Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/535/14-ц Головуючий у 1-й інст. Хавронюк О. Л.
Категорія 27 Доповідач Забродський М. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Забродського М.І.

суддів: Шевчук А.М.,Заполовського В.Й.

з участю секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства « Дельта Банк»

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ПАТ «Дельта Банк» (надалі Банк) звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 383 866,86 грн. та судовий збір в сумі 3 441 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 26 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк» ) та ОСОБА_2 укладено кредитний договір відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 27 760 доларів США з розрахунку 15 % річних на строк по 26 травня 2015 року.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за якими останній набув права вимоги по кредитному договору,укладеному з ОСОБА_2

У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 29 квітня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 383 866,86 грн.

Проте відповідач ухиляється від сплати її.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю за безпідставністю вимог.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове яким позов задоволити в повному обсязі.

Посилається на те, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному дослідженні обставин справи.

Зокрема, суд першої інстанції не врахував, що кредитний договір діє до 26 травня 2015 року, а дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором є лише правом кредитора, а не його обов'язком. Тому строк позовної давності неможливо застосувати, оскільки умовами кредитного договору чітко визначений конкретний строк виконання основного зобов'язання.

Крім того відповідач продовжує користуватися придбаним за кредитні кошти автомобілем, який відповідно до п.2.1 кредитного договору перебуває в заставі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що Банк не довів заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором у розмірі 383866,86 грн. Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи 26 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу.

За цим договором Банк зобов'язувався надати позичальнику 27 760,00 доларів США на термін до 26 травня 2015 року, а відповідач сплачувати проценти у розмірі 15 % річних(а.с.64-79 т.2).

За кредитні кошти ОСОБА_2 придбала автомобіль в ТОВ «Автоцентр Київ»(а.с.95-102 т.2).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги, правонаступництва, виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем), виконання обов'язку боржника третьою особою.

08 грудня 2011 року ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами придбав у ПАТ «УкрСиббанк» ці вимоги та на підставі Акту прийому-передачі від 02 березня 2012 року прийняв документи щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості(а.с.104-122 т.2).

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не належним чином виконувала умови кредитного договору та не повертала ПАТ «УкрСиббанк» отримані кошти. Тому працівник банку протягом січня -березня 2009 року неодноразово телефонував та нагадував їй про повернення цих коштів(а.с.82 т.2).

Згідно протоколу зустрічі з боржником від 14.09.2009 року залишок за основним боргом за кредитним договором становила 25 750,57 доларів США(а.с.80-81).

Зі змісту довідки ПАТ «Дельта Банк» від 29.04 2013 року вбачається, що заборгованість по тілу кредиту становить 25 750, 57 доларів США(а.с.21 т.1). Крім того згідно з розрахунком позивача з 19 грудня 2011 року відповідач не повертала кредитні кошти та відсотки(а.с.153).

Заперечуючи існування заборгованості за кредитом представник відповідача у відповідності до ст. 60 ЦПК України не надав доказів, що ОСОБА_2 добросовісно відносилася до виконання умов кредитного договору та повертала кошти банку.

Тому колегія суддів вважає, що заборгованість відповідача перед позивачем по тілу кредиту становить 25750,57 доларів США, а по відсотках 22275,81 доларів США (а.с.153 т.2).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставною для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну(ст. 257 ЦК України)

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони прав на позов, тобто можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 19 березня 2014 року при розгляді справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості зазначила, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги.

Згідно п.1.3.4. Кредитного договору встановлено строк сплати ОСОБА_2 процентів з 1 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти(а.с.64 т.2).

Додатком №1 до кредитного договору сторони погодили графік погашення кредитних коштів.(а.с.14-16 т.1).

Укладаючи договір купівлі прав вимоги та отримуючи за актом прийому передачі документів про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 колегія суддів вважає, що ПАТ «Дельта Банк» знав про заборгованість відповідачки перед ПАТ «УкрСиббанк» у розмірі 25.750,57 доларів США, яка утворилася станом на 14 вересня 2009 року.

Тому з урахуванням правової позиції Верховного Суду України загальний строк позовної давності у три роки розпочався з 26 вересня 2009 року, тобто з наступного дня після несплати відповідачем коштів, у строк, визначений Кредитним договором та графіком і закінчився 26 вересня 2012 року

Проте ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом 04 червня 2013 року, що стверджується штампом на його позовній заяві канцелярії Бердичівського міськрайонного суду.

Відтак колегія суддів вважає, що заява представника відповідача, зроблена у суді першої інстанції про застосування строків позовної давності є обґрунтована.

Виходячи з наведеного, рішення районного суду на підставі ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову зі спливом позовної давності.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,309,313,314,316 ЦПК України колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Дельта-Банк» у задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу у зв'язку зі спливом позовної давності

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: суддя апеляційного суду

Житомирської області М.І. Забродський