РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №521/20588/14-ц

№ 2/521/1341/15

06 серпня 2015 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря - Борисової Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 в м. Одесі, визначити порядок виконання рішення, згідно з яким воно є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за цією адресою, стягнути судові витрати.

Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач з 25.04.2001 року по теперішній час зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 Зазначена квартира належала на праві власності її матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Відповідач у цій квартирі ніколи не проживав, оскільки 06.03.1999 року він одружився та разом із дружиною та донькою проживав за адресою: АДРЕСА_4. У зв'язку з викладеним позивач змушена була звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав .

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що іншого житла на праві власності не має, проживає на орендованій квартирі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не може бути задоволений, зважаючи на такі обставини.

Як встановлено в судовому засіданні, квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу майна № 2001-022М від 20.02.2001 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 померла, про що Відділом державної РАЦС у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 11623 від 01.12.2013 року.

Згідно з довідкою про склад сім'ї та реєстрацію, за адресою: АДРЕСА_2, у квартирі проживала та була зареєстрована ОСОБА_3. Окрім неї, починаючи з 25.04.2011 року у квартирі також зареєстровано місце проживання її сина ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_1.

Згідно з відповіддю Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області місце проживання відповідача ОСОБА_2 дійсно зареєстроване за адресою: АДРЕСА_5.

Будучи зареєстрованим за зазначеною адресою, відповідач не проживає там, що підтверджується актом № 1 від 20.10.2013 року, складеним мешканцями будинку, та актом обстеження від15.10.2014 року. Зазначена обставина також не заперечувалася самим відповідачем.

Згідно з довідкою Сьомої одеської державної нотаріальної контори від 28.04.2015 року, 07.04.2015 року була заведена спадкова справа до майна ОСОБА_3. Із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто спадкоємці за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що як позивач, так і відповідач реалізували своє право на прийняття спадщини, та спадкове майно, до складу якого входить квартира АДРЕСА_1, належить обом спадкоємцям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з часу відкриття спадщини, тому законних підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом немає. Адже право користування є однією з правомочностей права власності.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними, необґрунтованими та не можуть бути задоволені.

Керуючись ст. ст. 1217, 1223, 1269, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси, яка подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Тополева