ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3719/15-ц
провадження № 2/753/3016/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова М.Л., при секретарі Стрільчук Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 20.02.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, 3 особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, посилаючись на те, що відповідач є його сином, в спірній квартирі відповідач не проживає тривалий час (більше ніж шість місяців), квартиру залишив добровільно; спірна квартира належить позивачеві та третім особам на праві спільної часткової власності.

Оскільки відповідач в квартирі не проживає, але залишається бути зареєстрованим за адресою спірної квартири, чим перешкоджає позивачу у повній мірі здійснювати свої права, як співвласника житла, місце фактичного проживання відповідача невідоме, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити; відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився повторно, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило; 3 особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилась, своєю заявою від 04.06.2015 року не заперечувала щодо задоволення позову (а.с.28); 3 особа - ОСОБА_5 в судовому засіданні просив позов задовольнити.

Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).

В судовому засіданні встановлено: згідно наданої копії свідоцтва про право власності на житло від 15.02.2000 року, виданого на підставі розпорядження Відділу приватизації державного житлового фонду Харківської районної державної адміністрації м. Києва від 15.02.2000 року №26675 (а.с.7), квартира АДРЕСА_1 є приватизованою на ім»я ОСОБА_2 (позивач), ОСОБА_4 (дружина позивача, 3 особа), ОСОБА_5 (син позивача, 3 особа), а також - на ім»я ОСОБА_6 (батько

ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_7 (мати позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_4), у рівних долях (а.с.7, 34. 35).

Квартира АДРЕСА_1 є двокімнатною, житловою площею 29,5 кв. м, загальною площею 53,1 кв. м (а.с.5-6).

Згідно довідки форми №3 від 26.12.2014 року - в квартирі №166 зареєстровані чотири особи - позивач ОСОБА_2, ОСОБА_4 (третя особа 1), ОСОБА_3 (відповідач), ОСОБА_5 (третя особа 2); відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в квартирі з 14.03.2000 року (а.с.10, 33).

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї та інших осіб.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї (колишнього члена сім"ї) без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як стверджує позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 постійно більше п»яти останніх років, належного відповідачеві майна в квартирі не має, квартиру він залишив добровільно і з того часу нею не цікавиться, ніяких витрат по утриманню житла відповідач не несе; жодних домовленостей або угод між відповідачем та співвласниками квартири - щодо користування спірною квартирою, не існувало та не укладалось.

Ствердження позивача ОСОБА_2 підтверджуються поясненнями 3-ої особи - ОСОБА_5, поясненнями 3-ої особи - ОСОБА_4, яка просила також позов задовольнити (а.с.28), заявою-актом ОСОБА_2 до ЖЕД-202 про не проживання відповідача ОСОБА_3 в квартирі за місцем його реєстрації, тощо (а.с.8).

Відповідачем ОСОБА_3 будь-яких заперечень по суті справи судові не надано.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тобто позов має бути задоволений.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218, 224-228 ЦПК України, на підставі ст. 150, 156 ЖК України, ст.16, 319, 321, 383 ч.1, 386, 391, 405 ч.2 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

За письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення.

За загальним правилом, а також у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення або з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Парамонов М.Л.