Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: Головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Шостої Одеської державної нотаріальної контори, Приморської райадміністрації Одеської міської ради, третя особа: Перша державна нотаріальна контора, Одеська міська рада, Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання розпоряджень недійсними, позбавлення прав на спадщину, визнання спадкоємцем, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

09 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Шостої Одеської державної нотаріальної контори, Приморської райадміністрації Одеської міської ради. Уточнивши свої позовні вимоги в процесі розгляду справи, позивач просив: визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 липня 1999 року, видане Шостою Одеською державною нотаріальною конторою ОСОБА_3 на 3/20 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 - недійсним (нікчемним); визнати свідоцтво про право власності на 3/20 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, видане ОСОБА_3 Приморською райадміністрацією виконкому Одеської міської ради від 26.07.2001 року № 56 на основі розпорядження Приморської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради від 24.07.2001 року № 701 замість свідоцтва про право на спадщину за законом від ІНФОРМАЦІЯ_2 - недійсним (нікчемним); визнати розпорядження Приморської райадміністрації виконкому Одеської міської ради від 16.03.2001 року № 220 «Про збереження самовільно улаштованих будівель» від 24.05.2001 року № 455 «Про затвердження акта державної технічної комісії про готовність до експлуатації тамбура і гаража» - дійсними, позбавити права на спадщину за законом від ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3; визнати єдиним спадкоємцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 і за спадковою трансмісією ОСОБА_2

Позивач посилався на те, що ОСОБА_5 фактично вступила в володіння та управління спадковим майном після смерті сина ОСОБА_4, оскільки проживала в ньому, сплачувала комунальні послуги тощо, тоді як її чоловік ОСОБА_3 шляхом обману ОСОБА_5 (шахрайських дій) оформив спадщину тільки на своє ім'я; через обман чоловіка та його брата не написала заяву про прийняття спадщини.

Представник відповідача участі у розгляді справи не приймав, просив справу розглянути за відсутності представника.

Представник Приморської райадміністрації Одеської міськради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлявся.

Третя особа: Перша Одеська державна нотаріальна контора просила справу розглянути за відсутності представника.

Треті особи: Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості, Одеська міська рада, участі у розгляді справи не приймали.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 29 жовтня 2015 року скасувати і ухвалити нове по суті позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині викладення мотивувальної частини, з наступних підстав.

За правилами ст. 309 ч.1 п.4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, що обґрунтовують викладені в позовній заяві обставини, а саме наявність підстав для скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності.

З висновками суду колегія суддів погоджується частково.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_2 від 06.08.1959 року. (а.с.6) Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 сторони від шлюбу мали сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.7) Останньому на праві власності належали 3/20 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. (а.с.8) Після смерті сина ІНФОРМАЦІЯ_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/20 частин житлового будинку № 34, що знаходиться в м. Одесі по вул. Леваневського отримав батько померлого ОСОБА_3 (а.с.13) За наданою позивачем копією спадкової справи з заявою про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_4 до нотаріальної контори звернувся тільки його батько ОСОБА_3, а дружина померлого ОСОБА_6 від належної їй частини спадщини відмовилась на користь батька - ОСОБА_3, натомість мати померлого ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась. (а.с.101-117) 26.07.2001 року у зв'язку з прибудовою тамбура та гаража на підставі розпорядження Приморської райадміністрації ОСОБА_3 отримав нове свідоцтво про право власності на 3/20 житлового будинку за вищевказаною адресою. (а.с.14-15) Визнано позивачем і вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, і були постійно зареєстровані в АДРЕСА_1.

02.10.2001 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів належну йому частину вищевказаного житлового будинку своїй дружині ОСОБА_5, а остання в свою чергу 16.04.2008р. склала заповіт на користь ОСОБА_3, а у разі його смерті на користь позивача ОСОБА_2. (а.с.16) ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер. (а.с.9) ІНФОРМАЦІЯ_5 померла його дружина ОСОБА_5.(а.с.10)

Після смерті ОСОБА_3 виявилось, що 11 лютого 2010 року ОСОБА_3 склав новий заповіт, у відповідності з яким належні йому 3/20 частини спірного будинку заповів своєму брату ОСОБА_7 Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2014 року за ОСОБА_7 визнано право власності на спадкове майно, а саме на 3/20 частини житлового будинку АДРЕСА_2 тобто на спірне нерухоме майно.

У відповідності зі ст.ст.1,34 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року з наст. змінами нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності; нотаріуси посвідчують правочини (договори, заповіти..), вживають заходи щодо охорони спадкового майна, видають свідоцтва про право на спадщину тощо. Повноваження нотаріуса щодо спадкового майна визначені главою 7 Закону України «Про нотаріат».

У відповідності зі ст. 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. За визначенням відповідач - це особа до якої звернена матеріально-правова вимога, оскільки саме вона оспорює, не визнає, порушує.. право позивача.

Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем спірного нерухомого майна є ОСОБА_7, який не визнає прав позивача на спадщину, що раніше належала сину померлого спадкодавця ОСОБА_4 і була успадкована ОСОБА_3 А тому саме ОСОБА_7 є правонаступником прав та обов'язків ОСОБА_3 щодо спірного спадкового майна та особою, до якої звернена матеріально-правова вимога позивача. Натомість Шоста Одеська державна нотаріальна контора спадкових прав позивача жодним чином не оспорює, а тільки в межах визначених законом здійснила дії по оформленню спадкових прав ОСОБА_3 Вимоги стосовно оформлення права власності спадкодавця Приморською райадміністрацією в 2001р. є похідними від спадкового спору, та у будь-якому випадку вимоги стосуються нерухомого майна, успадкованого ОСОБА_7, який участі у розгляді справи не приймав. А тому, колегія суддів прийшла до висновку, що позивачем неправильно визначено коло відповідачів у цій справі, оскільки спір стосується підставності успадкування ОСОБА_3 майна після смерті свого сина ОСОБА_4, спадкоємцем якого на теперішній час є ОСОБА_7

За ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно до Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляд справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.»

Вбачається, що позивач клопотання про заміну відповідача, залучення до участі у розгляді справи співвідповідача не заявляв, а тому йому у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з неправильним визначенням кола осіб, які мають відповідати за позовом. У зв'язку з зазначеним суд помилково вмотивував своє рішення ненаданням позивачем доказів, які обґрунтовують обставини викладені в позовній заяві. Відтак, колегія суддів погоджується з рішенням суду тільки в частині відмови позивачу у задоволенні позову, та в частині викладення описової частини рішення суду. За неправильності визначення кола відповідачів аналізувати правильність висновків суду щодо норм матеріального права та щодо доведеності позову, на що вказує позивач в апеляційній скарзі, неможливо. Рішення суду не перешкоджає позивачу подати позов до належного відповідача( відповідачів).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково, а рішення суду від 29 жовтня 2015 року - змінити в частині обґрунтування відмови позивачу у позові. А у решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2015 року змінити в частині обґрунтування відмови у позові.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: А.І.Дрішлюк Є.С.Сєвєрова