Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2015 року м. Київ
Суддя судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 07 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 травня 2015 року, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 07 липня 2015 року, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10 192 грн 80 коп. на відшкодування завданої майнової шкоди, 500 грн компенсації моральної шкоди та 974 грн 40 коп. понесених судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 243 грн 60 коп. судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частково задовольняючи позов, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із недоведеності ОСОБА_2 обставин, що стосуються факту залиття квартири та завдання шкоди позивачу не з його вини і розмір якої відповідачем не спростовано, а визначаючи суму компенсації моральної шкоди, із вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення судами норм матеріального та процесуального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_2.

Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.О. Гвоздик