Справа № 296/5225/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Маслак В.П.,

за участю: секретаря судового засідання Стефанюк О.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, Корольовського Відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ, за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого просить визнати право власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 та звільнити дану квартиру з-під арешту, накладеного Корольовським відділом державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції згідно постанови про арешт майна боржника ВП 39369982 від 22.10.2014р.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 11.04.2012р. При здійсненні державної реєстрації права власності на дану квартиру з'ясовано, що існує обтяження у вигляді арешту за №7549378 від 03.11.2014р., що зареєстроване на підставі постанови Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про арешт майна боржника ВП 39369982 від 22.10.2014р.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представники відповідачів та третя особа в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. Представник відповідача - Житомирської міської ради просив розглядати справу без його участі.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно договору дарування частини квартири від 11.04.2012р. ОСОБА_3 передав безоплатно у власність ОСОБА_1 1/5 частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до виконавчого листа Корольовського районного суду м.Житомира від 26.06.2013р. по справі №296/3792/12ц за заявою стягувача ОСОБА_2 від 14.08.2013р. відкрито виконавче провадження №39369982 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 150000грн. боргу.

Згідно постанови головного державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ Файдова О.М. від 22.10.2014р. накладено арешт на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_3 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

Рішенням державного реєстратора від 17.04.2015р. №20759411 відмовлено ОСОБА_1 у реєстрації права власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 у зв'язку із арештом вказаного майна №7549378 від 03.11.2014р. на підставі постанови Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про арешт майна боржника ВП 39369982 від 22.10.2014р.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Зі змісту ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що у випадку незавершеного виконавчого провадження арешт з майна боржника знімається державним виконавцем за відповідним рішенням суду або за постановою начальника відповідного підрозділу державної виконавчої служби у передбачених цією ж статтею випадках.

Оскільки встановлено, що 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 належить не боржнику, а позивачу на підставі договору дарування від 11.04.2012р., й арешт на вказану частину квартири накладено згідно постанови Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ від 22.10.2014р., тобто після відчуження боржником частини квартири, суд позов задовольняє у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1.

Звільнити з - під арешту 1/5 частини квартири АДРЕСА_1, який був накладений на підставі постанови Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про арешт майна боржника від 22.10.2014р. ВП 39369982.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, 487,20грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. П. Маслак