РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року Справа №542/726/15-ц

2/542/429/15

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Івка В.М.,

при секретарі - Зимівець Ю.А.

з участю - позивача - ОСОБА_1,

її представника - адвоката Петрушанко О.Д.,

представника відповідача - Федорової Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Нові Санжари, вул. Леніна, 32, Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району, третя особа Управління Державної казначейської служби України у Новосанжарському районі Полтавської області, про стягнення недоплаченої заробітної плати в сумі 3 721 грн. 25 коп.,

встановив :

02.06.2015 року позивачка звернулася з позовом до відповідача, де прохає стягнути недоплачену заробітну плату в сумі 3 721 (три тисячі сімсот двадцять одна) грн. 25 коп.

В судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача проти позову не заперечує, прохає в рішенні вказати про стягнення недоплаченої заробітної плати, яка виникла в результаті невірного застосування податкової соціальної пільги

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, будучи належним чином увідомленим про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №9 від 07.12.2009 року позивачка прийнята на роботу в Лелюхівський ДНЗ .Колосок''' Новосанжарського району Полтавської області, на посаду помічника вихователя.

Заробітну плату їй нараховувала та виплачувала Лелюхівська сільська рада Новосанжарського району Полтавської області, відповідач у даній справі.

З 01.01.2015р.,коли фінансування ДНЗ „Колосок" передано відділу освіти Новосанжарської районної державної адміністрації позивачці стало відомо, що відповідач невірно виплачував належну їй заробітну плату а саме, недоплатив заробітну плату в сумі 3 721 грн. коп., тобто відповідач не надав їй соціальної пільги встановленої п.п. 169.4.4 Податкового кодексу України, так як вона має на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до зазначеного закону, будь-який платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отриманого від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи( у рахунок на місяць, встановленого на 1 січня звітного податкового року).

Податкова соціальна пільга-сума на яку платник податку на доходи фізичних осіб, має право зменшити свій загальний місячний оподаткований дохід у вигляді заробітної плати від одного роботодавця.

Згідно до ст. 1 розділу XIX Податкового кодексу України, до 30.12.2004 року для цілей застосування пп. 169.1.1, 169 цього Кодексу, податкова соціальна пільга надається в розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи( у розрахунку на місяць), встановленому законом з 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до п.п.169, 12 п. 169 .1 ст. 169 цього Кодексу- платник податку, який утримує двох і більше дітей віком до 18 років має право на податкову пільгу у розмірі 100 відсотків суми пільги, яка визначається пп. 169.1.1, п. 169.1, ст. 169 цього Кодексу, з розрахунку на кожну таку дитину.

Згідно із абзацом пп.169, 4.1 п. 169 ч. 4 ст. 169 цього Кодексу, податкова соціальна пільга застосовується до доходу нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата (інші прирівняні до неї відповідно до законодавства виплати, компенсації та винагороди), якщо розмір місячного прожиткового мінімуму і діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року , помноженого на 1,4 та округленого до найближчих 10 гривень.

При цьому розмір доходу, який дає право на отримання податкової соціальної пільги одному із батьків у випадку та у розмірі, передбачених пп. 169 ,1.2 п. 169 .1 ст. 169 ПКУ визначається як добуток суми, визначеної в абзаці першому пп. 169. 4.1 п. 169,4 ст. 169 ПКУ, та відповідної кількості дітей.

Позивачка звернулася до відповідача з тим, щоб він переглянув виплату їй заробітної плати і повернув недораховану заробітну плату.

За результатами розгляду її звернення,03 березня 2015 року відповідач повідомив про перегляд нарахованої заробітної плати на утриманий прибутковий податок, та надання соціальної пільги і що,в результаті проведеного перерахунку невірно утриманого прибуткового податку, сума до повернення складає 3 721 грн.25 коп. а питання про Їх повернення вирішується.

До цього часу питання про повернення надоплаченої заробітної плати не вирішено, що вимусило позивачку звернутися до суду.

Згідно ст. 98 Закону України про працю-оплата праці працівників установ в організацій,що фінансуються з бюджету, здійснюються на підставі законів та інших нормативно-правових актів України,генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Судові витрати у справі підлягають розподілу згідно положень статті 88 ЦПК України,відповідно до якої, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

В даній справі ,документально підтверджені судові витрати позивачки за надання правової допомоги,квитанцією адвоката № 98 від 22.06.2015 року ,на загальну суму 987 грн.20 коп.,в т.ч.487 грн. за ведення справи в суді.

Вказані витрати підлягають відшкодуванню позивачці частково,з наступних підстав.

Як визначено ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» ,розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим рішенням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як убачається з матеріалів справи,позивачки адвокат Петрушанко О.Д. брала участь у судових засіданнях:

· 22.06.2015 року - 16 хв. (а. с. 27)

· 13.08.2015 року - 17 хв. (а. с.41-42)

Розмір мінімальної заробітної плати в Україні, за вказаний період становить 1 218 грн.

Таким чином сума компенсації витрат на правову допомогу становить- 488 грн. 65 коп.: ( 1218?40%) = 487 грн. 60 коп.- вартість за 1 годину : 60 хв. = 8,12 грн. за 1 хвилину =276грн.96 коп. за 33 хвилини участі адвоката в судовому засіданні + 500 гривень ,згідно розрахунку адвоката про надання правової допомоги, поза судовим засіданням,і всього=768 грн.96 коп.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позов задовольнити.

Стягнути з Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області - с. Лелюхівка, вул. Жовтнева, 18, Новосанжарського району Полтавської області (, р/р 0342, МФО 831019), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, недоплачену заробітну плату, яка виникла в результаті невірного застосування податкової соціальної пільги, в сумі 3 721 (три тисячі сімсот двадцять одна) грн. 25 коп.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі за надання правової допомоги адвоката в розмірі 768(сімсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд.

Суддя(підпис)

З оригіналом вірно:

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області В.М.Івко