АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Головуючий 1 -ї інстанції - Аркатова К.В. Доповідач - ШвецоваЛ.А.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Харківської області в складі: головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Даниленка В.М., Малінської С.М.

при секретарі - Подпрядовій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Акціонерний комерційний банк „ Базіс" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства „ Акціонерний комерційний банк „ Базіс" про відшкодування моральної шкоди та витрат за втрачений дохід, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором банківського рахунку від 17.06.2005 року, посилаючись на те, що відповідач свої зобов"язання за договором не виконала, що призвело до утворення за нею боргу у сумі 3182,76, яку просив стягнути з ОСОБА_2

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом про стягнення з позивача моральної шкоди в сумі 3700, компенсації за втрачений дохід в сумі 652,25, суми судового збору та витрати на інформаційно-техничне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2001 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „ Акціонерний комерційний банк „ Базис" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АКБ „Базис" заборгованість за договором банківського рахунку в розмірі 3182,76, з яких 1674,61 грн. - заборгованість за недозволеними перевитратами, 1320,93 грн. - заборгованість за відсотками, 187,22 грн. - заборгованість за комісіями та судові витрати - судовий збір у сумі 51 грн. та витрати ІТЗ - 30 грн.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

На погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подала на нього апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог у повному обсязі та відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ АКБ „Базіс".

Судова колегія, вислухавши доповідь судді, пояснення сторін що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення ОСОБА_2 на користь ПАТ АКБ V „Базіс" банк» суму заборгованості в розмірі 3182,76 грн., районний суд виходив з того, що грошові зобов"язання повинні виконуватися належним чином, і сума заборгованості знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що такий висновок районного суду є обґрунтованим, оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, та наявних у справі доказів, яким дана відповідна оцінка. Суд правильно встановив юридичну природу виниклих правовідносин і застосував закон, який їх регулює, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справи.

У ст. 627 ЦК України закріплено, що відповідно до ст. 6 Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтями 526, 610, 611 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст. 1068 ЦК України клієнт зобовЯзаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Згідно з ч.І ст. 527 ЦК України боржник зобовЯзаний виконати свій обовЯзок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовЯзання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовЯзання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовЯзання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.І ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовЯзання.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.06.2005 року між сторонами був укладений договір банківського рахунку, згідно якого банк відкрив ОСОБА_2 карткові рахунки НОМЕР_1 в гривні та рахунок НОМЕР_2 в Євро, за якими проводяться на обліковуються операції з платіжними картками за здійснюється розрахунково-касове обслуговування, відповідач зобов'язалася сплачувати послуги, які надаються банком у відповідності з тарифами, які є невід"ємною частиною договору.

Відповідно до додатку № 1 до договору (тарифи Банку по програмі «Імідж Плюс Еиго») Відповідачу встановлено наступні тарифи: плата за перевитрату платіжного ліміту 25 % річних; плата за перевитрату платіжного ліміту після закінчення пільгового періоду 0,1 % в день (20 днів з дня закінчення місяця, в якому виникла перевитрата). ;

Станом на 16.12.2008 року на рахунку ОСОБА_2 НОМЕР_1 (в ЄВРО) знаходились грошові кошти в сумі 64,47 Євро. Цього ж дня відповідачка здійснила і

готівкове поповнення карткового рахунку НОМЕР_1 (в гривнях), на суму 6700,00 грн., що підтверджується випискою по договору за період з 01.12.2008 року по 31.12.2008 року.

Відповідно до п.3.1 Інструкції про порядок організації та здійснення валютно- обмінних операцій на території України затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 грудня 2002 р. N 502 курси купівлі та продажу іноземних валют за гривні в касах банку, у їх відокремлених підрозділах, а також у пунктах обміну валюти встановлюються щоденно до початку робочого дня згідно з

наказом керівників банку, або згідно з відповідним розпорядженням заступника зазначеного керівника.

Згідно розпорядження заступника голови правління про затвердження курсів валют станом на 16.12.2008 року, курс продажу Євро складав 1199,00 грн. за 100.00 євро.

Наказом по Акціонерному комерційному банку "Базис" № 190/1 від 30.07.2008 року "Про порядок формування обмінних курсів валют по операціях з платіжними картками" встановлено, що курси купівлі валют при погашенні заборгованості перед Банком за здійсненими операціями з використанням платіжних карток дорівнюють курсам продажу відповідних готівкових валют на 9-00 поточного дня плюс 0,5 %..

16.12.2008 року ОСОБА_2 в банкоматі БеиВа САЬУШЗТ. ОЕІІ (Німеччина), за своєю платіжною карткою отримав готівку в розмірі 620,00 Євро, що (за курсом 1205, 00 грн. за 100,00 євро) складає 7471,00 грн., що підтверджується випискою по договору за період з 01.12.2008 року по 31.12.2008 року. Станом на 16.12.2008 р. кошти, що знаходилися на рахунках ОСОБА_2 - НОМЕР_1 (в гривні), а саме 6700 грн. (що за курсом 1205, 00 за 100,00 євро складає 556,01 Євро); НОМЕР_1 (в Євро) 64.47 Євро, (556,01+64,47 = 620,48 Євро) було достатньо для проведення операції та видачі через банкомат відповідачу 620 Євро.

16.12.2008 року Відповідач отримав готівкою 620 Євро але фактично вищезазначена операція відповідно до Інструкції зі зворотнього списання - транзакції через банкомати Мастер карт була проведена банком тільки 18.12.2008 року.

Згідно ст. А.2.2 Інструкції зі зворотнього списання - транзакції через банкомати Мастер карт: транзакція, проведена через банкомат чи касовий термінал на основі пін - коду, надається емітенту в електронній формі Системою управління глобальним клірингом ( ССМ8 ). Клірингове надання повинне бути створене еквайром якнайшвидше і відправлене на протязі семи календарних днів від дати транзакції. Транзакції, які не надані на протязі цього відрізку часу можуть підлягати зворотньому списанню під кодом причини повідомлення 4842 (Пізніше надання) або 4811 (Прострочені транзакції).

Відповідно до ЗУ "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні"', еквайрингова установа (еквайр) - юридична особа, яка здійснює еквайринг. Еквайринг - діяльність щодо технологічного, інформаційного обслуговування торговців та виконання розрахунків з ними за операції, які здійснені із застосуванням спеціальних платіжних засобів. Кліринг - механізм, що включає збирання, сортування, реконсиляцію та проведення взаємозаліку зустрічних вимог учасників платіжної системи, а також обчислення за кожним із них сумарного сальдо за визначений період часу між загальними обсягами вимог та зобов'язань.

Згідно Розпорядження Заступника Голови Правління про затвердження курсів валют станом на 18.12.2008 року, з урахуванням наказу складав 1507,50 грн. за 100,00 євро. тобто порівняно з курсом на 16.12.2008 року збільшився на 302,00 ПАН.. При проведенні банком вищезазначеної операції з рахунку НОМЕР_1 (в Євро) було знято 64,47 Євро.. Інша частина суми в розмірі 620.00 - 64.47 = 555,53 Євро була знята з рахунку НОМЕР_1 (в гривні) за рахунок конвертації наявної на рахунку суми в гривнях, а саме 6700 грн. за курсом 1507.50 грн. за 100,00 євро.

Таким чином, коштів, які були на рахунку Відповідача не вистачило, оскільки 555.53 Євро (за курсом 1507,50 грн. за 100.00 євро) складає 8374,61 грн.. З 18.12.2008 року перевитрата платіжного ліміту становить: 8374,61 - 6700 = 1674,61 грн., що підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_1. за період з 26.12.2008 року по

26.07.2009року.

Згідно п. 3.22. Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 19 квітня 2005 року N 137, незалежно від платіжної схеми та типу платіжних карток на картрахунку може виникати заборгованість держателя платіжної картки перед банком- емітентом, що не була обумовлена договором і не є прогнозованою в розмірі та за часом виникнення.

Ця заборгованість може виникати, зокрема, у разі зміни курсів валют і надходження до клірингу інформації про операцію в іноземній валюті в сумі більшій, ніж та. яку еквайр попередньо надіслав емітенту в платіжному повідомленні і яку було блоковано на картрахунку клієнта для забезпечення його зобов'язання за здійсненою операцією.

Згідно з п. 3.5.2. договору право на договірне списання вартості наданих послуг виникає у банка з моменту ініціювання платежу відповідачем і діє до повного погашення вартості наданих послуг. При недостатності коштів по рахунку для оплати вартості наданих послуг позивач оформлює заборгованість на неоплачену суму. На вказану заборгованість нараховуються відсотки у відповідності з умовами договору і тарифами.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком районного суду, що загальна сума заборгованості ОСОБА_2 перед позивачем за договором станом на

19.04.2010р., складає 3182,76 грн. (три тисячі сто вісімдесят дві грн.) 76 копійок, з яких: 1674.61 грн. (одна тисяча шістсот сімдесят чотири гривні) 61 копійка - заборгованість за перевитрату платіжного ліміту; 1350.93 грн. (одна тисяча триста п'ятдесят гривень) 93 копійок - заборгованість за відсотками та комісіями, що підтверджується випискою за рахунком НОМЕР_1 за період з 18.12.2008 року по 19.04.2010 року; 187,22 грн. (сто вісімдесят сім гривень) 22 копійок - заборгованість за комісіями.

Апелянтом в судове засідання відповідно до ст. 59,60 ЦПК України не було надано належних та допустимих доказів в обґрунтування заявлених вимог щодо заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди та втраченого доходу.

Крім того, доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом судового розгляду, і їм дана належна оцінка у відповідності до ст. 212 ЦПК України, тобто з урахуванням належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємному зв"язку доказів у їх сукупності.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.І ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315,317, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді