Провадження № 2/359/1990/2015
Справа № 359/6516/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 20" серпня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Репа А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

15.07.2015 позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 1310400 гривень основного боргу, судовий збір 3654 гривні та витрати за надання правової допомоги.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 лютого 2011 року відповідач взяв у неї в борг 30000 доларів США строком на 2 роки, оскільки відповідачу не вистачало коштів для будівництва будинку. В подальшому 24 січня 2013 року вона позичила відповідачу ще 30000 доларів США для завершення будівництва будинку. Про отримання коштів відповідач написав розписки, строк повернення коштів по яким сплинув 23.02.2013 року та 24.01.2014 року відповідно. Відповідач кошти у визначений строк не повернув, пояснив, що мав намір продати будинок, але бажаючих придбати будинок не має. Оскільки відповідач свої зобов'язання не виконує, вона просить стягнути з нього 1310400 гривень, що еквівалентно сумі боргу 60000 доларів США на день звернення з позовом до суду.

В судовому засіданні позивача повністю підтримала заявлені позовні вимоги, додатково пояснила, що вона потратила 1200 гривень на дві консультації у адвоката, проте документи, які це підтверджують не брала і у зв'язку з визнанням відповідачем основного боргу, ці витрати залишає за собою.

Відповідач в судовому засідання позов визнав, пояснив, що визнає викладені в позовні заяві обставини щодо отримання коштів в борг, суму основного боргу повністю визнає, а також визнає підтверджені судові витрати. На даний час він не має коштів, щоб борг повернути, але має намір повернути кошти.

Заслухавши пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до переконання, що є усі підстави для прийняття визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

Так, з наданих позивачем письмових розписок відповідача від 23 лютого 2011 року та від 24 січня 2013 року було встановлено, що між сторонами були укладені два договори позики: від 23 лютого 2011 року за яким відповідач отримав від позивача в борг 30000 доларів США, які зобов'язався повернути в строк до січня 2014 року в доларах США або по курсу на день повернення в гривнях (а.с.10), а також від 24 січня 2013 року, відповідно до якого відповідач отримав від позивача в борг 30000 доларів США, які зобов'язався повернути на протязі року в доларах США або по курсу на день повернення в гривнях (а.с.11).

При цьому, судом враховано, що зі змісту складених відповідачем розписок вбачається як сам факт отримання відповідачем від позивача в борг коштів так і дата їх отримання.

Відповідно до ст..1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частин першої та другої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Таким чином, розписка відповідача про отримання в борг грошових коштів від позивача є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до ст..1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з поясненням сторін відповідач не виконав зобов'язання щодо повернення позики, що було ним визнано в судовому засіданні, будь-яких доказів, які б спростовували ці твердження суду не надано та не зазначено джерел їх здобуття.

За змістом ст.524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно з частинами першою, другою ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, вираження у договорі грошового зобов'язання в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, при цьому суд виходить з того, що цивільні справи розглядаються судом в межах заявлених позовних вимог, та враховує курс долара США по відношенню до гривні, встановлений НБУ на дату проведеного позивачем розрахунку - 21,84 гривні за 1 долар США, а не на дату ухвалення рішення, який станом на 20.08.2015 становить 2206,6173 гривні за 100 доларів США.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якої ухвалено рішення, має бути присуджені понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 3654 гривні за подачу позову, а також 121 гривня 80 копійок за подання заяви про забезпечення позову (а.с.1,28), а всього на загальну суму 3775 гривень 80 копійок. Надміру сплачені позивачем кошти в сумі 121 гривні 80 копійок за подачу заяви про забезпечення позову (а.с.28), підлягають поверненню позивачу відповідно до ст..7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.10,11,60,61,79,88,174, 209,212,214,215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Прийняти визнання позову відповідачем. Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (паспорт серія НОМЕР_3, виданий Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області 01.07.1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) 1310400 гривень (один мільйон триста десять тисяч чотириста гривень) основного боргу та судові витрати в сумі 3775 гривень 80 копійок (три тисячі сімсот сімдесят п'ять гривень вісімдесят копійок), а всього на загальну суму 1314175 гривень 80 копійок (один мільйон триста чотирнадцять тисяч сто сімдесят п'ять гривень вісімдесят копійок).

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 121 гривні 80 копійок (сто двадцять одна гривня вісімдесят копійок).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Муранова-Лесів