№ 6/679/42/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2015 року Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі: головуючої судді Фурсевич О.В.,

при секретарі Плазій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нетішинського міського управляння юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Нетішинського міського управляння юстиції ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним поданням, посилаючись на те, що 10.06.2013 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №38375882 щодо примусового виконання виконавчих листів №2/0417/4315/2012 від 07.06.2012 року Індустріального районного суду м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 86781,68 грн. та надано термін для добровільного виконання до 17.06.2013 року.

03.12.2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №45658882 щодо примусового виконання виконавчих листів № №2/679/421/2014 від 01.10.2014 року Нетішинського міського суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 - 89685,20 грн. боргу за договором позики та надано боржнику термін для добровільного виконання до 01.12.2014 року.

03.12.2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №45658456 щодо примусового виконання виконавчих листів № №2/679/421/2014 від 01.10.2014 року Нетішинського міського суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 - 896,85 грн. судового збору та дано боржнику термін для добровільного виконання до 01.12.2014 року.

Однак станом на 03.12.2015 року ОСОБА_1 в добровільному порядку виконавчі документи не виконав. В порядку примусового виконання державним виконавцем надано запити в реєструючі право власності органи. На неодноразові виклики до віддіу ДВС Нетішинського МУЮ боржник не з'являється. Державний виконавець направляв боржнику вимоги щодо надання достовірних відомостей про його доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах. Будь-якої інформації боржник державному виконавцю не надав. Вихід державного виконавця за адресою проживання зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 не дав результатів, так як боржника не можливо застати за вказаною адресою. На телефонні дзвінки він не відповідає.

У зв'язку на веденим, на даний час існує ймовірність, що боржник може залишити територію України і рішення суду можуть залишитися не виконаними.

На підставі наведеного, заявник просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі території України без вилучення (або з вилученням) паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання ним зобов'язань покладених на нього рішеннями Нетішинського міського суду та Індустріального районного суду м.Дніпропетровська.

Старший державний виконавець відділу ДВС Нетішинського МУЮ ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити виходячи з наступного.

Стаття 377-1 ЦПК України передбачає, що питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно ч.1, п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати заходи примусового виконання рішень, своєчасно та повно вчиняти виконавчі дії. У разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п.п.2, 5 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані та невиконані договірні зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Однак старшим державним виконавцем відділу ДВС Нетішинського МУЮ ОСОБА_2 не надано доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропертовська від 17.05.2012 року, рішенням Нетішинського міського суду від 18.08.2014 року. В матеріалах подання відсутні відомості про отримання боржником постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та викликів державного виконавця. Крім того, суду не надано та в матеріалах подання відсутні докази того, що ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон, а насамперед, з метою невиконання зобовязань.

Судом також не встановлено жодних обставин, які б вказували на доведеність факту ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язань.

Водночас, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон не за сам факт невиконання зобов'язань, а саме - за ухилення від цього. Невиконання боржником рішення суду добровільно у строк, встановлений державним виконавцем чи його невиконання достатньо не вказує на таке ухилення.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нетішинського міського управляння юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча: