Справа № 428/7379/14-ц
Провадження № 2/428/2259/2014
31 березня 2015 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:
головуючого суддіОлійник В.М.,
при секретаріГетьманцевій Ю.Ю.,
за участю позивачаДмитрієвої К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьк цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, суд
Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та ОСОБА_2 07.10.2011 року Селидівським міським управлінням юстиції. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем сумісне господарство не ведуть, шлюбні стосунки фактично припинили, ні він, ні вона не бажають поновлення сім'ї, з причини психологічної несумісності та різних поглядів на спільне життя, у звязку з чим подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливо. Від шлюбу мають спільну дитину, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, позивач була вимушена звернутися з даним позовом до суду і просить шлюб розірвати, визначити місце мешкання дитини з нею та стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня подання позовної заяви, на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і до досягнення дитиною повноліття починаючи з 28.03.2014 року, тобто за останні шість місяців до звернення до суду, оскільки це дозволить їй отримувати від держави допомогу над дитину, батьки якої ухиляються від сплати аліментів. Суперечки стосовно спільного майна подружжя на даний час не має.
Позивач в судовому засіданні надала пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві, просила заявлені вимоги задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. У зв'язку з вищевикладеним суд, визнає причину повторної неявки відповідача в судове засідання неповажною, вважає за можливе розглянути справу в його відсутності, а матеріали, що є в справі, достатніми для цього, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Протокол допиту відповідача повернуто з Красноармійського районного суду як невиконаний, у звязку з неявкою відповідача по виклику суду.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за такими обставинами: згідно з ч.1 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення.
З матеріалів справи вбачається, що сімя фактично розпалася, шлюбні стосунки фактично припинили, між подружжям було втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Позивач не бажає збереження сімї, їх подальше сумісне життя не можливо у звязку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам.
Таким чином, під час розгляду справи судом було встановлено, що сімя фактично розпалася, сторони примиритися не бажають, і подальше сумісне життя, і збереження шлюбу заперечує інтересам сторін. Спору про поділ майна на даний час не має.
Після розірвання шлюбу неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишиться проживати з позивачем. У звязку з чим позов в частині розірвання шлюбу та визначення місця мешкання дитини підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07.10.2011 року. Під час шлюбу у позивача народилась дитина, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 460269, батьком вказано відповідача. Дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття».
На підставі ст.181 Сімейного кодексу України, «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі».
На підставі ст.80 Сімейного кодексу України, «Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі».
Згідно до ст.191 СК України «аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви».
Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України «При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України».
Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.
Керуючись вищезазначеним, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення аліментів в частині стягнення з 28.03.2014 року задовольнити частково, оскільки позивачем не було надано суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів, а право на отримання державної допомоги на утримання дитини не є підставою для стягнення аліментів за минулий час. У звязку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку, від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Оскільки позивача звільнено від оплати судових витрат за вимогами щодо стягнення аліментів у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, в цій частині судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
Судові витрати за вимогами, щодо розірвання шлюбу в силу вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 212-215, 224, 229 ЦПК України, ст.ст.110, 112 166, 180-183, 191 СК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Селидівського МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 131 від 07.10.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Після розірвання шлюбу дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишиться проживати з позивачем - ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку, від дня подання позовної заяви 01.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 243,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник