Справа № 462/5132/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 серпня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.

при секретарі Петришин Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник-Львів» про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки виплати заробітної плати та компенсацію за несвоєчасну виплату,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 38590,08 грн. заборгованості зі заробітної плати; 5489,00 грн. середнього заробітку за весь період затримки виплати належних йому сум та 27910 гривень 31 коп. компенсації втрати частини заробітної плати в звязку зі затримкою термінів її виплати. Свої вимоги мотивує тим, що з 01.07.2003 року працював на посаді монтажника звязку кабельника ДП МОУ «Монтажник-Львів» та був звільнений з роботи з 27.01.2015 року за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно з довідкою ДП МОУ «Монтажник-Львів» від 06.07.2015 року № 21 заборгованість відповідача по заробітній платі станом на 03.07.2015 року перед ним складає 38590 грн. В звязку з наведеним, просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.07.2015 року позов в частині позовних вимог про стягнення заборгованості зі заробітної плати в розмірі 38590,08 грн. був повернутий позивачу згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеним, просить позов задовольнити.

Суд ухвалив справу розглядати без участі представника відповідача в заочному режимі, який без поважних причин у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, письмових заперечень на позов суду не надав, однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не береться судом до уваги, оскільки до нього не долучено жодного доказу на підтвердження того, що представник відповідача зайнятий в іншому судовому процесі.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Зі змісту п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" випливає, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Судом встановлено, що позивач з 01.07.2003 року працював на посаді монтажника звязку кабельника ДП МОУ «Монтажник-Львів» та був звільнений з роботи з 27.01.2015 року за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України /а.с.8/.

Проте, в день звільнення позивачу не було виплачено всіх сум, що належало йому від відповідача.

Згідно з довідкою ДП МОУ «Монтажник-Львів» від 06.07.2015 року № 21 заборгованість відповідача по заробітній платі станом на 03.07.2015 року перед позивачем складає 38590 грн. /а.с.6/.

Середній заробіток позивача за один день склав 54,89 грн. (1447,67 /березень 2015року/ + 802,90 грн. /квітень 2015 року/ грн. : (20 робочих дні у березні 2015р. + 21 робочих дні у квітні 2015р.) = 54,89 грн.).

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які підтверджували те, що розрахунок з відповідачем проведений, а відтак суд приходить до висновку, що відповідач не здійснив виплату позивачу належних йому сум по день постановлення рішення, час затримки складає з 01.02.2015 року по 17.08.2015 року 133 робочих дні.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі, вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 7300,37 грн. ( 54,89 грн. х 133 робочих дні = 7300,37 грн.) середнього заробітку за весь період затримки виплати позивачу належних йому сум за період з 01.02.2015 року по 17.08.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

З аналізу даних, які містяться в довідці ДП МОУ «Монтажник-Львів» від 06.07.2015 року № 21 убачається, що відповідач систематично з вересня 2012 року не виплачував заробітну плату позивачу.

За таких обставин, беручи до уваги положення, передбачені Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року, а також розрахунок компенсації працівникові втрати частини заробітної плати, який був наданий позивачем /а.с.4 зворот/, та не був спростований відповідачем, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 27910,31 грн. компенсації втрати частини заробітної плати в звязку зі затримкою термінів її виплати станом на 01.07.2015 року.

Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 352,11 грн. (35210,68 грн. /загальна сума боргу/ х 0,01 %) в доход держави.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,62,88,212-215,218,224-227 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник-Львів» на користь ОСОБА_1 7300 гривень 37 коп. середнього заробітку за весь період затримки виплати позивачу належних йому сум та 27910 гривень 31 коп. компенсації втрати частини заробітної плати в звязку зі затримкою термінів її виплати. Всього стягнути 35210 (тридцять пять тисяч двісті десять) гривень 68 коп.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник-Львів» в доход держави 352 гривні 11 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя:

Оригінал рішення.