18.08.2015 Справа № 363/1148/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-тя особа - ОСОБА_5, про встановлення порядку користування спільним майном,

встановив:

позивачка звернувся до суду з даним позовом оскільки не може домовитися з відповідачем про порядок користування спільним будинком з надвірними спорудами, що розташований за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Пірнове, вул. Київська, 12, а тому, остаточно уточнивши свої позовні вимоги, просить встановити порядок користування вказаним будинком, виділивши їй в користування веранду, сіни, передпокій, житлову кімнату, 1/2 частину паркану, паркан, хвіртку, колодязь, вбиральню та кухню, а відповідачу житлову кімнату, кухню, ванну, туалет, комору та 1/2 частину паркану, а два сараї, погреб, навіс, хвіртку, паркан та ворота з хвірткоюзалишити в загальному користуванні.

В суді позивачка позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Пояснила, що у звязку з відсутністю згоди з відповідачем про порядок користування майном, будинок знаходиться в занедбаному стані, в якому вони не проживають.

Відповідач, заперечуючи проти позову, погодився з необхідністю встановлення порядку користування спірним майном, однак просив врахувати, що єдиний вхід до будинку можливий через веранду, яку позивачка просить надати їй в користування, а прохід до його кімнати та кухні пролягає через її кімнати. У звязку з цим просив врахувати ці обставини при вирішенні справи.

Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 25 вересня 2008 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Пірнове, вул. Київська, 12, визнано за ОСОБА_6 (21/100 частина), ОСОБА_4 (15/100 частин) та ОСОБА_5 (16/25 частин).

Відповідно до договору дарування від 30 листопада 2009 року ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_3 належну їй 21/100 частину спірного будинку.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 22 січня 2014 року протягом останніх чотирьох років в частині будинку, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ніхто не зареєстрований та не проживає.

Будинок знаходиться у незадовільному стані, не газифікований, дах протікає та потребує ремонту, водопостачання та опалення відсутнє, кімнати в будинку сирі та темні, що також підтверджується поданими суду фотографіями.

Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

ОСОБА_4 із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно розяснень даних в п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04 жовтня 1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку.

У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

Згідно поверхневого плану частина будинку, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складається з веранди, сіни, передпокою, двох житлових кімнат, кухні, ванни, туалету та комори.

З огляду на пояснення сторін та те, що відповідач фактично користується кімнатою 2-4, площею 14 кв.м., кухнею 2-5 площею 13 кв.м., ванною 2-6 площею 1,6 кв.м., туалетом 2-7 площею 1,2 кв.м., та коморою 2-8 площею 5,6 кв.м., суд вважає необхідним виділити йому у користування вказані приміщення та відповідно інші приміщення - сіни 2-1 площею 11,7 кв.м., передпокій 2-2 площею 10,3 кв.м. та житлову кімнату 2-3 площею 11,7 кв.м., виділити в користування позивачці.

Як пояснила позивачка в суді свою кухню вона облаштує на подвірї згідно наявних прибудинкових споруд.

Веранда І в слугує єдиним входом до житлового будинку, а тому має бути залишена в загальному користуванні сторін.

В суді сторони виявили намір облаштувати самостійний вхід до кімнат відповідача. Однак, у звязку з відсутністю іншого входу до них на даний час, за відповідачем слід залишити право безперешкодного доступу до його кімнати 2-4 та кухні 2-5 через кімнати позивачки 2-1 та 2-2 відповідно.

Суд звертає увагу на те, що вказаний порядок користування спірним житловим будинком є єдиним можливим з урахуванням вже існуючого порядку користування та ідеальних часток сторін у спільному майні.

За таких обставин, заявлене право позивачки підлягає визнанню, а позов про встановлення порядку користування частковому задоволенню, з урахуванням викладеного вище.

На підставі викладеного і керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити частково.

Встановити порядок користування житловим будинком з надвірними спорудами, що розташований за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Пірнове, вул. Київська, 12.

Виділити ОСОБА_3 в користування наступні приміщення:

2-1 сіни площею 11,7 кв.м.;

2-2 передпокій площею 10,3 кв.м.;

2-3 житлову кімнату площею 11,7 кв.м.;

1/2 частину паркану №3, паркан №13, хвіртку №2;

колодязь ІV;

вбиральню Ж;

кухню Н.

Виділити ОСОБА_4 в користування наступні приміщення:

2-4 житлову кімнату площею 14 кв.м.;

2-5 кухню площею 13 кв.м.;

2-6 ванну площею 1,6 кв.м.;

2-7 туалет площею 1,2 кв.м.;

2-8 комору площею 5,6 кв.м.

1/2 частину паркану №10, 1/2 частину паркану №3.

Решту приміщень: І веранду площею 7,0 кв. м., сарай З, погреб О, сарай И, навіс Е, хвіртку №9, паркан №12, ворота з хвірткою №1 залишити у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Залишити за ОСОБА_4 право безперешкодного доступу до кімнати 2-4 та кухні 2-5 через кімнати ОСОБА_3 2-1 та 2-2 відповідно, у звязку з відсутністю іншого входу до них.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя