Провадження № 2/712/1957/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі ТКАЧ А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області про захист права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про захист права власності, посилаючись на те, що він володіє земельною ділянкою за адресою: м. Черкаси, вул. Слави, 4 на якій знаходиться належна йому частина 7/20 житлового будинку. Власником суміжної земельної ділянки і власником іншої частини будинку є відповідачка ОСОБА_2. Відповідач в період часу з жовтня 2008 року по 02 жовтня 2013 року здійснила будівельні роботи, шляхом реконструкції своєї частини будинку, з грубим порушенням його прав та прав його членів сімї, які проживають в будинку разом з ним. А саме, при улаштуванні відповідачем мансардного поверху, частину його даху розміщено над його частиною будівлі і належній на його земельній ділянці. Також реконструкція відповідачем належної їй частини будинку здійснена з відхиленням від проекту, що призвело до пошкодження його майна, а саме до порушення цілісності всієї будівлі, затікань стелі та промерзання кімнат у належній йому частині будинку. Заподіяна йому відповідачем шкода призвела до реальних збитків. Незважаючи на це, задовольнити їх неодноразові вимоги, стосовно перебудови будинку, відповідач відмовилася, в звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив суд зобовязати відповідача усунути перешкоди у здійсненні позивачем права володіння земельною ділянкою за адресою м. Черкаси, вул. Слави, 4, шляхом демонтажу даху її частини будинку, що знаходиться на поверхнею вказаної земельної ділянки; зобовязати відповідача знести належний їй обєкт будівництва, а саме частину житлового будинку та зобовязати відновити стан будинку за вищевказаною адресою, що існував до здійснення неї будівництва (реконструкції).

Відповідач та представника відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили в задоволенні відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами земельного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 від 19 листопада 2007 року позивачу належить на праві приватної власності 7/20 часток житлового будинку по вул. Слави, 4 в м. Черкаси.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 875582 від 04 листопада 2009 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 146 кв. м. по вул. Слави, 4 в м. Черкаси.

Власником суміжної земельної ділянки і власником іншої частини будинку є відповідач ОСОБА_2 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ЧР № 128941 від 12.07.2004 року, площею 253,0 кв. м.

Статтею 103 ЗК України визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Добросусідства являє собою сукупність прав власників та користувачів земельних ділянок на найбільш повне, безпечне та комфортне користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення.

Звертаючись до суду з даним позовом представник позивача стверджує, що відповідач в період часу з жовтня 2008 року по 02 жовтня 2013 року здійснила будівельні роботи, шляхом реконструкції своєї частини будинку, з грубим порушенням прав позивача та прав його членів сімї, які проживають в будинку разом з ним. А саме при улаштуванні відповідачем мансардного поверху, частину його даху розміщено над частиною будівлі і належній позивачу земельній ділянці. Також реконструкція відповідачем належної їй частини будинку здійснена з відхиленням від проекту, що призвело до пошкодження майна позивача, а саме до пушення цілісності всієї будівлі, затікань стелі та промерзання кімнат у належній йому частині будинку.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, а саме з дозволу, який надав позивач відповідачці для проведення реконструкції з добудови існуючого будинку ( в т.ч. підвал, І поверх, ІІ поверх мансарда, та обєднання ІІ поверху будинку з ІІ поверхом гаража).

Крім цього рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 22 липня 2008 року № 1065 відповідачці було надано дозвіл на добудову до частини приватного житлового будинку по вул. Слави, 4 в м. Черкаси.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області було надано відповідачці дозвіл № 857 від 07 жовтня 2008 року на виконання будівельних робіт. На даний час вищевказані рішення не скасовані та чинні.

Більше того, позивач ОСОБА_1 не погоджуючись із виданою інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області декларацією ЧК; № 97 про готовність обєкта до експлуатації: «реконструкція частини житлового будинку з цокольним та мансардним поверхами з добудовою», що знаходиться за адресою м. Черкаси вул. Слави, 4 звернувся до адміністративного суду Черкаської області із позовом про скасування останньої. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 року залишеного без змін ухвалою Київського адміністративного суду від 01.04.2015 року у задоволенні позову відмовлено, а ухвалою Вищого адміністративного суду від 18 червня 2015 року відхилено касаційну скаргу ОСОБА_1 на зазначені рішення судів.

Судами попередніх інстанцій встановлено відсутність підстав вважати здійснену житлову прибудову ОСОБА_2 по вул. Слави, 4 в м. Черкаси самочинним будівництвом з урахуванням того, що вона побудована на земельній ділянці відведеній для цієї мети, на підставі документа, який дає право виконувати будівельні роботи та на підставі документа, який давав право виконувати будівель ні роботи, згідно належно затвердженого проекту.

У межах розгляду зазначених справ була призначена будівельно-технічна експертиза, згідно з висновком якої від 21.10.2014 р. № 27/14 Буд відхилення від проектної документації не впливають на готовність даного обєкта експлуатації, а спірний обєкт будівництва знаходиться на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 на праві власності відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 12.07.2004 року № ЧР 128941.

Дані факти не потребують додаткового доказування в силу ст. 61 ЦПК України.

У відповідності зі с т. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За змістом ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Проте, позивачем не було надано суду відповідних доказів, які б свідчили про порушення його права на користування земельною ділянкою, а саме на простір, який знаходиться над поверхнею ділянки на висоту, що н6еобхідну для зведення житлових будівель і споруд. Зокрема, відповідних актів земельної комісії, які б встановили факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір площі самовільно захопленої ділянки, будь-яких приписів усунення виявлених порушень добросусідства, висновку експерта, актів органів контролю по дотриманню земельного законодавства по використанню земельних ділянок, тощо.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позивач не довів в судовому за сіданні порушення своїх прав зі сторони відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні його позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 213-215, 218, ЦПК України, ст. 103 Земельного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішенняможе бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: