Справа № 129/2365/14-ц
Провадження по справі № 2/129/27/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2015 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого - судді О.В. Швидкого,

при секретарях Климик Л.І., Загребельній І.І., Хохлюк У.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа без самостійних вимог - Кіблицька сільська рада Гайсинського району Вінницької області) про відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням житлового будинку, та стягнення плати за проживання в житловому будинку,-

Встановив:

27.08.2014 р. до суду заявлено позов, у якому ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 22498 грн. відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням житлового будинку в АДРЕСА_1, 16000 грн. плати за проживання в ньому та судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 вимоги позову підтримали, просили стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 22498 грн. відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням житлового будинку в АДРЕСА_1, 16000 грн. плати за проживання в ньому та понесені ним судові витрати в сумі 384,98 грн.; на обґрунтування вимог пояснили, що відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) будинок ОСОБА_1 є власником садиби в АДРЕСА_1, яку він мав намір продати; з цією метою 03.04.2012 р. між ним та ОСОБА_2 досягнута усна домовленість про придбання нею у позивача цього житлового будинку, за якого відповідачка повинна була сплатити позивачу 50000 грн. до 04.04.2013 р., рівними частинами щомісячно, за що позивач надав їй право разом із сім»єю в нім проживати; ОСОБА_2 разом з мамою та трьома дітьми поселилися у вказаному будинку та з квітня 2012 р. по 11.06.2013 р. сплатила ОСОБА_1 як аванс за майбутнє його придбання 33000 грн.; 11.09.2013 р. ОСОБА_2 всупереч укладених домовленостей звернулася до суду з позовом про повернення сплаченого нею ОСОБА_1 авансу і відповідно до рішення Гайсинського районного суду від 26.12.2013 р., залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 09.04.2014 р., з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 33000 грн.; при цьому, ОСОБА_2, проживаючи в належному йому житловому будинку, використовувала його на власний розсуд, зокрема, самовільно демонтувала веранду, привела в непридатний для використання стан весь будинок (пошкодила шпалери) та господарські будівлі, занедбала присадибну ділянку, без будь-якого погодження з його власником ОСОБА_1 здійснила його перебудову (розвалила стару веранду та збудувала нову, меншого розміру), а також внаслідок її проживання в ньому позивачу потрібно здійснювати його відновлювальний ремонт (провести заміну електропроводки, груб, обновити меблі, відновити настінні покриття, провести ремонт підлоги); розмір завданої йому протиправними діями ОСОБА_2 шкоди, який підтверджується дефектним актом на ремонт житлового будинку та локальним кошторисом на його ремонт, позивач оцінює в сумі 22498 грн.; крім того, відповідачка спільно із трьома дітьми та матір»ю на протязі 16 місяців безкоштовно використовувала його будинок разом із присадибною ділянкою, а тому вона як наймач житла повинна сплатити позивачу за це 16000 грн. (1000 грн. за місяць проживання Х 16 місяців = 16000 грн.); при цьому, позивач не заперечував, що письмового договору найму (оренди) житла чи усної домовленості з ОСОБА_2 про плату за користування цим житлом він не укладав; крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що хоча ОСОБА_2 з квітня 2012 р. по червень 2013 р. сплатила йому як аванс за придбання житлового будинку 33000 грн., однак він договору купівлі-продажу житлового будинку з ОСОБА_2 до її виселення з будинку на початку серпня 2013 р. так і не уклав через відсутність у нього правовстановлюючих документів на цей будинок; при цьому як доказ його права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, ОСОБА_1 надав суду виготовлений 12.08.2013 р. технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок в АДРЕСА_1, рішення Гайсинського районного суду від 29.11.2013 р., яке набрало законної сили 09.12.2013 р., за яким 06.11.2013 р. він звернувся до Гайсинського районного суду з позовом про визнання права власності на спадкове будинковолодіння, вказуючи, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 р. його матері ОСОБА_4 та смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 р. його батька ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, яку він в шестимісячний строк з часу відкриття прийняв до свого фактичного управління, але через відсутність правовстановлюючих документів на майно не може оформити право власності на будинковолодіння, і відповідно до якого за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 р. його батька ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, а також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.12.2013 р., за яким 12.12.2013 р. за ОСОБА_1 зареєстровано Реєстраційної службою Гайсинського РУЮ право власності на вказаний житловий будинок.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат ОСОБА_6 проти позову заперечили, просили відмовити в задоволенні позову через безпідставність, пояснили, що 03.04.2012 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була досягнута усна домовленість про придбання нею у позивача житлового будинку в АДРЕСА_1, за якою відповідачка повинна була сплатити позивачу вартість будинку в сумі 50000 грн. до квітня 2013 р., сплачуючи повну вартість частинами щомісячно, за що позивач надав їй право разом із сім»єю проживати в будинку; ОСОБА_2 з квітня 2012 р. по червень 2013 р. сплатила ОСОБА_1 як аванс за його придбання 33000 грн. та під час проживання в нім, за згодою ОСОБА_1 здійснила його перебудову - розібрала стару вітху веранду і побудувала замість неї капітальну нову, хоча менших розмірів; однак, позивач договору купівлі-продажу цього житлового будинку з ОСОБА_2 так і не уклав, правовстановлюючих документів на будинок їй не надав, а тому в середині серпня 2013 р. ОСОБА_2 разом із сім»єю виселилася з будинку та 11.09.2013 р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про повернення сплаченого нею авансу в сумі 33000 грн.; відповідно до рішення Гайсинського районного суду від 26.12.2013 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 33000 грн.; вказали, що в позові необхідно відмовити через те, що позивач не надав допустимих доказів належності йому на праві власності житлового будинку в АДРЕСА_1, на час виникнення спірних правовідносин, доказів про стан вказаного будинку до вселення в нього ОСОБА_2, доказів про укладення між позивачем та відповідачем усного чи письмового договору оренди житла, а надані суду дефектний акт на ремонт житлового будинку в АДРЕСА_1 та локальний кошторис на його ремонт не є допустимими доказами через порушення порядку їх складання та виготовлення їх через рік після виселення ОСОБА_2 з цього будинку; крім того, позивач сам надав згоду ОСОБА_2 на переобладнання веранди у вказаному будинку.

Представник третьої особи без самостійних вимог - Кіблицької сільської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з»явився, письмово вимоги позову визнав повністю та просив його задовільнити, справу розглянути без нього (а.с.38).

З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне у задоволенні позову відмовити з таких міркувань.

Доведено, що 03.04.2012 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 досягнута усна домовленість про придбання нею у позивача житлового будинку в АДРЕСА_1, за якою відповідачка повинна була сплатити позивачу 50000 грн. до квітня 2013 р., рівними частинами щомісячно, за що позивач надав їй право разом із сім»єю проживати в будинку; ОСОБА_2 з квітня 2012 р. по червень 2013 р. сплатила ОСОБА_1 як аванс за придбання вказаного житлового будинку 33000 грн. та під час проживання в ньому, здійснила його перебудову - розібрала стару вітху веранду і побудувала замість неї капітальну нову, але менших розмірів; позивач договору купівлі-продажу цього житлового будинку з ОСОБА_2 так і не уклав, правовстановлюючих документів на будинок їй не надав, а тому в середині серпня 2013 р. ОСОБА_2 разом із сім»єю виселилася з будинку та 11.09.2013 р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про повернення сплаченого нею авансу в сумі 33000 грн.; відповідно до рішення Гайсинського районного суду від 26.12.2013 р., залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 09.04.2014 р., з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 33000 грн.; в той же час, ОСОБА_1 06.11.2013 р. звернувся до Гайсинського районного суду з позовом про визнання права власності на спадкове будинковолодіння, вказуючи, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 р. його матері ОСОБА_4 та смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 р. його батька ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, яку він в шестимісячний строк з часу відкриття прийняв до свого фактичного управління, але через відсутність правовстановлюючих документів на майно не може оформити право власності на будинковолодіння; відповідно до рішення Гайсинського районного суду від 29.11.2013 р., яке набрало законної сили 09.12.2013 р., за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 р. його батька ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, а 12.12.2013 р. Реєстраційної службою Гайсинського РУЮ за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вказаний житловий будинок.

Зазначені правовідносини регламентуються:

- ст.11 ЦК України, за якою підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі;

- ст.15 ЦК України, відповідно до якої кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі, зокрема, його порушення;

- ст.22 ЦК України, за якою особа, якій завдано збитків порушенням її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- ст.1166 ЦК України, згідно з якою шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала;

- ст.1192 ЦК України, відповідно до якої з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі;

- ст.810 ЦК України, за якою за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату;

- ст.811 ЦК України, згідно з якою договір найма житла укладається у письмовій формі;

- ст.820 ЦК України, за якою розмір плати за користуванням житлом встановлюється у договорі найму житла; наймач вносить плату за користуванням житлом у строк, встановлений договором найму житла; якщо строк внесення плати за користуванням житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісячно.

Оскільки ОСОБА_1, фактично володіючи нерухомим майном - житловим будинком в АДРЕСА_1, яке він прийняв у спадок після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 р. його батька ОСОБА_5, за яким право власності на вказане майно при житті не було зареєстроване у встановленому законом порядку, але станом на 03.04.2012 р. не маючи правовстановлюючих документів на право власності на це нерухоме майно, на виконання усної домовленості із ОСОБА_2 про придбання нею за 50000 грн. житлового будинку в АДРЕСА_1, він в квітні 2012 р. фактично передав їй у володіння вказаний житловий будинок, а вона, виплачуючи щомісячно з квітня 2012 р. по червень 2013 р., сплатила ОСОБА_1 частину вартості житлового будинку в сумі 33000 грн., та, проживаючи в будинку, за власні кошти здійснила його перебудову - розібрала стару вітху веранду і побудувала замість неї капітальну нову, але менших розмірів, однак позивач через відсутність в нього правовстановлюючих документів на вказану нерухомість договору купівлі-продажу цього житлового будинку з ОСОБА_2 так і не уклав, через що вона на початку серпня 2013 р. виселилася з вказаного будинку, то суд визнає, що позивачем не доведено допустимими стосовно ст.ст.57, 59, 60 ЦПК України доказами факту щодо належності йому на праві власності житлового будинку в АДРЕСА_1, з моменту вселення ОСОБА_2 в квітні 2012 р. до цього житлового будинку та до її виселення напочатку серпня 2013 р. з вказаного будинку, наявності між ними правовідносин оренди зазначеного житла та завдання шкоди його погіршенням і пошкодженням, а тому вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 22498 грн. у відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням житлового будинку в АДРЕСА_1, 16000 грн. плати за проживання в житловому будинку в АДРЕСА_1, задоволенню не підлягають.

Висновки суду підтверджуються такими доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_7, яка пояснила, що вона в серпні 2014 р. на прохання ОСОБА_1 провела огляд житлового будинку в АДРЕСА_1, і склала про це дефектний акт на ремонт цього житлового будинку, який сама не підписала, а в подальшому на підставі вказаного дефектного акту виготовила локальний кошторис на ремонт цього житлового будинку;

- копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок в АДРЕСА_1, виготовленого Гайсинським МБТІ 12.08.2013 р. на ім»я ОСОБА_1, за яким до житлового будинку в АДРЕСА_1, входить веранда - літ. «а», збудована ОСОБА_2 (а.с.а.с.9, 10, 26-28);

- довідкою виконкому Кіблицької сільської ради від 04.08.2014 р. № 949, за якою ОСОБА_1 успадкував житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 (а.с.11);

- копією рішення Гайсинського районного суду від 26.12.2013 р., залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 09.04.2014 р., за яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 33000 грн. сплаченого останньою авансу за придбання житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 (а.с.а.с.12, 32);

- копією розписки про отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_2 в період з квітня 2012 р. по червень 2013 р. як авансу за придбання житлового будинку в АДРЕСА_1, грошей загалом в сумі 33000 грн. (а.с.13);

- копією запису про вчинення нотаріальної дії секретарем Кіблицької сільської ради від 04.12.2012 р., за яким засвідчено підписи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на розписці (а.с.а.с.18, 19, 29, 30);

- копією позову ОСОБА_2 від 11.09.2013 р., заявленого до Гайсинського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 сплаченого нею авансу за придбання житлового будинку в АДРЕСА_1, в сумі 33000 грн. (а.с.31);

- витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.12.2013 р., за яким 12.12.2013 р. Реєстраційної службою Гайсинського РУЮ за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок (а.с.54);

- копією рішення Гайсинського районного суду від 29.11.2013 р., яке набрало законної сили 09.12.2013 р., за яким ОСОБА_1 06.11.2013 р. звернувся до Гайсинського районного суду з позовом про визнання права власності на спадкове будинковолодіння, вказуючи, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 р. його матері ОСОБА_4 та смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 р. його батька ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, яку він в шестимісячний строк з часу відкриття прийняв до свого фактичного управління, але через відсутність правовстановлюючих документів на майно не може оформити право власності на будинковолодіння, і відповідно до якого за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 р. його батька ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 (а.с.59);

- довідкою виконкому Кіблицької сільської ради від 04.08.2014 р. № 348, за якою ОСОБА_2 разом з дітьми та матір»ю проживають в АДРЕСА_2 (а.с.61).

Доводи позивача та його представника про необхідність стягнення з ОСОБА_2 на його користь 22498 грн. відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням житлового будинку в АДРЕСА_1, 16000 грн. плати за проживання в житловому будинку в АДРЕСА_1, через неправомірні дії ОСОБА_2, яка проживаючи в належному йому житловому будинку, використовувала його на власний розсуд, зокрема, самовільно демонтувала веранду, привела в непридатний для використання стан весь будинок (пошкодила шпалери) та господарські будівлі, занедбала присадибну ділянку, без будь-якого погодження з його власником ОСОБА_1 здійснила його перебудову, через що потрібно здійснювати його відновлювальний ремонт, а також ОСОБА_2 не заплатила позивачу плати за проживання в його будинку протягом 16-ти місяців, судом до уваги не приймаються через ненадання позивачем суду допустимих стосовно ст.ст.57, 59, 60 ЦПК України доказів щодо належності йому на праві власності на житловий будинок в АДРЕСА_1, з моменту вселення ОСОБА_2 в квітні 2012 р. до цього житлового будинку та до її виселення на початку серпня 2013 р. з вказаного будинку, наявності між ними правовідносин оренди зазначеного житла та завдання шкоди його погіршенням і пошкодженням.

Суд не бере до уваги дефектний акт на ремонт житлового будинку в АДРЕСА_1 та локальний кошторис на його ремонт (а.с.а.с.14-17, 55-58, 69-71), оскільки вказаний дефектний акт не є достовірним і допустимим стосовно ст.ст.57, 59, 60 ЦПК України доказом через відсутність дати його складання та підпису особи, яка його склала (підписи на дефектному акті свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, вуличного депутата ОСОБА_11, завірені секретарем Кіблицької сільської ради 25.08.2014 р., не можуть бути підтвердженням складання ними цього дефектного акту на ремонт будинку, а лише підтверджують їх присутність при огляді вказаного будинку), а локальний кошторис на ремонт цього будинку, виготовлений на підставі недостовірного дефектного акту і є похідним від нього, також не може бути достовірним; крім того, і дефектний акт на ремонт житлового будинку в АДРЕСА_1, і локальний кошторис на його ремонт виготовлені в серпні 2014 р., тобто, через рік після виселення ОСОБА_2 з цього будинку, що додатково підтверджує брак його достовірності; також, і в дефектному акті на ремонт житлового будинку в АДРЕСА_1, і в локальному кошторису на його ремонт зазначено необхідність проведення робіт по розбиранню збудованої ОСОБА_2 нової капітальної веранди і виконання робіт по будівництву веранди ОСОБА_1, хоча останній 12.08.2013 р. отримав технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок в АДРЕСА_1, виготовлений Гайсинським МБТІ 12.08.2013 р. на ім»я ОСОБА_1, за яким до житлового будинку в АДРЕСА_1, входить капітальна веранда - літ. «а», збудована саме ОСОБА_2, а також відповідно до рішення Гайсинського районного суду від 29.11.2013 р. за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 р. його батька ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, до якого станом на день постановлення рішення фактично відносилася і збудована ОСОБА_2 веранда, що також унеможливлює визнання достовірними доказами позовних вимог дефектного акта і локального кошторису.

Також, суд не приймає до уваги копію робочого проекту № 288 на газифікацію житлового будинку в АДРЕСА_1, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 (а.с.а.с.92-95), оскільки він виготовлений в 2006 р. за життя батьків ОСОБА_1, які проживали в цьому будинку, і не є допустимим стосовно ст.ст.57, 59, 60 ЦПК України доказом належності ОСОБА_1 на праві власності житлового будинку в АДРЕСА_1.

Крім того, суд не бере до уваги розрахунок вартості за користування ОСОБА_2 житловим будинком в АДРЕСА_1, за яким загальна площа житлового будинку становить 66,60 кв.м., вартість за користування 1кв.м. на місяць становить 150 грн., а тому 1000 грн. (66,60 х 150) за місяць проживання Х 16 місяців = 16000 грн. (а.с.а.с.60, 80), оскільки відповідачка стверджувала, а сам позивач не заперечував, що письмовий договір найму (оренди) житла відповідно до ст.ст.810, 811, 820 ЦК України чи усна домовленість про плату за користування цим житлом між ними не укладалися.

Також, суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 про те, що вони в серпні 2014 р. на прохання ОСОБА_1 були присутні під час огляду житлового будинку в АДРЕСА_1, який проводився особою, що приїхала разом з ОСОБА_1, і свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 про те, що вони засвідчили підписи в дефектному акті свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, оскільки вказані огляд проводився та дефектний акт складався через рік після виселення ОСОБА_2 з цього будинку, що не дає суду можливість зробити безспірний висновок про те, що саме ОСОБА_2 привела в непридатний для використання стан весь будинок (зокрема, пошкодила шпалери) та господарські будівлі, занедбала присадибну ділянку, через що позивачу потрібно здійснювати його відновлювальний ремонт (провести заміну електропроводки, груб, обновити меблі, відновити настінні покриття, провести ремонт підлоги).

У зв'язку із відмовою суду в задоволенні позовних вимог понесені відповідачем ОСОБА_2 судові витрати в сумі 500 грн. за надання правової допомоги, що підтверджуються ордером серії ВН № 013574 про надання правової допомоги від 10.10.2014 р., договором про надання правової допомоги від 10.10.2014 р. та квитанцією про сплату ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_6 500 грн. за надання правової допомоги (а.с.а.с.40-42), необхідно на підставі ст.88 ЦПК України стягнути на її користь з позивача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, -

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа без самостійних вимог - Кіблицька сільська рада Гайсинського району Вінницької області) про відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням житлового будинку, та стягнення плати за проживання в житловому будинку, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), проживаючого в АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, 500 (п»ятсот) гривень витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк.

Суддя: