АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Калиновського А.Б.

Суддів Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі Гулієву М.І.о

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, трьох відсотків річних та інфляційних витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, трьох відсотків річних та інфляційних витрат задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 02 вересня 2011 року в розмірі 1 000 доларів США, що еквівалентно 15 771 грн. 24 коп., три відсотки річних за період з 01 грудня 2013 року по 21 листопада 2014 року в сумі 461 грн. 47 коп., а всього стягнуто 16 232 грн. 71 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., витрати із проведення судової експертизи в сумі 2 949 грн. 12 коп., а всього 3 192 грн. 72 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 02.09.2011 року ОСОБА_3 було надано відповідачці ОСОБА_2Г в борг кошти в сумі 4 600 доларів США, а остання зобовязалась повернути вказані кошти шляхом здійснення щомісячних платежів в сумі від 1000 до 2000 грн., починаючи з жовтня 2011 року.

Факт надання позивачкою коштів в борг відповідачці та їх отримання останньою на зазначених вище умовах підтверджується відповідною розпискою ОСОБА_2, оригінал якої було досліджено судом в судовому засіданні та копія якої залучена до матеріалів справи(а.с.8), а також не заперечувала сама відповідачка в судовому засіданні.

Позивачка посилалась на те, що до грудня 2013 року відповідачка погашала борг, повернувши отримані в борг кошти в сумі 3 600 доларів США. Проте, з грудня 2013 року відповідачка припинила сплачувати кошти. В звязку з чим, непогашеною залишається сума боргу в розмірі 1 000 доларів США.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи №3303-15 від 07.09.2015 року Дніпропетровського НДІСЕ вбачається, що рукописні записи «2000», «+1000,00», «+1000,00», «+1000,00», «2.06.12. р.», «+1000,00», «100-11.12», «28.10.12» на лицевій сторінці розписки від 19.07.2012 року (а.с.21); рукописні записи «декабрь 12 г.-1000», «январь 13 г-1000» на зворотній сторінці розписки від 19.07.2012 року (оригінал розписки досліджувався судом, копія без зворотної сторони а.с.21); рукописні записи «апрель-1000», «Май-1000», «22.05.» в розписці від 17.09.2013 року; рукописні записи «Получено: ОСОБА_4 22.09.2011 г от ОСОБА_5. 4000,00 грн. 08.12.2011 г. 1800,00 грн. (одна тисяча восемсот грн.) Декабрь 2011 г. Получено от ОСОБА_2 1000,00 (одна тысяча грн..)», «23 Декабря 2011 г. Получено от ОСОБА_2 1000,00 (одна тысяча грн.)» в розписці за вересень та грудень 2011 року (а.с.24); рукописні записи «Я, ОСОБА_2 отдала ОСОБА_4 в ноябре 2011 года долг по расписке в суме 1000,00 грн. одна тысяча двести грн. часть долга по расписке» в розписці за листопад та грудень 2011 року (а.с.26) виконані не ОСОБА_3, а іншою особою.

Інші рукописні записи та підписи в досліджених розписках виконані самою ОСОБА_3

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд правильно виходив з того, що сторони уклали договір позики, за яким ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 суму коштів, однак у встановлений строк позичальниця кошти в повному обсязі не повернула. Також виходив з того, що відповідно до ст. 625 ЦК України, позивач має право вимагати стягнення 3% річних від суми неповернутого боргу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення інфляційних витрат, суд правильно виходив з того, що згідно приписів ст. 2 ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення", індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд не врахував, що вона свої грошові зобовязання за договором позики виконала в повному обсязі і надала на підтвердження цього всі необхідні розписки не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в ході розгляду справи була проведена почеркознавча експертиза за якою було визначено, що інші записи в розписках щодо повернення коштів є дописками до складених розписок, виконані не ОСОБА_3, а іншою особою, а тому надані відповідачкою розписки в цій частині не є належними та допустимими доказами повернення коштів позивачці.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не можуть бути прийняті до уваги, так як зводяться до тлумачення норм діючого законодавства, переоцінки наданих доказів та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: