Ухвала

іменем україни

25 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Колодійчука В.М., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на майно подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 05 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У груді 2006 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та на Ѕ частину земельної ділянки, що розташована на території садівницького кооперативу «Городищенський» Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за час перебування із відповідачем у шлюбі, ними було придбано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за відповідачем, крім того, у 1989 році відповідач, як член садівницького кооперативу «Городищенський» отримав земельну ділянку НОМЕР_1 площею 0, 09 га, яка на підставі рішення Городищенської сільської ради від 28 січня 1994 року № 79 передана йому у приватну власність.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 липня 2007 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та на Ѕ частину земельної ділянки НОМЕР_1, що розташована на території садівничого кооперативу «Городищенський» Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 05 грудня 2014 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 липня 2007 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, обґрунтовано вказав на те, що спірне майно не може бути спільною сумісною власністю подружжя, так як воно не було набуте за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, при цьому позивач не зверталась до суду із вимогами про встановлення факту проживання однією сім'єю із відповідачем без реєстрації шлюбу.

Таким чином, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не вбачає підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції та приходить до висновку, що воно ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, при цьому, відповідно до ст. 212 ЦПК України, апеляційним судом повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та положення ч.3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 05 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.М. Колодійчук

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська