АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.,

Суддів: Абрамова П.С., Карпушина Г.Л.

При секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця», Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2014 року у справі за позовом Першого заступника прокурора м. Полтави в інтересах ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради про визнання наказу про звільнення незаконним, скасування, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2014 року позовні вимоги Першого заступника прокурора м. Полтави в інтересах ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради про визнання наказу про звільнення незаконним, скасування, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради № 45-к від 07 липня 2014 року щодо звільнення ОСОБА_2 з посади водія третього класу автотранспортних засобів в зв'язку з скороченням чисельності штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді водія третього класу автотранспортних засобів у Комунальному підприємстві «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради.

Стягнуто з Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 11304,20 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення в частині поновлення на посаді допущено до негайного виконання.

З рішенням суду не погодився відповідач КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради, внаслідок чого подав на нього апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, та таким, що ухвалено внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що суд при ухваленні рішення не взяв до уваги всі обставини справи та докази, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Вказує на те, що лист Міністерства праці та соціальної політики України не можна вважати нормативно-правовим актом, оскільки він носить рекомендаційний характер, а підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Вважає, що скорочення штату та звільнення позивача у зв'язку з цим було проведено з дотриманням норм трудового законодавства.

Окрім того, з рішенням суду не погодилася Полтавська міська рада та подала на неї апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

При цьому рішення місцевого суду апелянт вважає необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону, вказуючи на те, що у відповідача дійсно мало місце скорочення чисельності штату працівників з причин економічного характеру та з метою недопущення нераціонального використання бюджетних коштів, уникнення простою працівників на підприємстві. ОСОБА_2 був завчасно попереджений про звільнення, від запропонованої йому посади позивач відмовився, особисто був ознайомлений з наказом про вивільнення, яке, в свою чергу, узгоджувалося у встановленому законом порядку з профспілковою організацією.

Також з рішенням місцевого суду не погодилося Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради та подало на нього апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позовних вимог прокурора. Вважає, що оскільки звільнення ОСОБА_2 було проведено з додержанням вимог законодавства, підстави для визнання незаконним наказу про звільнення, скасування його та поновлення на роботі зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відсутні.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вирішуючи спірні правовідносини, місцевий суд правомірно та обґрунтовано виходив з наступних обставин.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що згідно наказу начальника КП «ПМПІЕД» ПМР № 13-к від 10 лютого2004 року ОСОБА_2 прийнятий на посаду шляхового робітника третього розряду.

Відповідно до наказу начальника КП «ПМПІЕД» ПМР № 7-к від 31 січня 2005 року позивач переведений на посаду водія третього класу на автомобіль ЗИЛ КО-713 МДК, днз 083-81 СН.

Відповідно до наказу № 74 від 24 квітня 2014 року по КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради щодо попередження працівників про можливе подальше вивільнення, передбачено скорочення чисельності штату. До числа осіб, які підлягали вивільненню був включений і ОСОБА_2

Далі судом встановлено, що 06 травня 2014 року ОСОБА_2 відмовився отримувати попередження про скорочення та від переходу на запропоновані професії дорожнього робітника та сторожа. Даний факт підтверджується актом, складеним у складі комісії за участю головного інженера КП «ПМШЕД» ПМР ОСОБА_3 юрисконсульта КП «ПМШЕД» ОСОБА_4, секретаря КП «ПМШЕД» ОСОБА_5

Згідно наказу начальника КП «ПМШЕД» ПМР № 45-к від 07 липня .2014 року ОСОБА_2. звільнений з посади в зв'язку з скороченням чисельності штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 на момент звільнення був членом профспілки .

Також з матеріалів справи встановлено, що 03 березня 2014 року за підписом в.о. начальника КП «ПМШЕД» ПМР , на адресу голови профкому надіслано попередження про скорочення працівників на підприємстві згідно колективного договору до 30 % загальної чисельності працюючих на підприємстві з причин економічного характеру та недопущення простою працівників на підприємстві.

Також, адміністрація КП «Полтавська шляхово-експлуатаційна дільниця Полтавської міської ради 06 березня 2014 року за вих..150 та 06 червня 2014 року за вих..459 зверталася з попередженням про скорочення працівників та відповідно поданням до профспілкового комітету КП «ПМШЕД» ПМР, на отримання згоди на звільнення позивача ОСОБА_2

Вищевказаний лист-попередження, розглянуто 11 березня 2014 року на засіданні профкому комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» ПМР, що підтверджується відповідним протоколом, за результатами розгляду запропоновано згідно ст.. 22 ЗУ «Про професійні спілки їх,права та гарантії діяльності» та п. 6.2.15 Галузевої угоди на 2013-2015 рік прийняти рішення про тимчасове припинення даного листа до вияснення ситуації щодо повного фінансування підприємства на 2014 рік та продовжити співпрацю з відділенням НСПП в Полтавській області.

Відповідно до виписки з протоколу засідання № 7 від 23.06.2014 року первинної профспілковою організацією МШЕД ПМР професійної спілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення щодо розгляду подання про розірвання трудового договору з позивачем, профспілковий комітет не надав згоду на розірвання трудового договору з водієм автотранспортного засобу ОСОБА_2 за п. 1 ст. 40 КЗпП України, обґрунтувавши відмову, тим, що відсутні підстави для припинення трудових відносин, порушення процедури звільнення,передбаченої ст.. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст..ст. 40,42,49-2 КЗпП України, недотримання гарантій передбачених колективним договором, не врахування наявності на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем не було отримано згоду профспілкової організації на проведення звільнення позивача ОСОБА_2 .

Згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом , крім іншого, у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Статтею 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Згідно ст.. 49-2 ЗКпП України, передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Нормами ст. 22 Закону України «Про професійні спілки,їх права та гарантії діяльності», передбачено, що права і повноваження профспілок щодо забезпечення захисту працівників від безробіття та його наслідків визначаються законодавством та колективним договором і угодами. У разі якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного,технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформації про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких не лиже стосуватися про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Відповідно до ст.. 18 КЗпП України передбачено, що положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства незалежно від того, чи є вони членами профспілки і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу,так і для працівників підприємства.

Пунктом 2 Колективного договору КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційної дільниця» у разі невиконання причин економічного характеру, через які неминуче вивільнення працівників з ініціативи сторони власника зобов'язується проводити їх лише за умови письмового повідомлення профспілкової сторони не пізніше як за три місці до намічу вальних звільнень, про причини і терміни вивільнення, кількості та категорії працівників,що підлягають скороченню. Проводити консультації з профспілковою стороною стосовно визначення та затвердження заходів щодо запобігання звільненням працівників,їх можливого працевлаштування та забезпечення соціальної підтримки. Розглядати та враховувати пропозиції профспілкової сторони щодо перенесення термінів або тимчасове припинення чи відміну заходів,пов'язаних із вивільненням працівників.

Відповідно до штатного розпису робітників шляхово-експлуатаційної дільниці затвердженого та введеного в дію з 01 січня 2014 року, розділом 7 встановлено 29 посад водіїв автотранспортних засобів .

Згідно штатного розкладу станом на 02 липня 2014 року, розділом 7 передбачено 29 посад водіїв автотранспортних засобів, так само як і в штатному розкладі станом на 07 липня 2014 року.

З урахуванням цього, суд дійшов вірного висновку, що не знайшло свого підтвердження проведення скорочення штату чисельності працівників, в даному випадку водіїв автотранспортних засобів, як і не знайшли свого підтвердження посилання відповідача на зміни в організації виробництва та праці, з причин економічного характеру, оскільки звіти за фінансовими результатами за 2013 рік та 9 місяців 2014 року та програмою розвитку житлово-комунального господарства та благоустрою м. Полтави на 2014 рік, свідчать про наявність фінансування.

З урахуванням викладеного, дійшовши висновку, що при звільненні позивача допущені чисельні порушення трудового законодавства, рішення суду першої інстанції з приводу того, що позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказу про звільнення і поновлення на роботі, підлягають до задоволення, є обґрунтованим.

Вирішуючи питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу місцевий суд також вірно виходив із слідуючого.

Так, з дати звільнення 07 липня 2014 року до часу ухвалення рішення - 05 грудня 2014 року термін вимушеного прогулу становить 4 місяців 20 днів.

Згідно довідки філії КП «Полтавська шляхово-експлуатаційна дільниця» ПМР середньоденний заробіток становить 97,45 грн., а відповідно середньомісячний 2338,80 грн. тому сума середнього заробітку, що підлягає стягненню за час вимушеного прогулу становить 11304,20 грн. (4 х 2338,80 + 20 х 97,45 ). При цьому, суд не приймає до уваги, як офіційне підтвердження розміру середнього заробітку позивача в сумі 133,68 грн.., надані прокурором табелі обліку робочого часу та розрахункові листи, оскільки в них не відсутні данні про визначення середнього заробітку згідно діючого законодавства.

В свою чергу, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків місцевого суду та не підтверджують належним доказами їх неправомірність, виходячи з вищевикладених обставин.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2014 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця», Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ В.І. Корнієнко

Судді: /підпис/ П.С. Абрамов /підпис/ Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області _______ В.І. Корнієнко