АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 668/9694/14ц Головуючий в І інстанції Зуб І.Ю.
Номер провадження 22-ц/791/53/15 Доповідач: Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року серпня місяця 11 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової Л.В.
Суддів:Стародубця М.П.
Чиркової К.Г.
при секретарі:Прушинській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ «Україна» на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 вересня 2014 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ «Україна» до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2014 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ «Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, зазначаючи, що 13 жовтня 2011 року товариство уклало із ОСОБА_6 договір страхування транспортних засобів, предметом якого є страхування належного останньому автомобіля «Mitsubishi Pagero Sport», державний номер НОМЕР_1.

04 липня 2012 року за участю застрахованого автомобіля та автомобіля ВАЗ 21081, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій застрахований автомобіль був пошкоджений і потребував відновлювального ремонту.

04 вересня 2012 року на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування, виходячи із звіту про оцінку та акта виконаних робіт, страхова компанія виплатила на користь ОСОБА_6, як страхувальника, страхове відшкодування у розмірі 105 849грн. 85коп.

Посилаючись на те, що зіткнення транспортних засобів сталося з вини відповідача, позивач з підстав, передбачених ст.993 ЦК України, просив стягнути з останнього, з врахуванням повернутих СТзДВ «Глобус» - страховиком відповідальності ОСОБА_5 за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 49 490грн. (в межах ліміту відповідальності), суму у розмірі 56 359,85грн. та судові витрати.

Рішенням суду від 17 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ «Україна» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову, зазначаючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи, в тому числі з врахуванням наданих ним доказів щодо вини відповідача у зіткненні транспортних засобів.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_5 її доводи не визнав, рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 04 липня 2012 року близько 13год. 30хв. в м. Херсоні по вул. Радянській мало місце зіткнення автомобіля «Mitsubishi Pagero Sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 з автомобілем ВАЗ 21081, реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом під керуванням ОСОБА_5

Відповідно до протоколу адміністративного правопорушення, протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схеми пригоди та пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, наведені вище транспортні засоби рухалися у попутньому напрямку, а їх зіткнення відбулося внаслідок здійснених обома водіями маневрів: ОСОБА_5, рухаючись із швидкістю до 20км/год., здійснив лівий поворот з перетином зустрічної смуги, а ОСОБА_6, рухаючись із швидкістю 65-70км/год., здійснив обгін колони транспортних засобів по смузі руху, в тому числі мав на меті обігнати транспортний засіб під керуванням ОСОБА_5

За наслідком оформлення компетентними органами матеріалів дорожньо-транспортної пригоди жоден із водіїв до адміністративної чи кримінальної відповідальності притягнутий не був.

Постановою від 12 липня 2012 року інспектор сектору оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод та дізнання ВДАІ ХМУ Ігнатьєв С.В. відмовив у порушенні кримінальної справи за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.07.2012 року, за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Щодо водія ОСОБА_5 був складений адміністративний протокол по ст.124 КУпАП за порушення вимог п.2.3(б), п.10.1 та п. 14.3 Правил дорожнього руху України.

Адміністративний протокол був направлений для розгляду до Суворовського районного суду м. Херсона, який постановою від 10 жовтня 2012 року адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, направив на доопрацювання до ВДАІ ХМУ УМВС України в Херсонській області.

Підставою для вчинення зазначеної процесуальної дії суд зазначив про те, що складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, по-перше, до матеріалів про адміністративне правопорушення не додано висновку експертизи, яка проведена в рамках справи, відсутні пояснення свідків, зокрема пасажирів обох автомобілів, що унеможливлює встановлення усіх істотних обставин справи, необхідних для її розгляду.

В грудні 2012 року адміністративний матеріал повторно направлено на розгляд суду, однак будь-які процесуальні дії щодо виконання вказівок суду, викладених в постанові від 10.10.12р. ВДАІ ХМУ УМВС України в Херсонській області не вчинялися, доопрацювання не проводилося (матеріали адміністративної справи №2120/14480/1).

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 24 грудня 2012 року провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП (за закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення).

Відповідно до вимог ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи, що в спірних правовідносинах йдеться про шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відповідальна особа перед позивачем, який за договором майнового страхування, укладеним 13.10.2011р. з ОСОБА_6, виплатив останньому страхове відшкодування в розмірі 105 849грн. 85коп. (в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу), визначається за правилами ст.1188 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоду, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, для покладення на ОСОБА_5 відповідальності за ст.993 ЦК України позивачеві необхідно довести наявність його вини у зіткненні джерел підвищеної небезпеки - автомобілів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04 липня 2012 року.

У підтвердження зазначеної обставини ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ «Україна» посилається на постанову про відмову у порушенні кримінальної справи від 12 липня 2012 року, якою нібито встановлено, що вище вказана пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України: п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.14.3. Водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями.

В діях водія ОСОБА_6 порушень Правил дорожнього руху України інспектор сектору ОМ ДТП та дізнання ВДАІ ХМУ, майор міліції Ігнатьєв С.В. не вбачав /а.с.13-14/.

Однак постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 04 лютого 2015 року, яка набрала чинності 23 лютого 2015 року, наведена вище постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 12.07.2012 року скасована, матеріали за фактом пригоди від 04.07.2012 року за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_5 направлені прокурору м. Херсона для організації додаткової перевірки, результати якої на час розгляду апеляційним судом даної цивільної справи відсутні /а.с. 198-201/.

Оскільки суд першої інстанції в порушення вимог ст.10 ЦПК України не вжив належних заходів для повного і всебічного з'ясування обставин справи, суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст.303 ЦПК України досліджував нові докази, а саме: були допитані в якості свідків відповідач ОСОБА_5 за його заявою, водій ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (очевидці пригоди), ОСОБА_10 (слідчий); витребувані та досліджені застосовані спеціалістом ОСОБА_11 при проведенні огляду місця ДТП 04.07.2012року технічні засоби фіксації; призначені та проведені дві автотехнічні експертизи. Свідки допитувалися, в тому числі, за участю експерта ОСОБА_12

Зокрема автотехнічна експертиза призначалася з метою з'ясувати за допомогою спеціаліста-судового експерта, як повинні були діяти в дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 04.07.2012 року, водії ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і чи мали вони, діючи належним чином, технічну можливість запобігти настанню дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку експерта від 18.03.2015 року №622 дати відповіді на порушені перед ним питання не є можливим через відсутність наступних даних: хто з водіїв до моменту ДТП першим почав здійснювати маневрування (маневр обгону, маневр лівого повороту); наявність (відсутність) подачі попереджувального сигналу про виконання повороту водієм автомобіля ВАЗ-21081, його розташування відносно меж проїзної частини, перед початком виконання повороту; характер руху та розташування відносно меж проїзної частини автомобіля «Mitsubishi Pagero Sport», перед початком виконання повороту автомобілем ВАЗ 21081; відстань між транспортними засобами з моменту початку зміни напрямку руху автомобіля ВАЗ 21081 (або час з моменту зміни до контакту) й до місця контактування; швидкості руху обох автомобілів; момент виникнення небезпеки для руху одному з водіїв в даній ситуації.

Оскільки судовому експерту для дослідження надавалися всі матеріали цивільної та адміністративної справ, копія відмовного матеріалу, відсутність необхідних для проведення експертизи даних свідчить про те, що первісно обставини дорожньо-транспортної пригоди, учасником якої був відповідач, встановлені неповно, а висновок органів досудового слідства про відсутність порушень Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_6 та про порушення цих правил водієм ОСОБА_13 є передчасним.

Проведена в справі додаткова автотехнічна експертиза за висновком №1910 від 16.06.2015 року, дослідила обставини дорожньо-транспортної пригоди за версіями кожного з водіїв-учасників ДТП і прийшла до висновку, що за варіантом розвитку подій згідно показів в судовому засіданні 19.05.2015 року водія автомобіля «Mitsubishi Pagero Sport», ОСОБА_6, останній обрав швидкість, яка не відповідала вимогам пункту 12.4 Правил дорожнього руху України (в населеному пункті - більше 60км/год.), не міг її технічно знизити і перебуваючи у швидкоплинній аварійній ситуації, не мав технічної можливості запобігти зіткненню автомобілів.

Водій автомобіля ВАЗ 21081 ОСОБА_5, за версією водія ОСОБА_6, повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), а тому за висновком експерта, мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній події, не здійснюючи лівий поворот.

Однак, свідок ОСОБА_8, як в судовому засіданні 20.01.2015 року, так і в судовому засіданні 07.04.2015 року - в присутності і на запитання судового експерта ОСОБА_12 показав, що водій ОСОБА_6, рухаючись на великій швидкості, почав обгін уже тоді, коли ОСОБА_13 свій маневр (поворот наліво) майже закінчив.

При такій обставині, яка позивачем належними доказами не спростована, колегія суддів вважає за необхідне покласти в основу своїх висновків висновок повторної судової автотехнічної експертизи від 16.06.2015 року, зроблений за версією водія ОСОБА_5, відповідно до якого водій ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.14.2. б,в Правил дорожнього руху України: здійснювати обгон лише тоді, коли: (б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч; в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані) і, діючи відповідно до правил дорожнього руху, мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній події.

В діях водія автомобіля ВАЗ-21081 з причепом - ОСОБА_5 з технічної точки зору невідповідностей вимогам Правил, по наданим на дослідження його свідченням, не вбачається, приймаючи до уваги достатню видимість в напрямку руху, характер та вказане місце контактування транспортних засобів й те, що діючими Правилами дорожнього руху України дії водія при наздогонянні його автомобіля із заду та порушенням водієм наздоганяючого авто правил обгону не передбачені, тому дослідження дій водія автомобіля ВАЗ - 21081 з причепом - ОСОБА_5 - безпредметно /а.с.233-239/.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження транспортних засобів у спірних правовідносинах не доведена, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність передбачених ст.993 ЦК України підстав для задоволення заявлених позивачем до ОСОБА_5 вимог.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і, як такі, що не ґрунтуються на законі та належних доказах, підлягають відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ «Україна» відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя Л.В. Пузанова