Справа №461/531/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

27 липня 2015 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

при секретарі Підлужному Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського вкладу та відкшоування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», в якому просила стягнути з відповідача суму депозитного вкладу разом з відсотками в розмірі 5495,00 доларів США.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач покликається на те, що 09.12.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір-заяву №12835/370-13 про строковий банківський вклад (депозит), строком на один рік, на суму вкладу 5694,00 доларів США під 10,50% річних на строк по 14.12.2014 року, а відповідач зобовязався нарахувати впродовж дії договору відсотки та повернути суму вкладу. Крім того, 15.12.2014 року між сторонами було укладено договір-заяву №300131/147351/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) на один місяць у сумі 3000,00 доларів США під 10,0% річних, яким, на пропозицію банку, попередній договір було розділено на дві частини. Свої зобовязання за вищевказаним договором позивач виконав. Згідно п.6.Договору, після закінчення строку цього договору, вклад повертається вкладникові. По закінченню строку дії договору, позивач звернувся в Банк з вимогою про повернення вкладу та нарахованих процентів, однак відповідач грошові кошти повернув частково, а саме в сумі 800,00 доларів США, чим допустив істотне порушення умов договорів та норм чинного законодавства. Просила позов задовольнити та стягнути вказану заборгованість.

В ході судового розгляду справи, позивач уточнив позовні вимоги, згідно яких просить стягнути з відповідача суму депозитного вкладу за договором-заявою №12835/370-13 разом із відсотками в розмірі 3000,00 доларів США; за договором-заявою №300131/147351/1-14 2161,22 долар США; пеню в розмірі 3% від суми депозиту за кожен день прострочення поверення депозиту (згідно ч.5 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів"); суму інфляційних витрат та відшкодувати моральну шкоду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.12.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір-заявку №12835/370-13 про строковий банківський вклад (депозит), строком на один рік, на суму вкладу 5694,00 доларів США під 10,50% річних на строк по 14.12.2014 року, а відповідач зобовязався нарахувати впродовж дії договору відсотки та повернути суму вкладу.

09.12.2013 року, на виконання умов договору-заяви №12835/370-13, ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок у відділенні №1 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» філії «Західне РУ» грошові кошти в сумі 5694,00 доларів США, що підтверджується квитанцією №8 від 09.12.2013 року.

В подальшому, на пропозицію Банку, первинний договір-заяву було поділено на дві частини, а саме шляхом укладення 15.12.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» договору-заяви №300131/147351/1-14 про строковий банківський вклад (депозит), строком на один місяць, на суму вкладу 3000,00 доларів США під 10,0% річних.

Згідно п.6 вказаного Договору, після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.1 Основних умов.

Пунктом 5.1 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» передбачено, що у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення вкладу, кошти з строкового вкладного рахунку повертаються вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахунку на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія договору припиняється.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.12.2014 року та 15.01.2015 року ОСОБА_1 зверталась в Банк з заявою про повернення вкладу, згідно вищезгаданих договорів-заяв №12835/370-13 та №300131/147351/1-14, однак грошові кошти позивачу повернено в сумі 800,00 доларів США.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.1. ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (ч.2 ст.1060 ЦК України).

При цьому суд, бере до уваги правову позицію Верховного суду України, висловлену у постанові від 25.12.2013 року, згідно якої, відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК України, зобовязання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобовязання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобовязання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року, вклад (депозит) - це кошти у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно з п. 1.6. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 516 від 03.12.2003 року, банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті.

Згідно п.п.10 п.6 Постанови Правління Національного банку України №160 від 03.03.2015 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», уповноважені банки зобовязані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних і депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач належним чином не виконав умови договору банківського вкладу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині повернення суми вкладу, пені в розмірі 3% від суми депозиту за кожен день прострочення поверення депозиту (згідно ч.5 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів"), та інфляційні витрати слід задовольнити.

Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором чи законом (зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди). Однак відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах договором банківського вкладу не передбачено. Не містять такого виду відповідальності за неналежне виконання цього договору норми гл.71, ст.625 ЦК, Закону України «Про банки і банківську діяльність»; не доведено наявність підстав для відшкодування моральної шкоди і відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів».

За змістом п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» право споживачів на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), виникає у випадках, передбачених законом.

Таким чином, моральна шкода, яка заподіяна споживачу, виплачується на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» лише у разі, якщо така шкода заподіяна внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції). Положення ст.1167 ЦК України щодо підстав відповідальності за завдану моральну шкоду поширюються на недоговірні правовідносини.

З урахуванням наведеного, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково стягнувши суму вкладу, відсотків за договором, пеню в розмірі 3% від суми депозиту за кожен день прострочення поверення депозиту (згідно ч.5 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів"), та інфляційні витрати, в решті задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. .11, 192, 526, 527, 530, 599, 611, 625, 1058, 1060, 1061, суд ,-

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу (депозиту) з врахуванням відсотків за договором-заявою №12835/370-13 в розмірі 2161,22 долар США, заборгованість по відсотках у розмірі 139,89 доларів США, пеню 14588,23 доларів США, інфляційні витрати в сумі 39,97 доларів США; за договором-заявою №300131/147351/1-14 в розмірі 3158,63 доларів США; заборгованість по відсотках у розмірі 158,63 доларів США, пеню 17370,00 доларів США, інфляційні витрати в сумі 47,59 доларів США.

В решті задоволення позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.Р.Волоско.