АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7449/15 Справа № 200/1103/13- ц Головуючий у 1 й інстанції - Єлісєєва Т. Ю. Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Петренко І.О.

суддів - Котушенко С.П., Болту новій Л.М.

при секретарі - Безрукавому Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2015 року по справі за поданням державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А :

На примусовому виконанні у Бабушкінському ВДВС ДМУЮ перебуває зведене виконавче провадження ВП № 42873112 від 02.04.2014 року на підстав виконавчого листа № 200/1103/2013 від 20.03.2013 року; наказу № 904/7340/13 від 18.03.2014 року виданих Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська та Господарським судом Дніпропетровської області відповідно, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та ТОВ «Місія-1» суми у розмірі 661 407 грн. 76 коп.

Боржнику надавався строк для самостійного виконання вищевказаних виконавчого листа та наказу, але вимоги виконані не були.

02 березня 2015 року до суду звернувся представник Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ у м. Дніпропетровську з поданням про тимчасове обмеження боржника - ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України у зв'язку з невиконанням рішення суду, оскільки його виїзд може зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2015 року подання задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним виконавчого листа № 200/1103/2013 від 20.03.2013 року та наказу № 904/7340/13 від 18.03.2014 року виданих Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська та Господарським судом Дніпропетровської області відповідно, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та ТОВ «Місія-1» суми у розмірі 661 407 грн. 76 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 посилається на порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати ухвалу районного суду та відмовити у задоволенні подання.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи подання Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ суд першої інстанції виходив з того, що судом встановлено з матеріалів подання, що боржник в добровільному порядку заборгованість не сплачує та державний виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, має право згідно діючого законодавства звернутися до суду з відповідними вимогами, оскільки виїзд ОСОБА_3 може зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду не можна.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів(посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Отже, законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, наведених в листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Як встановлено в судовому засіданні, на примусовому виконанні у Бабушкінському ВДВС ДМУЮ перебуває зведене виконавче провадження ВП № 42873112 від 02.04.2014 року на підстав виконавчого листа № 200/1103/2013 від 20.03.2013 року; наказу № 904/7340/13 від 18.03.2014 року виданих Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська та Господарським судом Дніпропетровської області відповідно, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та ТОВ «Місія-1» суми у розмірі 661 407 грн. 76 коп.

Боржнику надавався строк для самостійного виконання вищевказаних виконавчого листа та наказу, але вимоги виконані не були.

Докази отримання даної постанови боржником в матеріалах справи відсутні, так само як і будь-які докази ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає , що суд першої інстанції, передчасно вирішив питання про задоволення подання державного виконавця, оскільки судом першої інстанції не надано оцінки основному доводу подання щодо ухилення від виконання боржником своїх зобов'язань за рішенням суду.

Таким чином, судова колегія вважає, що питання про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у виїзді за межі України вирішено судом в супереч нормам процесуального права з порушенням порядку, встановленого для його вирішення й це є підставою для скасування постановленої у справі ухвали за вимогами п. 3 ст. 312 ЦПК України з передачею на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2015 року - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

- Л.М.Болтуновій