РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/106/15-ц

Провадження № 2/700/87/15

11 березня 2015 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкур С.Д.

при секретарі: Сіденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Журжинецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно після смерті дядька ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 21 листопада 2000 року помер її дід ОСОБА_3. Його спадкоємцем є ОСОБА_2, який помер 31 серпня 2014 року. Позивачка фактично прийняла спадщину, але не може оформити її в нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документа на будинок, а тому звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що дає підстави розглянути справу без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно довідки Журжинецької сільської ради №24 від 15 січня 2015 року, за померлим 21.11.2000 року ОСОБА_3 рахується житловий будинок з надвірними спорудами в с. Журжинці вул. Українська, 22 на присадибній земельній ділянці комунальної власності площею 0,60 га. Документи на право власності на будинок не видавались, земельна ділянка не приватизована. Будинок побудований в 1945 році, деревяно глиняний, критий залізом.

Оскільки будинок взятий на облік в сільській раді в 1945 році, до даних правовідносин застосовуються вимоги законодавства, що діяло до 1991 року.

Згідно ч.1 ст. 105 ЦК УРСР, в редакції діючої на час виникнення спірних правовідносин, громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо).

В даному випадку, будинок в 1945 році побудований на земельній ділянці відведеній для цієї мети у встановленому порядку, з дотриманням необхідних будівельних норм і правил. Виконком сільської ради жодних вимог щодо самовільного будівництва до власника будинку не предявляв.

Сам по собі факт реєстрації будинку в сільській раді, свідчить про набуття права власності на будинок, зокрема можливість ним розпоряджатися.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер 21 листопада 2000 року. Його діти, ОСОБА_4 батько позивачки, помер 09 листопада 1997 року, а ОСОБА_2 дядько позивачки, помер 31 серпня 2014 року.

Згідно довідки сільської ради № 22 від 15 січня 2015 року та витягу із спадкового реєстру, спадкоємцем ОСОБА_3 є ОСОБА_2, який помер у м. Тараща 31 серпня 2014 року по місцю проживання позивачки. Таким чином, згідно ст. 1265 ЦК України, позивачка є спадкоємцем за законом в пяту чергу і фактично прийняла спадщину.

Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, не оформлення свідоцтва дядьком після смерті діда, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі позивачка не може, а тому обґрунтовано звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. За таких обставин, в звязку смертю спадкодавця, позивачка як спадкоємець позбавлена можливості надати нотаріусу дані про реєстрацію права власності на спадковий будинок, оскільки на померлого дане право зареєструвати вже не можливо. Отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивачка не має можливості.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 16, 25, 392, 1265, 1268, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами №22 по вул. Українській в с. Журжинці Лисянського району Черкаської області, та право користування присадибною земельною ділянкою під даним будинковолодінням площею 0,60 га.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Лисянський районний суд.

Головуючий суддя С. Д. Пічкур