АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/5849/15 Головуючий 1 інстанції - Богдан М.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді - Пилипчук Н.П.

суддів - Піддубного Р.М. Трішкової І.Ю.,

за участю секретаря - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 липня 2015 року по справі за заявою державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції про відстрочку виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі представник Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 липня 2015 року, якою відмовлено у надані відстрочки у виконанні рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 травня 2014 року. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на порушення судом норм процесуального права.

Судова колегія, вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з"явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 08 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 24250 грн. та судовий збір. В іншій частині позову відмовлено. Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 02.07.2014 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 травня 2014 року у частині відмови ОСОБА_1 у задоволені позову про стягнення 1/2 частини вартості автомобіля скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 37049,17 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Державний виконавець звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення, посилаючись на обставини, що утруднюють виконання рішення, а саме зазначив, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.05.2015 року, яке станом на 04.06.2015 року не набрало законної сили, за ОСОБА_3 визнано право власності на автомобіль, який зареєстровано за ОСОБА_1 Оскільки в виконавчому провадженні знаходяться два взаємовиключні рішення просить суд відстрочити виконання судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відстрочку виконання судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається представник ВДВС не є підставою для відстрочки виконання судового рішення в розумінні ст. 373 ЦПК України.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції, погоджується оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону та відповідають обставинам справи.

Згідно із ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Статтею 373 ЦПК України визначено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, за змістом положень ст. 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Разом із тим із матеріалів справи колегія суддів не вбачає виняткових обставин, які унеможливлюють виконання відповідачем судового рішення або ускладнюють його виконання та таких, що відповідно до вимог ст. 373 ЦПК України є підставами для відстрочки виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

Той факт, що не набрало законної сили судове рішення, яким за боржником визнано право власності на автомобіль, на який можливо звернути стягнення в ході виконання попередніх судових рішень, не є підставою для відстрочення виконання судового рішення.

Державний виконавець звертає увагу на те, що рішення судів суперечать одне одному та що під час їх виконання буде можливий залік зустрічних вимог, проте такі доводи не ґрунтуються на законі.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Так, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 травня 2014 року у незміненій частині та рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 02.07.2014 року набрали законної сили, не скасовані тому підлягають виконанню. Державний виконавець та апеляційний суд в межах цього апеляційного провадження не має процесуального права надавати оцінку відповідності цих рішень вимогам закону.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 травня 2014 року у незміненій частині та рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 02.07.2014 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 були стягнуті грошові кошти, в той час, як рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.05.2015 року визнано право власності на автомобіль. За таких обставин, твердження державного виконавця про однорідність вимог за цими рішеннями є помилковим.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 315-317,319,324, 376 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 липня 2015 року відхилити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: