АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,

Секретаря: Давньої Я.А.

З участю: представника ОСОБА_1- ОСОБА_2,

представників ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки та грошових коштів на утримання позивачки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки та грошових коштів на її утримання.

Посилалася на такі обставини.

05 березня 2014 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6

Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Спільне життя з відповідачем у неї не склалось. Він з вересня 2014 року проживає окремо.

В період її вагітності та і після народження дитини відповідач зовсім не цікавився їх життям, що не звільняє його від обов'язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально забезпечувати.

В добровільному порядку ОСОБА_6 не погоджується надавати матеріальну допомогу, а тому вона вважає, що і в подальшому він буде ухилятись від утримання дитини.

Усвідомлюючи свою відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання,

Провадж. №22-ц/794/1174/15 Головуючий у першій інстанції Чебан В.М.

Категорія: 48/50 Доповідач: Заводян К.І.

збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне отримувати відповідне грошове забезпечення від ОСОБА_6

Донька ОСОБА_7 знаходиться на її повному утриманні. Доходи ОСОБА_6 їй не відомі, однак інших дітей, а також непрацездатних батьків на утриманні у нього не має, він є працездатною особою, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться.

Просила стягнути з ОСОБА_6 на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до настання дитиною повноліття та грошових коштів у сумі 1000 гривень щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку.

В ході розгляду справи ОСОБА_1, подала заяву про збільшення позовних вимог. Просила стягнути з ОСОБА_6 аліменти в сумі 4000 гривень за період з лютого 2015 року по травень 2015 року включно.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07 липня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено стягувати:

аліменти з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 20 травня 2015 року до настання повноліття дитини;

аліменти з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 20 травня 2015 року до досягнення дитиною трирічного віку.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Звернуто до негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про стягнення з ОСОБА_6 на користь держави судового збору в сумі 243 грн.60 копійок..

ОСОБА_1, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_2, подала на рішення суду апеляційну скаргу.

Вважає, що суд неповно з'ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи. Судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Судом безпідставно відмовлено у стягненні аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом не було враховано, що відповідач отримує частину доходів в натурі та може утримувати доньку, сплачуючи аліменти на її утримання у розмірі 1000 гривень. Суд не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_9, яка пояснила, що щомісячні витрати на дитину складають близько 1500 гривень.

Вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Суд, постановивши стягувати з ОСОБА_6 на її утримання аліменти у

розмірі 1/8 частини його заробітку, позбавив її можливості утримувати взагалі грошові кошти від нього.

Суд безпідставно відмовив їй у стягненні аліментів за минулий час.

Судом порушено норми ст.3 Конвенції про права дитини.

Просила рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не убачається.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 05 березня 2014 року.

Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Спільне життя з відповідачем у позивачки не склалось. З вересня 2014 року відповідач проживає окремо.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих

норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_6 05 червня 2015 року прийнятий на посаду піцеола у ПП ОСОБА_10 із заробітною платою в сумі 1250 грн. на місяць(а.с.33-37). Наявність у ОСОБА_6 інших доходів позивачка не довела

Згідно част.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Суд з'ясував обставини справи, можливість ОСОБА_6 надавати утримання дружині, врахував часткову згоду відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини і дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) та в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішення суду відповідає встановленим обставинам справи, вимогам матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не убачається.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: