У Х В А Л А

05 серпня 2015 року суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Кузнецов Д.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частку домоволодіння № 167 по вул. Ракетній в м. Маріуполі та пропорційну цій частці земельну ділянку. Також нею було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила зобовязати нотаріуса Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 призупинити видачу спадщини на домоволодіння № 167 по вул. Ракетній в м. Маріуполі до ухвалення рішення суду та набрання ним законної сили. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що відповідач ОСОБА_2 має намір прийняти спадщину після смерті матері та залишити позивачку на вулиці, іншого житла у позивачки не має та іти їй не має куди.

Ознайомившись із вказаною заявою, вважаю, що в її задоволені слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За наведених положень ЦПК обовязковою умовою для забезпечення позову є та обставина, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести в подальшому до неможливості виконання рішення суду. В поданому позову позивачка просить визнати право власності на 1/2 частку домоволодіння №167 по вулиці Ракетній у м.Маріуполі і пропорційну частку земельної ділянки.

Позивач не обґрунтувала та не надала належних доказів, яким чином невжиття визначених нею заходів забезпечення позову можуть призвести до неможливості або утрудненню виконання рішення суду про визнання права власності, також вона не довела існування для себе ризиків з боку інших спадкоємців. Не було представлено жодних доказів відкриття спадкової справи саме у нотаріуса Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, так само як і вчинення будь-яких дій з боку інших осіб, або загроза її виселення цими особами. При цьому з заявленого позову не вбачається спору про виселення або вселення позивачки, а також загрози реалізації її можливого права власності на спірне житло.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вказані положення закону та обставини справи, суд вважає необґрунтованою та недоведеною подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову, у звязку із чим відмовляє в її задоволені.

Одночасно з цим, суд розяснює, що позивачка не позбавлена права повторно на будь-якій стадії розгляду справи звернутися до суду із заявою про забезпечення позову при наявності для цього обґрунтованих підстав.

Керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу може бути надана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський райсуд міста Маріуполя протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_6