Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах», ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про стягнення страхового відшкодування за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, моральної шкоди та витрат на правову допомогу,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ПрАТ «СК «Інкомстрах», ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, моральної шкоди та витрат на правову допомогу у розмірі 6000 гривен, посилаючись на те, що 03.06.2013р. о 18 год. 10 хв. водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Грушевського, в м. Одесі, в порушення вимог Правил дорожнього руху, не переконався в безпеці маневру, при перестроюванні, не дотримав безпечну дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Тоуоtа Саmгу», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 липня 2013 року ОСОБА_4 визнаний винним у дорожньо-транспортній пригоді та притягнутий до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ «СК «Інкомстрах», згідно страхового полісу №АВ/3422885.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України № 1961-IV Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Тобто, відповідно до зазначеної статті Закону України № 1961-IV крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 02 березня 2014р., однак виплату визначеного розміру страхового відшкодування ПрАТ «СК «Інкомстрах» не здійснив.

У звязку з тим, що ПрАТ «СК «Інкомстрах» не визначив розмір матеріальних збитків транспортного засобу «Тоуоtа Саmгу», реєстраційний номер НОМЕР_2, позивачка звернулася до ФОП «ОСОБА_7П.», з проханням провести автотоварознавче дослідження та визначити вартість відновлюваного ремонту та вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу, внаслідок ДТП.

Згідно Висновку № 112/13 автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_3 - власнику автомобіля «Тоуоtа Саmгу», реєстраційний номер НОМЕР_2, 2005 р.в., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тоуоtа Саmгу», реєстраційний номер НОМЕР_2, склала 27112 грн. 89 коп., вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу склала 37085 грн. 80 коп., а різниця між відновлювальним ремонтом і матеріальним збитком склала 9972 грн. 91 коп.

Оскільки вартість запчастин зросла та запчастини на автомобілі іноземного виробництва зростають, 28 січня 2015 року, був складений висновок спеціаліста № 28/01/15-2, згідно до якого вартість відновлювального ремонту склала 66969 грн. 05 коп., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу станом на 28 січня 2015 року склала 31475 грн. 45 коп.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_3, просила суд на підставі уточнених позовних вимог стягнути страхове відшкодування з ПрАТ «СК «Інкомстрах», стягнути з ОСОБА_4 суму різниці між відновлювальним ремонтом і матеріальним збитком.

Також позивачка зазначила, що діями відповідачів їй спричинена моральна шкода, в звязку з пошкодженням її майна, а саме автомобіля, яка призвела до душевних страждань, та яку вона також просила стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Крім того, позивачка просила суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку на її користь витрати на правову допомогу та витрати на оплату судового збору.

Судом до участі у справі, в якості третьої особи був залучений ОСОБА_5

Сторони в судове засідання не зявилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2015 року позов ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «Інкомстрах», ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про стягнення страхового відшкодування за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, моральної шкоди та витрат на правову допомогу задоволений частково, стягнуто з ПрАТ «СК «Інкомстрах» на користь ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 31475 грн. 45 коп., стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди в розмірі 35492 грн. 60 коп., стягнуто на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір з ПрАТ «СК «Інкомстрах» у розмірі 314 грн. 75 коп. та 354 грн. 94 коп. з ОСОБА_4, що в загальній сумі складає 669 грн. 69 коп., також стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави несплачену суму судового збору у розмірі 253 грн. 90 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу та в частині стягнення з ОСОБА_3 судового збору скасувати, постановити в цієї частині нове рішення, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В інший частині рішення суду ОСОБА_3 не оскаржує.

В судове засідання сторони не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином (а.с.207-211).

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Зі змістом ст.. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст.. 305 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції при розгляді справи в повному обсязі були задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди.

При цьому у стягненні на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу у розмірі 6000 гривен було відмовлено, та також стягнуто на користь держави з ОСОБА_3 недоплачений судовий збір у розмірі 253, 90 гривні.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу.

У відповідності до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 88 ЦПК України, передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відмовляючи у стягненні витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що представники адвокатського бюро, з яким було укладено договір з ОСОБА_3 не долучались ухвалою суду до участі у справі, у судових засіданнях участі не приймали, розрахунок витрат часу на правову допомогу, складено не у відповідності до вимог закону про граничний розмір витрат на правову допомогу, з належним його обґрунтуванням.

Однак, колегія суддів з такими висновками погоджується не в повній мірі, з наступних підстав.

Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб»єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що правову допомогу позивачу при складанні позовної заяви та розгляді справи в суді першої інстанції надавали адвокати ОСОБА_8 бюро «Федяєв Сергій Володимирович» за Договором про надання правової допомоги № 16у/02/2014 (а.с. 42-45).

ОСОБА_3 на виконання умов договору було сплачено 6000 грн., що підтверджується копією квитанції від 13.02.2014 року про перерахування грошових коштів до АБ «Федяєва Сергія Володимировича» - на підставі договору (а.с. 46).

У відповідності до довіреностій, Адвокатськє бюро «Федяєва Сергія Володимировича», уповноважило ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 представляти інтереси Клієнта у судових органах.(а.с. 47, 94, 98).

Матеріали справи також містять ордер адвоката ОСОБА_2, серії ОД №037718, в якому зазначено, що ОСОБА_3 надається правова допомога. (а.с.51).

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі / наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів/.

Згідно наданих письмових розрахунків на надання правової допомоги позивачу по даній справі адвокатом надавалися наступні послуги: первісна консультація та правовий аналіз документів 1 година; складання позовної заяви 2 години; також з матеріалів справи вбачається, що адвокат приймав участь у судовому засіданні 05.06.2014 року 8 хвилин (а.с. 74).

Що стосується розрахунку про прийняття участі у судових засіданнях, то з матеріалів справи, вбачається, що судові засідання, які призначені на 27.03.2014 року, 13.05.2014 року,16.07.2014 року, 10.09.2014 року, 02.10.2014 року, 25.11.2014 року, 11.03.2015 року, 15.05.2015 року, 23.06.2015 року, 30.07.2015 року, 27.08.2015 року, сторонни не зявились, про що свідчать довідки, які складені секретарем судового засідання про відсутність сторін (а.с. 54, 68, 88, 95-а, 99, 117, 134, 156, 160. 180, 181).

Також в матеріалах справи містяться дві заяви про відкладення розгляду справи, яка булла призначена на 15.05.2015 року та на 23.06.2015 року, які були подані ОСОБА_12, представником ОСОБА_3 (а.с. 158, 160), а всього на підготовку та слухання справи було затрачено 3 годин 8 хвилин (188 хвилин).

Тому колегія суддів, дійшла висновку про часткове стягнення на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу, виходячи з того, що мінімальна заробітна плата на той період складала 1218 грн., тому сума витрат на правову допомогу, надану ОСОБА_3, яка підлягає стягненню встановлюється: 487,20 грн. / 40% від 1218 грн./ х 188 хвилин = 915 гривен 93 копійки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звертаючись до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, сплатила судовий збір у розмірі 480, 86 гривен (а.с. 1) та 238, 53 гривні (а.с. 161), а всього 719 гривен 39 копійок.

Позовні вимоги в частині матеріальної шкоди були заявлені в сумі 31475, 45 гривен та 35493, 60 гривен, а всього на суму 66969, 05 гривен (а.с. 139-140).

Відповідно до ст. 2 п.1.1 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору на момент подання позову з позовної заяви майнового характеру складала 1% від ціни позову.

При подання позову ОСОБА_3, переплатила судовий збір з позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди ( 719 гривен 39 копійок 669 гривен 69 копійок) на 49,70 гривен.

Більш того, якщо суд встановив, що позивачка не доплатила судовий збір за позовні вимоги, які задоволені судом, суд у відповідності до ст.. 88 ЦПК України, стягує недоплачену суму з відповідачів на користь держави, а не з позивача, що в порушення вимог процесуального права, помилково зробив суд першої інстанції.

При поданні позову про стягнення моральної шкоди на 2014 рік позивачка повинна була сплатити (ставка судового збору 243,6 гривен- 49,70 гривен (переплата)) 193 гривні 90 копій.

З наведених підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що при винесенні рішення судом першої інстанції, судові витрати були розподілені з порушенням норм процесуального права.

При встановлених обставинах та на підставі пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 915 гривен 93 копійки, а також стягується судовиї збір за моральну шкоду, з урахування переплати судового забору за інші позовні вимоги.

В іншій частині судове рішення сторонами не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2015 року в частині стягнення витрат на правову допомогу та судових витрат змінити.

Стягнути з ПрАТ «СК «Інкомстрах», ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 915 грн 93 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави несплачений судовий збір в розмірі 193 грн. 90 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_13