справа № 619/2048/15-ц
провадження 2/619/1081/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2015 року Дергачівський районний суд
у складі: головуючого - судді Жорняк О.М.
за участю секретаря судового засідання Тютюник О. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: управління служб у справах дітей Київського району м. Харків про надання дитині дозволу на виїзд за кордон без згоди та супроводу батька, суд, -
ОСОБА_1 звернулась до Дергачівського районного суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: управління служб у справах дітей Київського району м. Харків про надання неповнолітній дитині ОСОБА_3 дозвіл на виїзд за кордон без згоди та супроводу батька.
В обгрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на то, що 27 листопада 2009 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції.
Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Сімейне життя не склалось, відповідач матеріально сімю не забезпечував, вихованням дитини не займався, ухилявся від виконання сімейних та батьківських обовязків, дитині належної уваги не приділяв.
18 листопада 2014 року шлюб офіційно було розірвано. Після розірвання шлюбу поведінка відповідача по відношенню до дитини не змінилася. Відповідач проживає окремо, доньку майже не відвідує, вихованням та станом здоровя не цікавився, аліменти не сплачував, додаткової матеріальної допомоги на лікування дитини не надавав. Дитина часто хворіє та потребує санаторно-курортне лікування за кордоном України. Для оздоровлення дитини вона має намір вивезти її за кордон.
Однак, отримати офіційну згоду відповідача на виїзд доньки за кордон не має можливості, у звязку з тим, що відповідач не має постійного місця проживання та місця реєстрації в Україні.
Для оформлення проїзних документів дитини потрібна письмова згода батька, проте позивач на теперішній час в категоричній формі відмовляється надати таку згоду. Своїми діями відповідач перешкоджає їй в нормальному вихованні та розвитку дитини, у звязку з чим вона і звернулась до суду з даним позовом. Підтвердити даний факт можуть свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, надала суду заяву, в якій свій позов підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати за її відсутністю з винесенням заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в засобах масової інформації, а саме: оголошення в газеті Слобідський край від 01 серпня 2015 року за № 91.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, 27 листопада 2009 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції.
Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серія І-ВЛ № 201272, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 1941.
Сімейне життя не склалось, відповідач матеріально сімю не забезпечував, вихованням дитини не займався, ухилявся від виконання сімейних та батьківських обовязків, дитині належної уваги не приділяв, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4, бабусі неповнолітньої ОСОБА_3 та ОСОБА_6, хрещеного батька дитини, згідно наданих заяв від 12.08.2015 року.
18 листопада 2014 року сторони розірвали шлюб, згідно рішення Київського районного суду м. Харкова.
Відповідач проживає окремо, вихованням та станом здоровя доньки не цікавиться, аліменти не сплачує, додаткової матеріальної допомоги на лікування дитини не надає. Дитина повністю знаходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою з Харківського приватного навчально-виховного комплексу «Старт-школа», де зазначено, що за весь період навчання дитиною займається тільки матір ОСОБА_1, яка також сплачує кошти за освітні послуги в розмірі 4500,00 гривень щомісячно.
Дитина часто хворіє та потребує санаторно-курортне лікування за кордоном України, у звязку з чим позивач просить надати дозвіл на видачу проїзного документу для виїзду за кордон дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно до частини 3 статті 313 (Право на свободу пересування) Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV в первинній та єдиній редакції на даний час (надалі - «ЦК») вбачається: «Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними».
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII в первинній та єдиній редакції на даний час (надалі - «Закон») вбачається: «За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду».
Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 в редакції станом на 16.10.2014 року (надалі - «Правила») вбачається: «виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску».
При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі ст. 313 ЦК України, п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, керуючись ст. ст. 10, 11 209, 212, 214, 215, 218, 224 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Надати дозвіл на виїзд за межі України громадянки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не досягла 16-річного віку, разом з матірю ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О. М. Жорняк