Єдиний унікальний номер 225/2450/15-ц Номер провадження 22-ц/775/810/2015
Головуючий у 1 інстанції Нємиш Н.В.
Доповідач - Санікова О.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Канурної О.Д., Постолової В.Г.

за участю секретаря Макотченко А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування розшуку боржника

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 21 серпня 2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 21 серпня 2015 року, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування розшуку боржника відмовлено, - та постановити нову ухвалу, якою скасувати розшук боржника ОСОБА_1.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість твердження суду про те, що він не звертався до органів ДВС та МВС з приводу припинення розшуку, оскільки з цього питання він звертався з заявою до Державної виконавчої служби та отримав відповідь від 28 січня 2015 року; апелянт вважає безпідставним посилання суду на Порядок розшуку боржника фізичної особи, оскільки зазначений Порядок визначає загальні засади організації діяльності територіальних підрозділів служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб з установлення місцеперебування відповідачів у справах за позовами про стягнення аліментів або про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи, на підставі ухвали суду про їх розшук; посилаючись на те, що до повноважень суду першої інстанції не входить право на скасування ухвали про оголошення розшуку, судом не враховано, що ним подано заяву не про скасування ухвали про оголошення розшуку, а про скасування (припинення) розшуку; заявник апеляційної скарги також вважає безпідставним твердження суду про те, що оголошення розшуку боржника покладається на суд, а припинення оголошення розшуку покладено на державного виконавця, оскільки судом не враховано, що на даний час відносно нього взагалі ні в якому відділі державної виконавчої служби не відкрито виконавче провадження, а останнім місцем виконання рішення був відділ державної виконавчої служби Феодосійського МУЮ Автономної Республіки Крим, територія якої є тимчасово окупованою, він зареєстрований та проживає в м. Донецьку, тобто на території, де проводиться антитерористична операція, а тому вважає, що за таких обставин є всі підстави задовольнити його заяву про скасування (припинення) розшуку боржника.

У судове засідання апеляційного суду сторони не зявились; про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Судом першої інстанції встановлено, що заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування розшуку боржника, посилаючись на те, що на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Пролетарського районного управління юстиції перебував виконавчий лист №2-1071, виданий 1 вересня 2011 року Пролетарським районним судом м. Донецька про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 70 996 грн. 91 коп.

Ухвалою судді Пролетарського районного суду м. Донецька від 5 березня 2012 року ОСОБА_1 оголошено у розшук.

Зазначений виконавчий лист було направлено до ВДВС Феодосійського управління юстиції Автономної Республіки Крим. Державним виконавцем ВДВС Феодосійського управління юстиції Автономної Республіки Крим 16 травня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документу, у звязку з чим підстави для розшуку відпали, але ним не було подано до суду клопотання про скасування розшуку.

З огляду на вищенаведене та на те, що територія Автономної Республіки Крим та м. Севастополя є тимчасово окупованою, просив суд скасувати оголошення його у розшук.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про законність постановленого судом першої інстанції судового рішення апеляційний суд виходить із положень ч.1 ст. 312 ЦПК України, відповідно до якої розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування розшуку боржника, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення такої заяви, оскільки оголошення розшуку боржника покладається на суд, а припинення оголошення розшуку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця. При цьому суд зазначив, що у разі виконання боржником зобовязань, покладених на нього рішенням, та у звязку із закінченням виконавчого провадження на підставі ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обовязковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю. Також відповідно до пунктів 3.1 та 4.1 Порядку розшуку боржника фізичної особи, затвердженого наказом МВС України від 27 серпня 2008 року за №408 при встановленні місцеперебування боржника працівник у день закриття справи інформує державного виконавця, який приймає рішення щодо подальших дій відносно боржника, стягувача та органи соціального захисту населення. У разі встановлення місцеперебування боржника розшукова справа закривається.

Такі висновки суду є правильними.

Як вбачається зі змісту ухвали Пролетарського районного суду м. Донецька від 5 березня 2012 року, постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку про відкриття виконавчого провадження та інших документів на примусовому виконанні у ВДВС Пролетарського РУЮ м. Донецька знаходився виконавчий лист №2-1071/11 від 1 вересня 2011 року, виданий Пролетарським районним судом м. Донецька про стягнення суми боргу за договором позики з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 70 996 грн. 91 коп. Постановою державного виконавця від 14 березня 2012 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1071/11, виданого1 вересня 2011 року про стягнення суми боргу за договором позики з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 70 996 грн. 91 коп., оскільки згідно відповіді відділу Держкомзему України в м. Феодосія Автономної республіки Крим за боржником зареєстрована земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: м. Феодосія, смт Приморський, СТ «Парус», сектор 28, №1498, держакт ЯД №623971, реєстраційний №6 від 12 березня 2008 року; іншого майна, на яке можливо звернути стягнення не виявлено; боржник знаходиться у розшуку згідно ухвали Пролетарського районного суду м. Донецька від 5 березня 2012 року.

Згідно з повідомленням Державної виконавчої служби України від 28 січня 2015 року згідно бази даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у відділі державної виконавчої служби Феодосійського міського управління юстиції значиться зареєстрованим виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Пролетарського районного суду м. Донецька від 8 липня 2011 року №2-1071/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у сумі 70 996 грн. 91 коп. По виконанню вказаного виконавчого документа на підставі пункту 4 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Феодосійського міського управління юстиції 16 травня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, якою розяснено стягувачу право повторного предявлення даного виконавчого документа на виконання до відповідного відділу державної виконавчої служби.

З огляду на те, що постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» може бути винесена державним виконавцем у разі виконання боржником зобовязань, покладених на нього рішенням, а в даному випадку державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Пролетарського районного управління юстиції в м. Донецьку закінчено виконавче провадження у звязку з направленням виконавчого документа до відділу державної виконавчої служби за місцем знаходження майна боржника, а державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Феодосійського міського управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, то доводи апеляційної скарги про те, що щодо нього в жодному відділенні ВДВС не відкрито виконавче провадження є безпідставними.

Згідно із ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

За приписами частини 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника фізичної особи здійснюють органи внутрішніх справ.

Порядок розшуку боржника органами внутрішніх справ врегульований Порядком розшуку боржника фізичної особи, затвердженим наказом МВС України від 27.08.2008 року № 408.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що посилання суду на зазначений нормативний акт є неправильним спростовуються положеннями частини 1 та 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено, що державний виконавець звертається до суду з подання про розшук боржника фізичної особи (без визначення, за якими конкретно виконавчими документами) і цей розшук здійснюють органи внутрішніх справ.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що останнім місцем виконання рішення був відділ державної виконавчої служби Феодосійського МУЮ Автономної Республіки Крим, територія якої є тимчасово окупованою, він зареєстрований та проживає в м. Донецьку, тобто на території, де проводиться антитерористична операція не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування його розшуку.

Виходячи з викладеного апеляційний суд вважає, що ухвала суду є законною і підстав для її скасування немає, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.303-304, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити .

Ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 21 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді: