Номер провадження: 22-ц/785/8454/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого Комаровської Н.В.,

Суддів Гончаренко В.М., Короткова В.Д.,

З участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19.06.2014р.,-

в с т а н о в и л а :

05.07.2013р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування своїх вимог посилалось на те,що 14.01.2008р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір,за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 71050 доларів США з датою остаточного повернення кредиту - 14.01.2016р.

В забезпечення виконання забов*язань за вказаним договором 14.01.2008р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки,відповідно до якого ОСОБА_3 поручився за належне виконання ОСОБА_2 забов*язань за кредитним договором. Станом на 21.06.2013р. заборгованість склала 81799,15 доларів США,що еквівалентно 653660,82 грн.

22.02.2013р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір відступлення права вимоги,за яким до позивача перейшло право вимоги до відповідачів. Оскільки ОСОБА_2 порушила умови договору про своєчасне повернення кредиту, в квітні 2013р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в порядку ст. 1050 ЦК України направило відповідачам письмову вимогу про дострокове повернення кредиту,однак заборгованість не погашена.

Позивач просив стягнути з відповідачів солідарно 81799,15 доларів США,що еквівалентно 653660,82 грн. та судові витрати в суді 3441 грн.

Справа розглянута у відсутність сторін.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 19.06.2014р. позов задоволений.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 07.10.2014р. в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять про скасування рішення,мотивуючи тим,що суд порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,доводи апеляційної скарги та заперечення на неї,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України забов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного Кодексу України,інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення забов*язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. При розгляді справи судом встановлено,що 14.01.2008р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір,за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 71050 доларів США з датою остаточного повернення кредиту - 14.01.2016р.

В забезпечення виконання забов*язань за вказаним договором 14.01.2008р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки,відповідно до якого ОСОБА_3 поручився за належне виконання ОСОБА_2 забов*язань за кредитним договором.

Станом на 21.06.2013р. заборгованість склала 81799,15 доларів США,що еквівалентно 653660,82 грн. 22.02.2013р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір відступлення права вимоги,за яким до позивача перейшло право вимоги до відповідачів. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_2 порушила умови договору про своєчасне повернення кредиту, в квітні 2013р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в порядку ст. 1050 ЦК України направило відповідачам письмову вимогу про дострокове повернення кредиту.

В засіданні судової колегії ОСОБА_2 визнала,що отримала вказану письмову вимогу,однак її не виконала.

При таких обставинах суд,застосовуючи вищевказані норми матеріального права. дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення солідарно заборгованості з відповідачів

ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Оспорюючи розмір заборгованості,яку просив стягнути позивач,ОСОБА_2 посилалась на невідповідність внесених нею сум в рахунок погашення кредиту тим даним,які вказані позивачем в розрахунку. Для перевірки доводу ОСОБА_2 представнику позивача запропоновано надати повний розрахунок заборгованості,з якого вбачається,що кошти,які вносились ОСОБА_2, були направлені на погашення заборгованості в порядку черговості,як це передбачено статтею ст.534 ЦК України, згідно якої у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового забов*язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості,якшо інше не встановлено договором :

1/ у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора,пов*язані з одержанням виконання;

2/ в другу чергу сплачуються проценти і неустойка;

3/ у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Не може бути підставою для скасування рішення суду довод ОСОБА_4 про неврахування позивачем вимог ст.258 ЦК України щодо встановленого законом річного терміну стягнення пені,оскільки з розрахунку позивача вбачається,що пеня нарахована за період з 22.02.2013р. по 14.06.2013р.,тобто менше,ніж за рік ( а.с.242).

Не може бути підставою для скасування рішення суду і довод ОСОБА_2 про неповідомлення її про заміну кредитора як підставу для відмови в позові,виходячи з наступного.

Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Якщо боржник не сплачує заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, факт неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов*язку погашення кредиту взагалі.

Така правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 23.09.2015р.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідачів ОСОБА_2 виникла ще до заміни кредитора,суд дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Не може бути підставою для скасування рішення і довод ОСОБА_2 про невідповідність дати направлення письмової вимоги та дати пред*явлення позову,тому що вказані дати не можуть співпадати в зв*язку із встановленням нового строку договору,визначеного в письмовій вимозі на підставі п. 1.9.1 кредитного договору протягом 30 днів з дати отримання вимоги. Письмова вимога направлена ОСОБА_2 03.04.2013р., отримана нею,позов пред*явлений 05.07.2013р.

Не може бути підставою для скасування рішення суду довод ОСОБА_2 про відсутність в матеріалах справи договору факторингу між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» від 22.02.2013р.,оскільки сама ОСОБА_2 надала такий договір до апеляційної скарги ( а.с.190).

Судова колегія вважає,що суд повно дослідив обставини справи,правильно застосував норми матеріального права,не допустив порушень процесуального законодавства,тому підстав для скасування рішення немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду,тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1.п.1,308 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити, заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19.06.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: В.М.Гончаренко

ОСОБА_5