Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Карпенко С.О.,

Касьяна О.П., Писаної Т.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про проведення перерахунку за кредитним договором, відшкодування моральної шкоди

за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 12 грудня 2013 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного із відповідачем кредитного договору № LVKBGA від 01 лютого 2008 року він отримав кредит у розмірі 67 500 грн зі сплатою процентів за користування ним розмірі 1, 34 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2 % від суми виданого кредиту в момент надання кредиту, а також винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0, 48 % річних від суми зарезервованих ресурсів. Додатком № 2 даного договору є графік погашення кредиту, з урахуванням якого він вносив платежі у більшому розмірі, ніж визначено цим графіком.

Разом з тим, залишок кредиту не змінюється, оскільки внесені ним платежі зараховуються на погашення процентів за кредитом, ставку за якими банком збільшено в односторонньому порядку.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_3 просив визнати дії банку щодо нарахування процентної ставки незаконними, зобов'язати банк здійснити перерахунок за кредитним договором та стягнути із відповідача 5000 грн на відшкодування завданої у зв'язку з цим моральної шкоди.

Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 12 грудня 2013 року позов задоволено частково. Визнано дії публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») щодо нарахування процентної ставки незаконними, зобов'язавши банк провести перерахунок за кредитним договором № LVKBGA від 01 лютого 2008 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 2000 (дві тисячі) грн відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції у частині задоволення позову та ухвалено нове рішення у цій частині. Визнано неправомірними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо збільшення процентної ставки за кредитним договором № LVKBGA від 01 лютого 2008 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, із 01 лютого 2009 року із 18, 12 % річних до 29, 52 % річних. Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок необхідних до сплати ОСОБА_3 сум з урахуванням процентної ставки 18, 12 % за період із 01 лютого 2009 року по даний час. В іншій частині позову відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Встановлено, що відповідно до укладеного із відповідачем кредитного договору № LVKBGA від 01 лютого 2008 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 67 500 грн зі сплатою процентів за користування ним розмірі 1, 34 % на місяць (16, 08 % річних) на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2 % від суми виданого кредиту в момент надання кредиту, а також винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0, 48 % річних від суми зарезервованих ресурсів.

Пунктом 2.3.1. договору було передбачено, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому Банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки Банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на яке збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США.

Банком в односторонньому порядку кілька разів було змінено процентну ставку за договором: 11 жовтня 2008 року із 16,08 % до 18,12 % річних, 01 лютого2009 року і з 18,12% до 29, 52% річних, 08 жовтня 2010 року зменшено із 29, 52% до 27, 52% річних.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1056-1> (в редакції станом на 01 лютого 2009 року), розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно роз'яснень, які містять узагальнення Верховним Судом України судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин, від 11 листопада 2011 року, беручи до уваги закріплений Конституцією України принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (ч. 1 ст. 58), усі рішення банку у будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку після 10 січня 2009 року є неправомірними (Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів); належним повідомленням боржника щодо підвищення процентної ставки за кредитом є спосіб, визначений сторонами у договорі. Банк має довести, що він повідомив боржника належним чином; неправомірною є зміна процентної ставки навіть у разі належного повідомлення, якщо договором чітко передбачено підписання в таких випадках додаткової угоди; потрібно також враховувати поведінку сторін після прийняття рішення банком щодо зміни процентної ставки, зважаючи на положення цивільного законодавства про укладення та зміну договору, зокрема: а) якщо боржник сплачує проценти за новою ставкою, то пропозицію слід вважати прийнятою і правочин вчиненим, враховуючи частини 2, 3 ст. 205 <nau://ukr/435-15|st205/>, ч. 2 ст. 642 ЦК <nau://ukr/435-15|st642/> (навіть за відсутності доказів про належне повідомлення боржника), оскільки фактичні дії свідчать про прийняття пропозиції.

Висновки про те, що одностороннє внесення змін до договору банком в частині збільшення процентної ставки із 18,12 % до 29,52 % річних з 01 лютого 2009 року є неправомірним, апеляційний суд мотивував тим, що відповідач не надав доказів належного повідомлення позивача про зміну процентної ставки із 18, 12 % до 29, 52 % річних. Посилання на докази, що свідчать про здачу листа-попередження від 31 грудня 2008 року № 20.1.3.2/6-34682 відповідачем на пошту, суд відхилив як такі, що не свідчать про його отримання позивачем за відсутності даних про вручення поштового відправлення.

Із такими висновками колегія суддів погоджується.

На адресу місця проживання ОСОБА_3, яка вказується у кредитному договорі - АДРЕСА_1, повідомлення про зміну процентної ставки банк не надсилав. Крім того, направлений за адресою місця реєстрації лист про підвищення ставки до 29, 52 % річних не містить конкретної підстави такого підвищення.

Апеляційний суд дослідив і поведінку позичальника після прийняття рішення банком щодо зміни процентної ставки, на підставі встановленого дійшов висновку про те, що внесення позивачем щомісячних платежів у більшому розмірі, ніж передбачають первинні умови кредитного договору, не свідчить про його згоду із підвищеним розміром процентної ставки, оскільки переплата мала місце й до такого підвищення, крім того, про збільшення ставки за кредитом ОСОБА_3 не був належним чином повідомлений.

Норми матеріального права судом застосовано правильно, порушень процесуального закону не вбачається.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

О.П. Касьян

Т.О. Писана