Справа № 185/8460/15-ц
Провадження 2/185/4496/15
У Х В А Л А

07 серпня 2015 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бабій С. О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку у спільному майні, перевіривши виконання вимог ст.ст.118-120 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В :

04.08.2015 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка проживає в Російській Федерації, про припинення права особи на частку у спільному майні. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, місцем проживання відповідача є Російська Федерація, а саме: Ханти-Мансійський автономний округ Югра, м. Пить-Ях, мікрорайон 5АДРЕСА_1.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 7 ст. 76 ЦПК України визначено, що особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку встановленому ст. 419 цього Кодексу.

Згідно міжнародного договору, діючого між Україною та Російською Федерацією, а саме Мінської конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 23.01.1993 року, повідомлення здійснюється через органи юстиції держав компетентним судом, на території якого проживає відповідач.

Відповідно до ст. 17 Мінської конвенції при виконанні даної конвенції Договірні сторони користуються державною мовою Договірної сторони або російською мовою.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конвенції запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані на її мові або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови.

В даному випадку, оскільки Російська Федерація входить до країн, що приєдналися до Мінської конвенції, позов та додатки до нього, повинні бути перекладені на російську мову. Переклади мають бути здійснені офіційним перекладачем, підпис якого має бути офіційно посвідчений та скріплений гербовою печаткою.

Оскільки, позовна заява та додані до неї документи викладені українською мовою, вказане унеможливлює наступний розгляд даної справи у розумні строки у звязку з необхідністю вручення відповідачу копії позовної заяви та документів, доданих до неї, викладених російською мовою.

Згідно з п.4 ч.2, ч.5 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, ціну позову щодо вимог майнового характеру; до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

В розумінні ст. 80 ЦПК України зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, якщо точну ціну позову на момент його предявлення встановити неможливо, позивач у позовній заяві повинен обґрунтувати причини, внаслідок яких він не може визначити ціну позову.

З матеріалів позову вбачається, що позивачем не було надано суду належних документів, підтверджуючих дійсну вартість спірного нерухомого майна на момент подання позову, вказана позивачем ціна позову, а саме 36 701, 50 грн. не обґрунтована, оскільки, як вбачається із змісту доданих до позову документів, визначалася у вказаній сумі відповідно до звіту про оцінку майна, виданого 17 червня 2014 року, при цьому не були зазначені причини, внаслідок яких позивач не може визначити ціну позову відповідно до дійсної вартості спірного нерухомого майна на момент його предявлення.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. за № 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Позивачем одночасно заявлено дві вимоги, щодо припинення права власності відповідача на спірне майно та визнання права власності на нього за позивачем.

Як розяснено у п.п.10 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. У випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Позивачем при зверненні до суду надано квитанцію про сплату судового збору на суму 243,60 грн., що відповідає сумі судового збору за вимогою немайнового характеру. Проте, документів, про сплату судового збору за майновими вимогами суду не надано.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин вважаю необхідним залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для виправлення вказаних недоліків.

Одночасно роз'яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позову, він буде вважатись неподаним та повернутий.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119,121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку у спільному майні залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків не пізніше п'яти днів з дня отримання ним даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви у встановлений термін, остання буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Бабій