АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», треті особи: Представник уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Міністерство юстиції України про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», треті особи: Представник уповноваженого Верховної ради України з прав людини, Міністерство юстиції України про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів - повернуто позивачу для подання до належного суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною позовною заявою.

Як вбачається із змісту позовної заяви, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом саме до Шевченківського районного суду м. Києва посилаючись на положення ч. 5 ст. 110 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Звертаючись з позовом до суду, позивач вказала, що вона постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Повертаючи позовну заяву позивачу для подання до належного суду суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно вимог ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Також, відповідно до положень вищезазначеної статті Закону реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла, а довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - це документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи. Документами, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Суд вважав встановленим, що позивачем не долучено до позовних матеріалів належних документів, які б підтверджували його зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, в позовній заяві зазначено, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, що територіально не відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Згідно ч. 2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їх місцезнаходженням.

В даному випадку місцезнаходження відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» розташоване за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, тобто територіально не знаходиться в межах Шевченківського району міста Києва, тому згідно п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України суд повернув позовну заяву позивачу, оскільки справа не підсудна цьому суду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів та стягнення коштів.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

В обґрунтування пред'явлення позову до Шевченківського районного суду м. Києва позивачем зазначено, що ОСОБА_1 є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Разом із неповнолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, виїхала із місця свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_2, перемістившись в АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва, та стала на облік в органах соціального захисту населення, про що позивачу була видана довідка від 21 квітня 2015 року № .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 правомірно звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва відповідно до приписів ч. 5 ст. 110 ЦПК України.

Крім цього, довідка про переміщення позивача разом із неповнолітніми дітьми з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 21 квітня 2015 року № була подана до суду першої інстанції разом з додатками до позовної заяви, що підтверджується матеріалами позовної заяви.

Оскільки судом першої інстанції допущено порушення процесуального закону, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303,304,307,312,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року - скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: