АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа № 682/2757/14-ц
Провадження № 22-ц/792/173/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючої - судді Кізюн О.Ю.

суддів: Переверзєвої Н.І., Фанди В.П.

при секретарі Дубовій М.В.

з участю: сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні справу провадженням № 22ц/792/173/15 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду від 14 жовтня 2014 року за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

встановила:

13 серпня 2014 року ОСОБА_3, являючись рідною дочкою та представником за довіреністю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася в суд в інтересах останньої з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 Позовні вимоги обґрунтовувалися там, що ОСОБА_4 є рідною матір'ю відповідачок, непрацездатною і такою, що за станом здоров'я потребує стороннього догляду. Відповідачки відмовляються здійснювати догляд за матір'ю та надавати матеріальну допомогу на утримання матері, тому позивач просив стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1 по 700 грн. на місяць з кожної на утримання матері ОСОБА_4

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 14 жовтня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 кошти на її утримання в розмірі по 700 грн. з кожної щомісячно, починаючи з дня звернення до суду.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Апелянтка посилається на те, що судом не враховано , що вона неодружена , не працює, зі своєю сім'єю проживає у гуртожитку, із членів сім'ї ніхто не має постійного місця роботи, а також судом безпідставно визнано що ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги.

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -Зеленська В.І. Справа №22ц/792/173/15

Доповідач -Кізюн О.Ю. Категорія № 48,50

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду першої інстанції прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Апелянтка посилається на те, що судом не враховано, що вона зі своєю сім'єю проживає в однокімнатній квартирі, не працює, досягла передпенсійного віку, із членів сім'ї лише працює її чоловік. А також судом безпідставно було визнано що ОСОБА_4 потребує

матеріальної допомоги, оскільки представником позивача не було доведено належним чином, що ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги.

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення.

На підставі положень ч.3 ст.303 ЦПК України колегія суддів переглядає законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в повному обсязі.

Відповідно до правил ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції цим вимогам закону не відповідає, оскільки ухвалено з порушенням норм матеріального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Згідно ч.1 ст.202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Стаття 203 СК встановлює обов'язок повнолітніх дітей брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідно до ч.1 ст.205 СК суд визначає розмірі аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Частиною другою цієї статті Кодексу встановлено, що при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів.

Ці норми матеріального права судом першої інстанції належним чином не були застосовані при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки. Окрім цього, суд у рішенні вказав, що аліменти підлягають стягненню з дня звернення позивача до суду, однак такий висновок суду є хибним і не ґрунтується на нормах матеріального права.

Встановлено і ці обставини ніким не оспорюються, що ОСОБА_4 є рідною матір'ю відповідачок у даній справі. Крім цього, вона має ще двох дочок - ОСОБА_3 та ОСОБА_7

З наявних у справі письмових доказів убачається, що ОСОБА_4 є пенсіонеркою за віком і за станом здоров'я потребує постійного стороннього догляду (а.с.6,52)

Ці обставини визнані відповідачами.

Згідно наданих представником позивача письмових доказів видно, що з 01.09.2014 року щомісячно на оплату стороннього догляду за ОСОБА_4 витрачається 3 000 грн.

Ці обставини відповідачами не спростовано.

Відповідно до довідки управління Пенсійного фонду в Славутському районі та місті ОСОБА_4 отримує пенсію у розмірі 1528,83 грн., що свідчить про наявність у ОСОБА_4 прожиткового мінімуму. Однак враховуючи її немічність за станом здоров'я, яке потребує додаткових витратах, колегія суддів вважає що ОСОБА_4 має потребу в отриманні щомісячної матеріальної допомоги від своїх дітей.

Обов'язок повнолітніх дітей щодо утримання матері, батька законодавець не пов'язує з їх матеріальним станом, тому посилання відповідачів на те, що вони не є матеріально забезпеченими, не є підставою для звільнення їх від надання матеріальної допомоги матері.

Разом із цим матеріальний стан відповідачів відповідно до ч.1 ст.205 СК має бути врахований при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів колегія суддів відповідно до ч.2 ст.205 СК також враховує можливість одержання утримання ОСОБА_4 від ОСОБА_3 та ОСОБА_7, до яких позовні вимоги про стягнення аліментів не пред'являлися.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 кошти на її утримання в розмірі по 300 грн. з кожної щомісячно.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду від 14 жовтня 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання матері задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 кошти на її утримання в розмірі по 300 грн. з кожної щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1, ОСОБА_5 в дохід держави по 81 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча:підпис

Судді:підписи

Копія вірна. Суддя апеляційного суду О.Кізюн