Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Шкіря І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.07.1993 р. Від даного шлюбу мають троє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Посилається на те, що з відповідачкою не проживають тривалий час, спільного господарства не ведуть, останні півроку відповідачка проживає в м. Ужгород з своєю матірю та молодшим сином. Останні роки їхні відносини погіршилися, вони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.

Позивач в судове засідання не зявився. Подав до суду письмову заяву відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб. У поданій заяві зазначив, що наданий строк для примирення не надав жодних результатів. Згідно поданої до суду заяви від 25.11.2015 р. не заперечує проти визначення місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, з матірю.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Відповідно до поданої до суду письмової заяви просить розглянути справу без її участі у звязку з виїздом за кордон.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обовязків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 , ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У пункті 10 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 р. розяснено, що передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Відповідно до 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 24.07.1993 р. між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі ДРАЦСу по м. Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського МРУЮ у Закарпатській області за актовим записом № 358. Від шлюбу у них народилося троє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Сторони втратили почуття поваги, довіри та любові один до одного. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідачка разом не проживають та сімейних стосунків не підтримують. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і не бажає з відповідачкою спільно проживати.

Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що цей шлюб існує лише формально, дана сімя розпалася остаточно і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Суд вживав заходи для збереження сімї, однак наданий сторонам строк для примирення позитивного результату не дав.

Враховуючи, що неповнолітній син сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає з відповідачкою, а спору про його подальше місце проживання не виникає, дитину слід залишити проживати з матірю ОСОБА_2

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним та документально підтвердження судові витрати у сумі 243.6 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 25, 56, 105, 110-112 СК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб зареєстрований 24 липня 1993 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 358 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Дитину сторін сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити проживати з матірю ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.