УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

30 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Ситнік О.М., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», Товариство з обмеженою відповідальністю «КМД Трейдінвест Україна», про визнання прилюдних торгів недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він не був повідомлений про проведення прилюдних торгів, йому не було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, він не був повідомлений про проведену оцінку майна та не був ознайомлений з актом його опису, а торги були проведені за участі менше двох покупців.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просив визнати недійсними прилюдні торги, проведені 30 серпня 2012 року, з продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 111,7 кв. м, що належить йому на праві власності; визнати недійсним протокол № 2-K-372-ОБ-і, затверджений ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» з проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, визнати недійсним та скасувати акт державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 16 січня 2013 року про реалізацію предмета іпотеки; визнати недійсним свідоцтво про право власності ТОВ «КМД Трейдінвест Україна», видане приватним нотаріусом КМНО Грек А.В., зареєстроване в реєстрі за № 5.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом установлено та сторонами не заперечувалось, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 (а. с. 101-104).

Дана квартира була предметом іпотеки згідно з іпотечним договором від 10 квітня 2007 року, укладеним між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_3, з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 10 квітня 2007 року № 72-07-Ип/03, який також було укладено між позивачем та ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» (а. с. 100, т. 1).

22 червня 2011 року Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 1 477 655 грн 44 коп., судових витрат у сумі 1 820 грн, всього стягнуто 1 479 475 грн 44 коп. (а. с. 157, 158, т. 1).

08 грудня 2011 року постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного вище виконавчого листа (а. с. 156, т. 1). Згідно з копією супровідного листа від 08 грудня 2011 № 2134/10 указана постанова була направлена державним виконавцем на адресу позивача для відома та виконання (а. с. 83, т. 1).

15 грудня 2011 року постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 86, т. 1). Зазначена постанова була направлена для відома на адресу позивача 15 грудня 2011 року (а. с. 85, т. 1).

10 лютого 2012 року складено акт опису й арешту майна, а 17 травня 2012 року проведено оцінку зазначеної вище квартири, про що складено висновок з незалежної оцінки майна (а. с. 88-91, 107-150, т. 1). Так, з акта опису й арешту майна вбачається, що під час проведення опису квартири, яка належить позивачу на праві приватної власності, була присутня його дружина ОСОБА_6

У матеріалах справи міститься копія супровідного листа від 28 травня 2012 року № 2134/10-Дв/2, з якого вбачається, що копія зазначеного висновку була направлена позивачу 29 травня 2012 року (а. с. 170, т. 1) та отримана позивачем особисто 01 червня 2012 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 96, т. 1). Указаний висновок відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» боржником ОСОБА_3 не оскаржував.

Із копії заяви позивача від 15 лютого 2012 вбачається, що він звертався до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», який одночасно є іпотекодержателем і стягувачем, із заявою про включення можливого покупця квартири до участі у прилюдних торгах (а. с. 47, т. 1), що свідчить про обізнаність позивача з рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 лютого 2011 року та про проведення торгів з реалізації предмета іпотеки в межах процедури виконавчого провадження з виконання зазначеного судового рішення. Позивач не заперечував проти реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів та просив включити власного покупця до учасників торгів з продажу квартири.

09 серпня 2012 року ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» сторонам виконавчого провадження надіслано повідомлення № 5640 про те, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: лот № 2 - трикімнатна квартира АДРЕСА_1, яка є власністю боржника ОСОБА_3, відбудуться 30 серпня 2012 року о 12 год за адресою: м. Київ, бул. І. Лепсе, 8 в приміщенні ПП «СП Юстиція», початкова (стартова) ціна - 1 503 257 грн без ПДВ (а. с. 179, т. 1). Зміст інформації, що міститься у повідомленні, відповідає вимогам п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

Із протоколу проведення прилюдних торгів з продажу майна, що належить ОСОБА_3, від 30 серпня 2012 року № 2-К-372-ОБ-і та з акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 16 січня 2013 року вбачається, що 30 серпня 2012 року були проведені прилюдні торги з реалізації нерухомого майна та переможцем торгів було оголошено ТОВ «КМД Трейдінг Україна» (а. с. 190-200, т. 1).

Постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 26 грудня 2012 року виконавчий лист № 2-411, виданий Святошинським районним судом м. Києва, повернуто стягувачу (а. с. 199, т. 1). Зазначена постанова також була направлена державним виконавцем на адресу позивача для відома (а. с. 198, т. 1).

Постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 26 грудня 2012 року звільнено з-під арешту нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 197, т. 1). Згідно з копією супровідного листа від 26 грудня 2012 року № 1948/2 указана постанова також була направлена на адресу позивача для відома (а. с. 196, т. 1).

Відмовляючи в задовленні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених ч. ч. 1-3, 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу), а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачем - Відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві - правил проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, що мало б суттєве значення і вплинуло б на правильність формування результатів їх проведення.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України при вирішенні справ про визнання недійсними прилюдних торгів з продажу арештованого майна, що одночасно є предметом іпотеки, якщо прилюдні торги з продажу майна проводились на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, при вирішенні судом питання про наявність чи відсутність порушень встановлених законодавством правил проведення торгів норми Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин не застосовуються.

З огляду на наведене обґрунтованим є застосування апеляційним судом у спірних правовідносинах саме Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038, та відповідно висновок про те, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до п. 4.2 Тимчасового положення (у редакції, чинній на час проведення прилюдних торгів) лот виставляється на торги за наявності не менше двох покупців. Якщо на зазначені торги було зареєстровано тільки одного покупця або не зареєстровано жодного, прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися.

У п. 7.1 розділу 7 «Прикінцеві положення» Тимчасового положення визначено, що прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця. За таких обставин проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості за участю лише одного учасника не відповідає вимогам Тимчасового положення.

Відхиляючи доводи касаційної скарги щодо порушення зазначених вимог як підстави для визнання торгів недійсними, колегія суддів виходить із того, що відчуження майна з прилюдних торгів як угода купівлі-продажу може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених ч. ч. 1-3, 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Недійсність такої угоди за наявності порушення вимог щодо кількості покупців на торгах законом не встановлена.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

З матеріалів справи вбачається, що позов заявлено через два роки після проведення торгів, ліквідації спеціалізованого підприємства, що проводило торги та викладення зазначеного Тимчасового положення в новій редакції, що передбачає проведення торгів за участі хоча б одного покупця.

Оскільки судами встановлено відсутність таких порушень правил проведення прилюдних торгів, що мали б суттєве значення і вплинули б на правильність формування результатів їх проведення, а суд касаційної інстанції в межах повноважень, наданих ст. 335 ЦПК України, не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, колегія суддів погоджується з ухваленими у справі судовими рішеннями, підстав для їх скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

О.М. Ситнік

О.В. Попович