Справа № 156/338/15-ц Провадження № 22-ц/773/1188/15 Головуючий у 1 інстанції: Дильний Г.М.
Категорія: 52 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І. ,

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - орган опіки та піклування Грядівської сільської ради Іваничівського району, служба у справах дітей Іваничівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 17 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем до 24.11.2008 року перебували в шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_3. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею і знаходиться на її утриманні. З липня 2008 року відповідач проживає окремо і не виконує покладених на нього законом батьківських обов'язків, не приймає участі в утриманні та вихованні сина, його навчанні, підготовці до самостійного життя, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. По сплаті аліментів утворилася заборгованість у розмірі 19159,91 грн..

Органом опіки і піклування Грядівської сільської ради 24.02.2015 року надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх сина у зв'язку з безпідставним ухиленням від виконання батьківських обов'язків.

Враховуючи наведене, просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути судові витрати.

Рішенням Іваничівського районного суду від 17 червня 2015 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду - зміні з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Малолітній ОСОБА_3 проживає з матір'ю, яка забезпечує належні умови для проживання та розвитку дитини (а.с.45).

Як на підставу позбавлення батьківських прав відповідача позивач зазначала, що він, як батько не виконує своїх обов'язків щодо виховання сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не спілкується з сином взагалі.

Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.2 ст.157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до положень діючого законодавства позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і як крайній захід впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, застосовується лише за умови доведеності винної поведінки батька в ухиленні від виховання дитини, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками.

В матеріалах справи відсутні докази щодо умисного, свідомого нехтування відповідачем своїх батьківських обов'язків та не доведено його винну поведінку щодо ухилення від участі в забезпеченні фізичного та духовного розвитку сина, його утриманні, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність на даний час підстав для застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав.

Крім того, в суді апеляційної інстанції позивач не змогла пояснити та відповідно не довела належними та допустимими доказами ту обставину, для захисту яких прав та інтересів дитини вона звернулася в суд із зазначеним позовом.

Разом з тим, заслуговує на увагу покликання апелянта на те, що суд першої інстанції, дійшовши висновку про відсутність підстав для задоволення позову і зазначивши в мотивувальній частині свого рішення про необхідність попередження відповідача щодо зміни свого ставлення до виховання сина, фактично у резолютивній частині рішення про таке попередження нічого не ухвалив.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції з цих підстав підлягає зміні із доповненням резолютивної частини рішення вказівкою про попередження відповідача про необхідність змінити своє ставлення до виховання сина та покладення на органи опіки і піклування відповідного контролю за виконанням відповідачем своїх батьківських обов'язків щодо сина.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства щодо обов'язкового повідомлення судом усіх осіб, які беруть участь у справі про день та годину її розгляду, відповідно до вимог п.6 ч.3 ст.79, ч.5 ст.88 ЦПК України із відповідача в дохід держави підлягають стягненню понесені витрати у розмірі 180 грн., пов'язані з публікацією в пресі оголошення про його виклик, оскільки за зазначеною в матеріалах справи та в апеляційній скарзі адресою його знаходження останній судові повістки не отримував.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 17 червня 2015 року в даній справі змінити.

Доповнити резолютивну частину після першого абзацу новими абзацами наступного змісту:

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків щодо сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 180 грн. (сто вісімдесят грн.) витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про його виклик.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді