Справа № 362/2898/15-ц
Провадження № 2/362/1829/15
У Х В А Л А

05 червня 2015 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, перевіривши який, приходжу до висновку, що його необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити також:

· зміст позовних вимог;

· ціну позову щодо вимог майнового характеру;

· виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

· зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, вимоги пункту другого прохальної частини заяви не є позовними по своїй суті, оскільки не стосується дій чи бездіяльності відповідача та не можуть бути до нього звернені, оскільки взагалі не є предметом спору між сторонами.

Зокрема, вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, про яке просить позивач у пункті другому прохальної частини позову, здійснюється судом в силу положень ЦПК України при постановлені рішення у справі та не потребує додаткового їх заявлення як позовних.

Також, необхідно уточнити і пункт перший прохальної частини заяви, оскільки за своїм змістом він суперечить суті викладеного у ньому прохання, а саме: позивач просить визнати за сторонами в рівних частках право власності на будівельні матеріали і, у той же час, просить це зробити у спосіб шляхом поділу незакінченого будівництвом будинку. Тобто, позивачу слід чітко і конкретно вказати: що саме він просить поділити будівельні матеріали чи недобудований будинок?

При цьому, формулювання позовних вимог: « … поділити … земельну ділянку за вказаною адресою», також є неконкретним та потребує уточнення, а тому позивачу необхідно конкретно і зрозуміло вказати, яку саме земельну ділянку вона просить поділити, вказавши її місцезнаходження, кадастровий номер, цільове призначення та за наявності інші ідентифікуючі данні такого обєкта нерухомого майна.

Отже, позивачу слід уточнити зміст позовних вимог в цій частині.

Крім того, викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у заяві вказано, що під час перебування у шлюбі сторонами спільно побудовано житловий будинок, який є приданий для проживання, але не введений в експлуатацію, проте, в порушення вимог пункту шостого частини другої статті 119 ЦПК України, не зазначено доказів, що підтверджують кожну з цих обставин.

Тобто, згідно із вимогами пункту шостого частини другої статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, а тому позивачу необхідно у новій редакції позовної заяви лише зазначити докази, що підтверджують зазначені ним у заяві обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

В порушення вимог частини пятої статті 119 ЦПК України, до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

До того ж, позивачем зазначено, що встановити дійсну вартість спірного майна станом на час подання даного позову неможливо, а тому позивач вважає за можливе сплатити суму судового збору у мінімальному розмірі, передбаченому законодавством.

Натомість, на переконання судді, вирішуючи питання щодо розміру судового збору за подачу до суду даного позову, слід виходити з наступного.

Пункт девятий частини першої статті 80 ЦПК України передбачає, що ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно із частиною другою статті 80 ЦПК України, якщо на момент предявлення позову встановити точну ціну спірного майна неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи, що предметом спору між сторонами є два обєкти нерухомого майна, а саме: незакінчений будівництвом будинок, який не введено в експлуатацію та земельна ділянка, що разом безумовно мають високу вартість у відношенні до встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати, приходжу до висновку, що розмір судового збору слід попередньо визначити в кількості трьох розмірів мінімальної заробітної плати, що цілком відповідає вартості спірного нерухомого майна, яке є предметом спору між сторонами.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір у максимальному розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір» для позовної заяви майнового характеру.

Серед іншого, окремо слід зауважити, що деякі із доданих до заяви письмових доказів (наприклад, додатки №№ 9 і 10) є надзвичайно неякісними фотокопіями та виконані у такий спосіб, що унеможливлює їх прочитання і дослідження змісту викладеної у них інформації, а саме: дрібний шрифт літер та темне фонове забарвлення документу.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали (ч. 1 ст. 121 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Повідомити про вказане позивача і надати йому строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання ним ухвали.

Відповідно до підпункту 1 (1) частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», попередньо розмір судового збору визначити в кількості трьох розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 3 654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Розяснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк він не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України або не сплатить суму судового збору, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя