Справа № 2/359/1043/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

11 серпня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки і піклування Бориспільської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа орган опіки і піклування Бориспільської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що з 09 липня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 Від вказаного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Через сварки відносини у подружжя погіршилися. З січня 2015 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують у зв'язку з чим ОСОБА_1 просив розірвати шлюб. Також позивач вказав, що відразу після народження дитини дружина захворіла на психічне захворювання. Вона почала вести себе неадекватно, дивно поводилася, не проявляла належного піклування про дитину, не годувала його. У зв'язку з хворобою відповідач тричі стаціонарно лікувалася у психіатричних закладах, проте хвороба прогресує. Тому, ОСОБА_1 вважає, що хвороба відповідачки може негативно вплинути не лише на здоров'я, а й на життя дитини, оскільки під час її загострення, остання не може цілком усвідомлювати значення своїх дій та їх контролювати. З цієї підстави просить визначити місце проживання дитини разом з ним.

Відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання сина ОСОБА_3 разом з нею. Позов обґрунтувала тим, що після народження дитини вона потрапила до Київської міської психіатричної лікарні ім. Павлова із діагнозом післяродовий психоз, у якій знаходилась до 15 грудня 2011 року. Після пологів чоловік її не підтримував морально та не надавав ніякої підтримки. У подальшому коли вона перебувала у психіатричних закладах позивач її не відвідував та не дзвонив, а коли вона сама телефонувала йому, він їй грубо відповідав. З цих підстав просила розірвати шлюб між ними. Також відповідачка зазначила, що сім'я її чоловіка не благонадійна, а вона має кращі умови для проживання, тому просить визначити місце проживання дитини з нею у АДРЕСА_2

Ухвалою судді до участі у справі в якості третьої особи залучено службу у справах дітей виконавчого комітету Бориспільської міської ради.

Позивач та його представник ОСОБА_4 первісний позов підтримали, проти задоволення зустрічного позову у частині розірвання шлюбу не заперечували. В іншій частині зустрічного позову заперечували з підстав необґрунтованості. Відповідач та її представник ОСОБА_5 щодо первісного позову заперечували та просили задовольнити зустрічний позов.

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Бориспільської міської ради ОСОБА_6 пояснила у судовому засіданні, що питання щодо визначення місця проживання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, розглядалось на засіданні служби у справах дітей. Дійсно, як правило, служба у справах дітей рекомендує визначати місце проживання малолітніх дітей разом з матір'ю. Проте, врахувавши у сукупності всі обставини у даному випадку, зокрема особливо ту обставину, що ОСОБА_2 має психічний розлад, рекомендовано визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_7 з його батьком, ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, щодо обґрунтованості первісного позову, який підлягає задоволенню у повному обсязі та необхідності часткового задоволення зустрічного позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 09 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження (а.с.4,5).

З січня 2015 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Вказані обставини не заперечуються сторонами, а тому за правилами ч.1 ст.61 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки.

Встановлено, що сторони не можуть жити однією сім'єю, відновлювати відносини не бажають. Вказане свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні.

Зважаючи на це, первісний та зустрічний позов у частині щодо розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Задовольняючи первісний позов щодо визначення місця проживання дитини з батьком ОСОБА_1 та відмовляючи у задоволенні аналогічної позовної вимоги зустрічного позову у цій частині суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З січня 2015 року сторони проживають окремо. Відповідачка проживає разом з своїми батьками у Бориспільському районі, с. Вороньків, де й мешкає на даний час. Після переїзду відповідачки до батьків малолітній ОСОБА_7 залишився проживати разом з батьком у м. Києві, де він відвідував дитячий садочок, що підтверджується довідкою, наданою ДНЗ (ясла-садок) №776 Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 24 квітня 2015 року (а.с.61) та визнається відповідачем.

Зі змісту даної довідки вбачається, що дитина завжди охайна, доглянута, приводить та забирає дитину постійно батько ОСОБА_1

На даний час дитина проживає разом з батьком у АДРЕСА_1. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно №9529 від 31 липня 2006 року ОСОБА_1 належить на праві власності ? частина квартири АДРЕСА_1 (а.с.57).

ОСОБА_1 утримує малолітнього сина, створив для нього всі умови для життя, розвитку та відпочинку. Позивач працює в ПрАТ «Авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України» на посаді авіаційного техніка з приладів та електроустаткування відділу оперативного технічного обслуговування дирекції з технічного обслуговування. З характеристики з місця роботи ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони: зарекомендував себе як відповідальний, старанний, акуратний працівник, шкідливих звичок не має, має позмінний графік роботи, відряджень не має (а.с.60). Його середньомісячний заробіток становить 12791 гривень 60 копійок, що підтверджується довідкою ПрАТ «Авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України» №247 від 15 квітня 2015 року (а.с.56).

В свою чергу, ОСОБА_2 по місцю проживання також характеризується з позитивної сторони. З характеристики, наданої на її ім'я, в.о. сільського голови ОСОБА_8, відповідач проживає в с. Вороньків Бориспільського району з 2005 року. Завжди скромна, вихована, хороша господиня, спритними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, забезпечує малолітнього сина всім необхідним (а.с.105).

Відповідач ОСОБА_2 працює в територіальному центрі соціального обслуговування Шевченківського району м. Києва на посаді фахівець-бухгалтер (а.с.31). При цьому розмір її заробітної плати за період з квітня по липень 2015 року становить 9715 гривень 32 копійки (а.с.103).

За спільною домовленістю між сторонами батько у визначеним час привозить дитину до матері, а потім забирає.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відповідачку охарактеризували виключно з позитивної сторони як гарну матір, яка постійно піклується про свого сина. Вона завжди приділяє йому достатньої уваги, дитина охайна, нагодована, вдягнена у одяг по сезону. Завжди цікавиться у знайомих як правильно виховувати дитину. Вказані свідки також повідомили, що між сторонами по справі, за час їхнього спільного подружнього проживання, інколи виникали конфлікти, які в основному були пов'язані із тим, що позивач завжди намагався відстояти свою точку зору і дружині у цьому не поступався. Характеризували позивача як непоганого батька.

Допитані свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 повідомили, що знають сторони протягом тривалого часу. Про позивача повідомили, що він взагалі не вживає алкогольних напоїв, не палить та веде здоровий спосіб життя. Він дуже чекав на сина, дитина є бажаною. Після пологів відповідачка потрапила на стаціонарне лікування у зв'язку з чим позивач взяв повну опіку над дитиною на себе. У цьому йому допомагали родичі. Він постійно приділяє час психологічному та фізичному розвитку дитини. У періоди лікування матері дитина завжди перебувала разом із батьком, у зв'язку з чим у них виник стійкий психологічний контакт. Дитина більш прив'язана до батька ніж до матері. Відносно відповідачки повідомили, що вона також непогана матір, проте дитину вони бачили більше з батьком.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У відповідності до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Із дослідженої судом медичної документації щодо стану здоров'я ОСОБА_2 вбачається, що вона страждає на психічне захворювання: «Шизофренія параноїдна, форма - епізодичний тип перебігу, галюциногенно-параноїдальний синдром» у зв'язку з чим з 2013 року стоїть на обліку у лікаря-психіатра (а.с.40-45).

Судом встановлено, і дані обставини не заперечуються сторонами, після народження дитини відповідач була госпіталізована до Київської міської психіатричної лікарні ім. Павлова, у якій знаходилась із 17 листопада 2011 року по 15 грудня 2011 року. У подальшому вона ще двічі лікувалася у вказаному психіатричному закладі, а саме з 17 квітня 2013 року по 03 червня 2013 року та 21 лютого 2015 року по 31 березня 2015 року рік (а.с.28-29,42) з діагнозом шизофренія параноїдна, форма - епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом. Виписана з лікарні у супроводі матері.

Відповідно до положення ч.2 ст.161 СК України суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач має стабільний середньомісячний дохід у розмірі 12791 гривень 60 копійок. При цьому розмір заробітної плати ОСОБА_2 становить близько 2427 гривень 83 копійок.

До того ж, ОСОБА_2 проживає разом з своїми батьками, що підтверджується випискою з домової книги по склад сім'ї (а.с.89). Власного житла ОСОБА_2 не має.

Крім того, орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради надав висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №326 від 22 червня 2015 року про те, що місце проживання малолітнього ОСОБА_7 рекомендовано визначити разом з його батьком ОСОБА_1 (а.с.54).

З огляду на ці обставини в сукупності суд вважає, що належить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_7 разом з батьком ОСОБА_1

У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що позовні вимоги за первісним позовом задоволені у повному обсязі, а зустрічний позов задоволено частково, тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.24, ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112, ст.160, ч.1 та ч.2 ст.161 СК України, ст.ст.8, 10, 57, 60, ч.1 ст.61, ч.1 ст.88, ст.ст.209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 09 липня 2010 року відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції, актовий запис 243 - розірвати.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_7 2011 року народження з батьком ОСОБА_1.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя В.В.Журавський