Справа № 202/6914/15-ц
Провадження № 2/202/4393/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 грудня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Мороза В.П.

при секретареві - Овечко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6), ОСОБА_7, ОСОБА_8 про вселення та визначення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 (який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6), ОСОБА_7, ОСОБА_8 про вселення та визначення порядку користування квартирою.

В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивачі посилалися на те, що позивачу ОСОБА_1 належить 1/6 частина квартири № 9, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Косіора, № 29-а в м. Дніпропетровську. Однак, відповідачі чинять перешкоди в користуванні спірною квартирою, оскільки вони в ній проживають.

На підставі викладеного позивачі просили суд вселити ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_2 у квартиру № 9, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Косіора, 29-а; встановити порядок користування квартирою та підсобними приміщеннями (кухнею, коридором, ванною кімнатою, туалетом) виділивши позивачам кімнату № 5 площею 10,7 кв.м.

Представник позивачів у судовому засіданні позов підтримав, на його задоволенні наполягав, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання зявився, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити задоволенні позовних вимог. Інші відповідачі у судове засідання не з?явилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, суду надали письмові заперечення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2015 року по цивільній справі № 202/5676/15-ц за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_9, Дніпропетровська міська рада, Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення часток у спільній сумісній власності, позовні вимоги задоволено частково, а саме: визначено частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_8 в розмірі 1/6 частини, ОСОБА_9 в розмірі 4/6 частини, ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини.

Згідно договору дарування 5/6 частки житлової квартири, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 02.12.2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1234 ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_3 5/6 частки житлової квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 є власником 1/6 частини квартири № 9, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Косіора, № 29-а, однак відповідачі чинять йому перешкоди в користуванні спірною квартири.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позовні вимоги в частині вселення дружини позивача (співпозивача по справі) ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а інших доказів на їх підтвердження не надано. Крім того, в судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що між ними існують неприязні взаємовідносини. Також з урахуванням санітарних норм, що передбаченні законодавством, не можливо встановити порядок користування квартирою з урахуванням різнополих осіб, що в ній проживають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача ОСОБА_1, оскільки відповідно до платіжного доручення саме ним було сплачено судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6), ОСОБА_7, ОСОБА_8 про вселення та визначення порядку користування квартирою задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартиру № 9, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Косіора, 29-а.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 судовий збір на користь ОСОБА_1 у розмірі 487,20 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6), ОСОБА_7, ОСОБА_8 про вселення та визначення порядку користування квартирою відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.П. Мороз