АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/2213/15 Головуючий І-ої інстанції - Гаврилюк С.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого : Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : Шевченко Н.Ф.,

Івах А.П.,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 січня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 24.07.08 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № CL506-706/128/2008. Згідно з кредитним договором, а також на підставі кредитної заявки ОСОБА_3 від 24.07.08 р. банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі 29000 доларів США. ОСОБА_3, в свою чергу зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитних договорах, а також сплатити відповідну плату за користування гредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором. 10 грудня 2010 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № Х506-706/128/2008 від 24.07.08 року. До ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника по вищевказаному договору. 24.07.2008 року, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № CL506-706/128/2008, банк і відповідач уклали договір застави № PCL-706/128/. Згідно з Договором застави, ОСОБА_3 надав в заставу автомобіль Mitsubishi Pajero Sport 3.0, реєстраційний номер НОМЕР_4, рік випуску - 2008, колір - чорний, кузов № НОМЕР_1, тип - легковий універсал-В, що належить відповідачу на праві власності, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5, видане ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків, 23.07.2008 року.

11.12.2013 року заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова було задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг України» стягнуто з ОСОБА_3 та користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CL506-706/128/2008 від 24.07.08 року в розмірі 1002945,10 грн. Оскільки вказане судове рішення не виконано, позивач, посилаючись на вимоги, передбачені ст.ст.589,590,625, ч.2 ст. 1050. ч.2 ст. 1054 ЦK України, п.6.2 , п.6.4 вказаного вище договору застави, Закон України «Про заставу» та Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», просить в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 1002945,10 грн. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль Mitsubishi Рajero Sport 3.0, реєстраційний номер НОМЕР_4, рік випуску - 2008, колір - чорний, кузов № НОМЕР_2, тип - легковий універсал-В, що належить відповідачу на праві власності, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5, видане ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків, 23.07.2008 року, шляхом визнання за позивачем права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету застави з наданням всіх повноважень продавця та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 3654 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним заочним рішенням суду 1 інстанції директор ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що оскаржуване заочне рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати заочне рішення суду 1 інстанції та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що вимоги позивача ТОВ «ОТП Факторинг» про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CL506-706/128/2008 у розмірі 1002945грн. 10 коп., пред'явлені після задоволеного 11 грудня 2013 року судовим рішенням позову щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» заборгованості за договором кредиту у сумі 1002945 грн. 10коп., за відсутності доказів щодо невиконання вказаного судового рішення, що є подвійним стягненням заборгованості на користь кредитора.

Проте, судова колегія не погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Так, судовим розглядом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що відповідно до укладеного між позивачем ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_3 24 липня 2008 року договору № CL506-706/128/2008 відповідач отримав кредит в розмірі 29000доларів США.

24 липня 2008 року, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № CL506-706/128/2008 сторони уклали договір застави № РСL-706/128, згідно із яким ОСОБА_3 надав в заставу автомобіль Mitsubishi Pajero Sport 3.0, реєстраційний номер НОМЕР_4, рік випуску - 2008, колір - чорний, кузов № НОМЕР_1, тип - легковий універсал-В, що належить відповідачу на праві власності, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5, видане ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків, 23.07.2008 року.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про заставу» застава є способом забезпечення зобов'язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу»).

10 грудня 2010 року за укладеним договором купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняла на себе зобов'язання за вказаним вище кредитним договором від 24 липня 2008 року , а отже, до останнього перейшли всі права ПАТ «ОТП Факторинг» щодо права вимоги до боржника ОСОБА_3 за кредитним договором № CL506-706/128/2008.

Нормами ст. ст. 610 - 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають передбачені законом або договором наслідки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Згідно зі ст. 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Матеріали справи також свідчать про те, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова було задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № CL506-706/128/2008 від 24 липня 2008 року в розмірі 1002945 грн. 10 коп.

10 грудня 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було отримано виконавчі листи на виконання вказаного рішення суду.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 грудня 2013 року не виконане, що підтверджується відповіддю Ленінського ВДВС Харківського МУЮ від 23 липня 2015 року за вих. № 14814, в якій зазначено, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу знаходиться на виконанні у ДВС та кошти від ОСОБА_3 на виконання рішення суду не надходили та витягом з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 27 липня 2015 року, з якого вбачається, що виконавчий документ не виконано та він знаходиться на виконанні у Ленінському ВДВС Харківського МУЮ.

Таки чином, заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № CL506-706/128/2008 від 24 липня 2008 на разі не погашена.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

В ч.2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаних сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В абз.1, 2 п.17 роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що зобов'язання припиняються з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені в ст.ст. 599-601 ,604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишаються невиконаними належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК України.

Таким чином, вказані обставини справи та вимоги норм матеріального права свідчать про наявність у позивача права на вимогу щодо відповідальності відповідача перед позивачем у зв'язку з невиконанням ним грошового зобов'язання.

За таких обставин, відповідно до п.п. 3 та 4 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалено судом першої інстанції з порушенням вказаних норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319, 324 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 січня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CL506-706/128/2008 від 24.07.2008року - в розмірі 1 002 945,10 грн. звернути стягнення на предмет застави: Mitsubishi Pajero Sport 3.0, реєстраційний номер НОМЕР_4, рік випуску - 2008, колір - чорний, кузов НОМЕР_1, тип - легковий універсал - В, що належить на праві власності, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5, видане ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків, 23.07.2008року, шляхом визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, ) права продажу будь-якій особі - покупцеві предмету застави, з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на автомобіль, отримання будь-яких документів, довідок, витягів з реєстру прав власності, в органах ДАЇ України, нотаріату, інших органах та установах, зняття автомобілю з обліку, укладення та підписання договору купівлі-продажу, тощо)

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -