УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Колодійчука В.М., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення апеляційного суду Львівської області від 14 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_555 644,46 доларів США, що еквівалентно 654 111 грн 76 коп. - простроченої заборгованості по сумі кредиту; 5 180,65 доларів США, що еквівалентно 60 899 грн 58 коп. - нарахованих процентів, а всього стягнути 60 825,11 доларів США, що еквівалентно 715 011 грн 33 коп. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів 3 654 грн сплаченого судового збору.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 03 грудня 2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_4 укладено кредитний договір на загальну суму 60 тис. доларів США з терміном повернення кредиту до 02 грудня 2012 року, процентна ставка становить 12,50 % річних. Кредит боржником отримано на споживчі потреби. Факт отримання кредитних коштів підтверджується заявою про видачу готівки. Станом на 16 травня 2014 року заборгованість боржника становить 60 825,11 доларів США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 715 011 грн 33 коп. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_4 за кредитним договором, було укладено між банком та відповідачем ОСОБА_5 договір поруки від 03 грудня 2007 року, за умовами якого ОСОБА_5 зобов'язалася перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_4 усіх зобов'язань перед позивачем, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Оскільки кредитну заборгованість відповідачі в добровільному порядку погашати відмовляються, банк просив суд задовольнити позов.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 29 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 60 825,11 доларів США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 715 011 грн 33 коп. боргу за кредитним договором від 03 грудня 2007 року, з яких: 55 644,46 доларів США, що еквівалентно 654 111 грн 76 коп. - прострочена заборгованість по сумі кредиту; 5 180,65 доларів США, що еквівалентно 60 899 грн 58 коп. - нараховані проценти.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 3 654 грн сплаченого судового збору.

Скасовано заходи забезпечення позову вжиті судом згідно ухвали від 11 грудня 2014 року в частині накладення арешту на будь-яке рухоме чи не рухоме майно боржника, кошти на рахунках в банках ОСОБА_5

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 14 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення про відмову в позові. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду Львівської області від 14 вересня 2015 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, виходив з того, що порука ОСОБА_5 припинилася, а тому обов'язок по погашенню кредитної заборгованості перед позивачем необхідно покласти лише на позичальника ОСОБА_4

Апеляційний суд не погодився з висновками суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позову до позичальника ОСОБА_4 та визнав позов у цій частині безпідставним.

Висновки апеляційного суду обґрунтовані наступним.

Для забезпечення зобов'язання по кредитному договору, 03 липня 2007 року між відповідачем ОСОБА_4 та банком було укладено договір застави рухомого майна - транспортного засобу, а саме належного відповідачу на праві спільної сумісної власності подружжя автомобіля марки «Тойота Прадо», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Вартість предмету застави на момент укладення договору була визначена сторонами у розмірі 335 825 грн, а сума кредитних коштів в розмірі 60 000 доларів США, була еквівалентна (на момент укладення кредитного договору) 303 000 грн.

Відповідно до виконавчого напису нотаріуса від 24 липня 2009 року та в порядку проведення виконавчих дій,у ОСОБА_4 27 травня 2010 року було вилучено вказаний вище предмет застави - автомобіль марки «Тойота Прадо», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Вилучений автомобіль передано на відповідальне зберігання уповноваженому працівникові банку ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності позивача (а. с. 103).

Під час розгляду даної справи позивачем не було надано доказів на підтвердження факту повернення вилученого автомобіля ОСОБА_4 після скасування зазначеного нотаріального напису, а тому, суд був позбавлений можливості встановити реальну суму заборгованості позичальника перед банком на момент розгляду справи, чим позивач порушив вимоги ст. 60 ЦПК України щодо обов'язку доведення перед судом порушеного права.

Апеляційним судом враховано наведені обставини при ухваленні судового рішення про відмову в позові і доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права. За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 14 вересня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

О.В.Кафідова

І.М. Фаловська