Справа №678/63/15-ц
Провадження № 2-678-115/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2015 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря Іськової Т.Л.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Летичів справу за позовом ОСОБА_1 до Меджибізьковї селищної ради Летичівського району Хмельницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви, уточнень до позову, пояснень позивача та його представника в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3, після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок 1956 року побудови, що розташований по АДРЕСА_1,

Власником будинку є його батько ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, однак правовстановлюючих документів на майно не виготовив.

На день смерті батька в будинку проживали та були зареєстровані він і мати, тому у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР прийняли спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, проте спадкове майно не оформили та не виготовили документи на своє ім'я.

За життя мати заповіт не складала, він фактично є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Має ще рідного брата ОСОБА_5, який проживає у АДРЕСА_2, однак з ним останній раз спілкувався 8 років назад.

При зверненні до державного нотаріуса за його заявою була відкрита спадкова справа після смерті матері, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа.

На даний час виготовив технічний паспорт на вказаний житловий будинок у Хмельницькому бюро технічної інвентаризації.

Крім того, при оформленні документів виявилось, що в свідоцтві про смерть матері допущена помилка і її прізвище записано як «ОСОБА_3», а у всіх інших документах - його свідоцтві про народження, свідоцтві про одруження батьків «ОСОБА_3». Можливо помилка виникла при оформленні паспорта матері або з інших незалежних від нього причин, бо прізвище "ОСОБА_3" і "ОСОБА_3" є співзвучними.

Враховуючи те, що без правовстановлюючих документів на житловий будинок неможливо оформити спадкові права та одержати свідоцтво про право на спадщину, а також допущену помилку у прізвищі матері в її свідоцтві про смерть, порушується його право як спадкоємця, а в позасудовому порядку оформити право власності на спадкове майно та встановити юридичний факт неможливо, тому просить: встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, була рідною матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3; визнати за ним - ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, як на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

Представник Меджибізької селищної ради Летичівського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просять справу розглядати у їх відсутність, позов визнають.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549, 553 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого; для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини; спадкоємець за законом або за заповітом вправі був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини (ст. 549 Кодексу).

У п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за № 152/361 вказано, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У ч. 4 ст. 3 означеного Закону вказано, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» №19-32/319 від 21 лютого 2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до змісту ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України: право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Так, згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, одружились 12 жовтня 1948 року, після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_3».

Відповідно до свідоцтва про народження, паспорта громадянина України, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в смт. Меджибіж Летичівського району, його батьками є ОСОБА_6, ОСОБА_3.

З архівного витягу з рішення 17 сесії 23 скликання Меджибізької селищної ради №74 «Про передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність та в користування» від 02 лютого 1994 року вбачається, що вирішено надати безоплатно у приватну власність земельні ділянки громадянам смт. Меджибіж - ОСОБА_6, АДРЕСА_1 земельну ділянку в розмірі 0,06 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 75 років в смт. Меджибіж Летичівського району.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 86 років в смт. Меджибіж Летичівського району.

05 серпня 2013 року державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори повідомлено ОСОБА_1, що він не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 в смт. Меджибіж, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 тому, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Рекомендовано звернутись до суду для встановлення права власності на це майно.

Згідно технічного паспорта на одноквартирний (садибний) житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1, який виготовлений Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 17 лютого 2014 року, де замовником є ОСОБА_1, будинковолодіння складається з: житлового будинку (А-1), 1956 року побудови, площею основи (забудови) 50,2 кв.м., загальною площею приміщень 33,8 кв.м., в тому числі житловою площею 18,2 кв.м., допоміжною площею 15,6 кв.м.; хліва (Б), 1971 року побудови, площею основи (забудови) 27,0 кв.м.; хліва (В), 1971 року побудови, площею основи (забудови) 8,4 кв.м.; погріба (Г), 1961 року побудови, площею основи (забудови) 5,7 кв.м., огорожі (1-2).

Із довідок Меджибізької селищної ради Летичівського району від 05 лютого 2015 року, від 09 лютого 2015 року вбачається, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1, разом з ним проживали та були зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 - дружина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 - син. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована та проживала у вказаному будинку одна.

Відповідно до листа Летичівської державної нотаріальної контори від 26 травня 2015 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 26 травня 2015 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрита ІНФОРМАЦІЯ_7 спадкова справа НОМЕР_3 по заяві про прийняття спадщини від сина померлої ОСОБА_1. Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 показали, що є сусідами ОСОБА_1 Його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_3, яких знали ще з 1950 років. Батьки виховували його, а він в подальшому доглядав за ними, піклувався про них, здійснив похорон матері. Батьки почали будувати будинок орієнтовно у 1958 році і там проживали до своєї смерті.

Аналіз досліджених документів та норм діючого на час відкриття спадщини законодавства дають суду підстави для висновку, що ОСОБА_6 належав на праві приватної власності житловий будинок, господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1, хоча належним чином він не оформив своє право власності, однак такі були побудовані на земельній ділянці, яка йому була надана у власність. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його дружина ОСОБА_3, у відповідності до вимог ст. 549 ЦК Української РСР, прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, в житловому будинку проживала до дня своєї смерті.

Досліджені докази в їх сукупності та взаємному зв'язку також дають суду підстави для висновку, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідним сином по відношенню до ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 був власником житлового будинку, проте належним чином не оформив своє право власності, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його дружина ОСОБА_3 успадкувала житловий будинок і стала його власником, однак ІНФОРМАЦІЯ_1 померла і також не оформила своє право власності, а їх син ОСОБА_1, як спадкоємець за законом першої черги не може оформити своє право власності на житловий будинок в порядку спадкування, оскільки відсутні правовстановлюючі документи про право власності на житловий будинок, тому його права підлягають захисту шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549, 553 ЦК Української РСР, ст.ст. 5, 25, 30, 328, 346, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 174, 212, 215 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідним сином по відношенню до ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем смт. Меджибіж Летичівського району Хмельницької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку (А-1), 1956 року побудови, площею основи (забудови) 50,2 кв.м., загальною площею приміщень 33,8 кв.м., в тому числі житловою площею 18,2 кв.м., допоміжною площею 15,6 кв.м.; хліва (Б), 1971 року побудови, площею основи (забудови) 27,0 кв.м.; хліва (В), 1971 року побудови, площею основи (забудови) 8,4 кв.м.; погріба (Г), 1961 року побудови, площею основи (забудови) 5,7 кв.м., огорожі (1-2), як на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Хмельницької області через Летичівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя підпис І.Б. Ходоровський

Суддя Летичівського

районного суду І.Б.Ходоровський