АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/3984/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1199/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області в складі :

головуючого судді Баса О.Г.,

суддів: Матковської Л.О.

ОСОБА_1

при секретарі Бондарі О.В.

з участю: позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх представника ОСОБА_4, розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-/792/1199/15 за апеляційною скаргою Вінницького обласного «Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації «Отчий Дім» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Вінницького обласного «Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації «Отчий Дім» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та грошової компенсації за не використану щорічну відпустку.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

В лютому 2014 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звертаючись до суду з позовом вказували, що перебували у трудових правовідносинах з Вінницьким обласним «Центром духовної та соціально-психологічної реабілітації «Отчий Дім». ОСОБА_2 на посаді заступника директора з програмних та фінансових питань. ОСОБА_3 на посаді бухгалтера. Звільнені вони були 02.12.2013 року згідно з ст.40 п.4 КЗпП України. У день звільнення відповідачем не виплачена компенсація за невикористані відпустки. 04.02.2014 року Вінницький обласний «Центр духовної та соціально-психологічної реабілітації «Отчий Дім» частково здійснив виплату за невикористані відпустки. На рахунок ОСОБА_2 надійшло 5828 грн.36 коп. компенсації за 31 день невикористаної відпуски, ОСОБА_3 4290 грн. 54 коп. компенсації за 31 день невикористаної відпуски. Проте повний розрахунок здійснено не було незважаючи на їх звернення.

Збільшивши позовні вимоги просили стягнути на користь ОСОБА_2 95 087,29.грн., на користь ОСОБА_3 69 997,70 грн. компенсації за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки розрахунку з 03.12.2013 року.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Вінницького обласного "Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації "Отчий дім" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 94721 грн. 78 коп. та грошову компенсацію за не використану щорічну відпустку в сумі 12596 грн. 75 коп.

Стягнуто з Вінницького обласного "Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації "Отчий дім" на користь ОСОБА_3, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 69728 грн. 91 коп. та грошову компенсацію за не використану щорічну відпустку в сумі 3736 грн. 94 коп.

Стягнуто з Вінницького обласного "Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації "Отчий дім" на користь держави судовий збір в сумі 1807 грн. 84 коп.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 17 квітня 2015 року залишено без задоволення заяву про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11 лютого 2015 року.

В апеляційній скарзі Вінницького обласного «Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації «Отчий Дім» ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування цих вимог вказується на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним зясуванням обставин по справі. Зокрема, позовна заява була прийнята судом з порушенням норм ст.108-120 ЦПК України. Судом не враховано, що обидва позивачі уклали індивідуальні трудові договори, а відповідно і спори є індивідуальними, а не колективними. Судом було порушено підсудність данного спору. Судом не враховані всі докази та обставини по справі та мотивувальна частина рішення не містить зазначених всіх обставин з яких суд вважає встановленими одні або відсутність інших фактів.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх представника ОСОБА_4, доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Представник Вінницького обласного «Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації «Отчий Дім» правом на участь у розгляді справи в апеляційному суду не скористався, про час місце слухання справи був повідомлений завчасно у встановленому порядку, про що свідчить розписка про одержання судової повістки.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено що наказом №201/1 від 02.12.13 ОСОБА_2 звільнений з посади заступника директора з програмних та фінансових питань Вінницького обласного «Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації «Отчий Дім». Наказом №201/2 від 02.12.13 ОСОБА_3 . звільнений з посади бухгалтера Вінницького обласного «Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації «Отчий Дім». У день звільнення У день звільнення відповідачем не виплачена компенсація за невикористані відпустки. Вказані обставини підтверджуються записами у трудових книжках позивачів, визнавались сторонами.

За клопотання представника відповідача ухвалою суду від 22 квітня 2014 року була призначена судово-бухгалтерська експертиза. Згідно висновків експерта розмір компенсації за невикористану щорічну відпустку ОСОБА_2 становить 22486,10 грн., ОСОБА_3 9796,78 грн. З урахуванням проведених відповідачем виплат, на час розгляду справи розмір не виплаченої компенсації за невикористану щорічну відпустку ОСОБА_2 становить 12596 грн. 75 коп., ОСОБА_3 - 3736 грн. 94 коп. Тому доводи апеляційної скарги про те, що судом не були враховані виплати проведені ним 04.02.2014 є безпідставними.

За правилами ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Виплата заробітної плати позивачам проводилась шляхом перерахування коштів на особовий рахунок, перевіркою яких встановлено розміри платежів. Порушення вимог трудового законодавства та закону про оплату праці було встановлено Територіальною державною інспекцією з питань праці у Вінницькій області про що свідчить довідка від 13.01.2014, відповідно до якої директору Вінницького обласного «Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації «Отчий Дім» внесено припис та складено протокол за ч. 1 ст. 41 КУпАП. Тому доводи апеляційної скарги про відсутність порушень вимог трудового законодавства при звільненні позивачів є безпідставними.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - до дня постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Та обставина, що у відповідача були відсутні кошти необхідні для проведення розрахунку, не може безумовно свідчити про відсутність його вини у невиплаті працівникам належних при звільненні коштів, як і сама по собі їх відсутність у роботодавця не виключає його відповідальності.

Не ґрунтуються на вимогах ч.ч.1,14 ст. 110, ст.ст.114, 115,116 ЦПК України доводи апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позовних вимог через порушення правил підсудності справи, оскільки місцем проживання позивачі є м. Хмельницький, а позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

Не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду і доводи апеляційної скарги про неправильне обєднання позовних вимог, оскільки це не призвело до неправильного вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-315, 317,319 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Вінницького обласного «Центру духовної та соціально-психологічної реабілітації «Отчий Дім» відхилити.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

Копія вірна

Суддя апеляційного суду О.Г. Бас

_______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5 Справа № 22ц-/792/1199/15

Доповідач Бас О.Г. Категорія №53