Справа № 521/9718/15-ц
№пр.2/521/4315/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Буран. О.М.
при секретарі - Янкул Г.І.,
розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі продажу дійсним, суд
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, будучі сповіщений належним чином, шляхом надання оголошення у засобах масової інформації, з причин відсутності реєстрації в Одеській області (довідка відділу АДР ГУ ДМС України в Одеській області від 11.09.2015 року за №2418/1.
Згідно повідомлення, отриманого судом на сповіщення третьої особи вбачається, що за вказаною у договорі адресою, Одеська товарна біржа відсутня.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши наявні докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини.
При укладанні договорів між сторонами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам.
З однієї сторони позивач передав відповідачу обговорену заздалегідь суму грошей, а відповідач у свою чергу передав позивачу правовстановлюючі документи на 378/1000 часток квартири, фактично передав 378/1000 часток квартири у користування.
Оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору у письмовій формі, то договір купівлі-продажу вважається укладеним.
З тексту Договору купівлі-продажу (п. 5 Договору) вбачається, що ціна квартири була сплачена продавцю у повному обсязі.
Біржове оформлення сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству, що підтверджується державною реєстрацією спірного договору.
З моменту придбання вищевказаного нерухомого майна і до цього часу, позивач здійснює право користування та володіння даною часткою квартири у повному обсязі, тому як мешкає на придбаній житловий площі, сплачує всі комунальні послуги, здійснює поточний ремонт.
Згідно ч.2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" №1957 ХІІ від 10.12.91 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
ОСОБА_3 юстиції України за № 17-12-44 від 10.04.1998 року, розяснює, що угоди укладені на біржі не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню.
Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов'язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсної.
Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року, зі змінами № 15 від 15.05.1998 року „ Про судову практику по справам про визнання угод недійсними , з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі продажу квартири, виконання договору відбулося.
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.
При таких обставинах суд вважає, що такий договір можна визнати дійсним.
На підставі вищевказаного та керуючись ст. ст. 10, 45, 60, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 182, 220, 334 ЦК України, п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 28 квітня 1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення, позивачем - в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя: О.М. Буран