачається, що позивач просить накласти арешт на майно та грошові кошти відповідачу, що йому належать, однак не вказує, яке конкретно майно чи грошові кошти належать саме відповідачу, не зазначив відповідних рахунків та не додав документів, що підтверджують право власності відповідача на належне йому майно.

Відповідно до п.3 ст.152 ЦПК види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позивач не надав достатньо доказів, що саме такий вид забезпечення позову є необхідним, співмірним із заявленими позовними вимогами та пов'язаний з предметом лізингу.

Крім того, у своїй заяві позивач не вказує на дії, які вживаються зі сторони відповідача та спрямовуються ним на відчуження свого нерухомого майна або на зменшення його вартості, а тому суд приходить до висновку про те, що відсутні достатні дані, які обєктивно вказують на необхідність застосування заходів, повязаних із забезпеченням позову, оскільки позивачем не наведено достатніх та переконливих доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому в задоволенні даної заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України,

ухвалив:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягненння коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_2