У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Оніпко О.В., Шимківа С.С.

Секретар судового засідання Шептицька С.С.

З участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду від 07 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на дитину та стягнення аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаними позовними вимогами.

В травні 2015 року ОСОБА_1 пред"явила в суді зустрічний позов до ОСОБА_3 про підвищення розміру аліментів на дитину у зв"язку із зміною матеріального та фізичного стану.

Рішенням Рівненського міського суду від 07 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на підставі договору про сплату аліментів на дитину від 06 серпня 2009 року та рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 лютого 2011 року на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частини прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку до 600гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на дитину та стягнення аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття - задоволено частково.

Відмовлено ОСОБА_1 в збільшенні розміру аліментів, які сплачує ОСОБА_3, відповідно до рішення Рівненського міського суду від 03 лютого 2011 року за безпідставністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600гривень щомісячно, за весь період до досягнення дитиною повноліття, що становить 50400гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 в прибуток держави 504гривні судового збору.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилається на необ"єктивність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм процесуального права, що призвело до неповного з"ясування обставин, що мають значення для справи.

ОСОБА_1 документально довела свої позовні вимоги, тоді як ОСОБА_3 не надав доказів про його фактичні доходи, як суб"акта підприємницької діяльності.

Висновки суду про те, що ОСОБА_3 має скрутне матеріальне становище, є неправильними та необґрунтованими.

Платник аліментів оформив документи для виїзду на постійне місце проживання за кордон в Ізраїль, вважає, що там він буде отримувати більший дохід, а її дитина більший розмір аліментів.

На даний час їхній син ОСОБА_4 проживає і навчається за кордоном зі згоди батька, його потреби зросли і зросли витрати на навчання та лікування, оскільки він має проблеми зі здоров"ям.

Вказує, що відповідно до ч. 4 ст. 181 СК України, у разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне місце проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тобто до досягнення дитиною повноліття.

Так, як Україна та Ізраїль входять до переліку країн, які підписали Конвенцію „Про стягнення аліментів за кордоном", що надає можливість і надалі отримувати аліменти від відповідача в період його проживання та роботи за кордоном, не має необхідності на даний момент стягувати з ОСОБА_3 всю суму аліментів.

Так, як на даний момент ОСОБА_3 вже оформив документи на виїзд на постійне місце проживання в Ізраїль і надалі буде проживати та працювати за кордоном та отримувати дохід в іноземній валюті, вважає за справедливе не прив"язувати суму сплачуваних ним аліментів до фіксованої суми в гривнях, так-як дані дії порушуватимуть права її дитини на отримання належного утримання від свого батька.

Посилаючись на наведене, просила оскаржуване рішення скасувати, задовольнити її зустрічні позовні вимоги змінивши розмір сплачуваних відповідачем ОСОБА_3 аліментів з 1/2 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України „Про прожитковий мінімум", які він сплачує відповідно до рішення Рівненського міського суду від 03 лютого 2011 року на 1/4 частину його заробітку (доходу), які він буде отримувати в країні свого постійного проживання, але не менше ніж 50% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку в країні постійного проживання відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а у випадку навчання у вищому навчальному закладі до 23 років.

Колегія суддів, заслухавши доповідача доводи та заперечення представників сторін у межах апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду дійшла висновку про її відхилення з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2003 року по 26 жовтня 2009 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який у даний час проживає разом із матір"ю ОСОБА_1 в Іспанії.

06 серпня 2009 року сторони уклали між собою договір про сплату аліментів на дитину.

Відповідно до п. 1.2 умов цього договору ОСОБА_3 зобов"язався сплачувати аліменти на дитину у розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісчно та брати участь у додаткових витратах на дттину та навчанні дитини.

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом змешено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров"я когось із них.

Рішенням Рівненського міського суду від 03 лютого 2011 року задоволено позов ОСОБА_3 і розмір аліментів, який він сплачував по договору було зменшено до 50% пожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

З наданих представником позивача доказів вбачається, що ОСОБА_3 з лютого 2015 року припинив свою підприємницьку діяльність і на даний час не працює. На утриманні має непрацездатних батьків, дружину від другого шлюбу та неповнолітню дитину. Його батько ОСОБА_6 має онкологічне захворювання (а.с.14).

За таких обставин, суд першої інстанції обгрунтовано врахувавши погіршення матеріального становища та зміну сімейного становища платника аліментів , зменшив їхній розмір до 600гривень на місяць.

Враховуючи наміри позивача, які він підтримав у судовому засіданні на виїзд на постійне місце прожиівання до Ізрайлю, суд частково задовольнив ці вимоги відповідачки, на підставі ч. 4 ст. 181 СК України відповідно до якої, у разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та стягнув одноразово на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 одноразово 50400гривень.

Відмову представника відповідача від цих вимог, колегія суддів не прийнмає до уваги оскільки, вважає її таккою, що порушує права та інтереси неповнолітньої дитини.

Виходячи з наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена сторонами в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів починаючи з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.М.Собіна

Судді: О.В.Оніпко

С.С.Шимків