Номер провадження: 22-ц/785/5682/15
Головуючий у першій інстанції Семенов О. А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Павлючук Ю.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 05 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Іллічівської міської ради, Виконавчого комітету Іллічівської міської ради, треті особи ОСОБА_4, Житлово-будівельний кооператив «Іллічівський портовик-4» про усунення порушення права власності (користування) та знос прибудови, визнання недійсними рішень, свідоцтва про право власності, акту готовності об'єкту до експлуатації, договорів оренди землі,

в с т а н о в и л а:

Уточнивши вимоги, ОСОБА_2 просила визнати недійсним рішення Іллічівської міської ради Одеської області № 254-V від 27.06.2007 року; визнати недійсним рішення Іллічівської міської ради Одеської області №77/1-VI від 10.06.2011 року; визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру на ім'я ОСОБА_3 від 10.11.2009 року №32579, що видано виконавчим комітетом Іллічівської міської ради; визнати недійсним акт готовності об'єкту до експлуатації від 18.09.2009 року № 882; усунути порушення права власності (користування) на квартиру АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_3 шляхом зносу прибудови до квартири АДРЕСА_2, а саме приміщення №1, площею 17,7 кв.м., приміщення №4, площею 17,8 кв.м.; усунути порушення права користування земельною ділянкою площею 0,0025 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована біля будинку АДРЕСА_1, з боку ОСОБА_3 шляхом зносу прибудови до квартири АДРЕСА_2, а саме приміщення №1, площею 17,7 кв.м., приміщення №4, площею 17,8 кв.м.; визнати недійсним договір оренди землі від 16.12.2008 року, укладений між Іллічівською міською радою та ОСОБА_3 зареєстрований у Одеській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19.12.2008 року за №40; визнати недійсним договір оренди землі від 26.08.2011 року, укладений між Іллічівською міською радою та ОСОБА_3, зареєстрований у відділі Держкомзему у м. Іллічівську Одеської області 03.11.2011 року за № 00180.

В обґрунтування позову посилалась на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_3 є власницею квартири поверхом нижче, самочинно збудувала прибудову до квартири, чим порушила її права.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 05.05.2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсним рішення Іллічівської міської ради Одеської області від 27.06.2007 року №254-V «Про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки», в решті вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині відмови у задоволенні її позову скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням виконкому Іллічівської міської ради від 25.02.1999 року № 101 передано у постійне користування кооперативу земельну ділянку площею 0,16 га фактично зайняту будинком АДРЕСА_1 (т.2,а.с.35).

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири №24, розташованої на другому поверсі в будинку АДРЕСА_1 (т.1,а.с.11,12,13).

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 29.11.2006 року та рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 25.12.2006 року (т.2,а.с.11.12).

До квартири ОСОБА_3 здійснено прибудову, будівництво якої розпочиналось як самочинне (т.1 а.с.94), 04.08.2006 року вона зверталася із заявою до правління ЖБК про отримання дозволу на будівництво прибудови до власної квартири (т.1.а.с.39).

Щодо збудованої будівлі 16.11.2006 року №187 складався висновок спеціаліста, а 21.12.2006 року №211 висновок експерта, за якими прибудова до квартири АДРЕСА_2 за задовільним станом відповідає вимогам БНП щодо належного технічного стану, несучій здатності, наявності освітлення, за наявністю інженерного обладнання, за типом підлоги, за лінійними розмірами, за ступенем пожежостійкості, за складом приміщень тощо, не відповідає нормативно-технічним вимогам лише за відсутністю проектної документації і відповідних погоджень; за висотою приміщень (т.2,а.с.18-24).

За технічним висновком від 23.03.2015 року спірна прибудова відповідає БНП, додатково не відповідає лише вимогам щодо погіршення умов природного освітлення приміщення кухні та жилої кімнати квартири №21; відстань від фундаменту прибудови до існуючих інженерних мереж складає менше 3-х метрів; будівництво прибудови створено без врахування сейсмічності району; стіни прибудови не відповідають мінімально допустимому значенню опору теплопередачі (т.3.а.с.239-263) .

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25.12.2006 року за ОСОБА_3 було визнано право власності на прибудову до квартири АДРЕСА_2 (приміщення № 4, площею 17,6 кв.м., приміщення (підвал) №1, площею 17,7 кв.м. (т.1,а.с.85-87), в подальшому воно було скасоване ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.05.2007 року (т.2,а.с.107-108,111-112,113).

05.05.2007 року ОСОБА_3 зверталася із заявою до правління Кооперативу за дозволом на оформлення в оренду земельної ділянки під прибудовою до квартири (т.3,а.с.91).

23.05.2007 року ОСОБА_3 зверталася до Іллічівського міського голови із заявою про отриманням дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки під вказаною прибудовою (т.3,а.с.18).

Рішенням Іллічівської міської ради Одеської області від 27.06.2007 року №254-V «Про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки» ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0025 га під існуючою житловою прибудовою до її квартири, як власнику прибудови (т.3,а.с.26).

Рішенням Іллічівської міської ради від 25.07.2008 року № 456/23-V затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 в короткострокову оренду під існуючою житловою прибудовою до її квартири (т.З.а.с.64).

16.12.2008 року між Іллічівською міською радою та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки, площею 0,0025 га, під існуючою житловою прибудовою до квартири №21, терміном на три роки, до 25.07.2011 року (т.1.а.с.141-147).

18.09.2009 року складено акт готовності об'єкту до експлуатації за №882, проектна документація затверджена рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25.12.2006 року (т.3,а.с.113-115).

На підставі цього акту Інспекцією ДАБК в Одеській області видано свідоцтво про відповідність збудованого об'єкту проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм та правил реконструкція квартири №21, загальною площею 78,30 кв.м., з будівництвом прибудови з підвалом від 18.09.2009 року № 15000882 (т.3,а.с.181).

10.11.2009 року Виконавчим комітетом Іллічівської міської ради за № 32579 ОСОБА_3 видане Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 з врахуванням прибудови, як на об'єкт в цілому (т.3,а.с.188).

Рішенням Іллічівської міської ради від 10.06.2011 року № 77/1- VІ, на підставі рішення Іллічівської міської ради від 25.07.2008 року № 456/23- V та договору оренди землі від 16.12.2008 року поновлено ОСОБА_3 на п'ять років договір оренди землі під існуючою житловою прибудовою до її квартири (т.3.а.с.108).

На підставі цього рішення між Іллічівською міською радою та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0025 га під існуючою житловою прибудовою до квартири № 21, терміном на п'ять років (т.3,а.с.144-146).

Відмовляючи в задоволенні позову в решті вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено втрату можливості проведення перебудови будівлі для усунення порушення відповідних норм та правил; не оскарження рішення Іллічівської міської ради від 25 липня 2008 року № 456/23- V є перешкодою для визнання недійсними рішення Іллічівської міської ради Одеської області від 10 червня 2011 року та договорів оренди земельної ділянки; не оскарження рішення виконкому Іллічівської міської ради від 29 жовтня 2009 року № 1057 є перешкодою для визнання недійсним свідоцтва про право власності від 10 листопада 2009 року № 32579; вимоги про визнання недійсним акту готовності об'єкту до експлуатації від 18 вересня 2009 року № 882 є невірно обраним способом захисту прав.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про неможливість задоволення позову ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

У випадках порушення прав інших осіб самочинним будівництвом право на звернення до суду належить таким особам в порядку ст.391 ЦК України за умови, що вони доведуть наявність порушеного права, а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване майно.

Згідно чч.1,3 ст.42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками; порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Встановлено судом, не спростовано позивачем, що земельна ділянка площею 0,16 га під будинком АДРЕСА_1 рішенням виконкому Іллічівської міської ради передана у постійне користування ЖБК «Іллічівський портовик-4», відтак право вимоги щодо оспорення прав на користування такою ділянкою первісно належить кооперативу, земельна ділянка, яка перебуває у користуванні ОСОБА_3, належить Іллічівській міській раді.

І ЖБК «Іллічівський портовик-4», і Іллічівською міською радою право користування земельною ділянкою під забудовою ОСОБА_3 визнається і не оспорюється, виходячи з наявних в матеріалах справи рішень та відповідних заперечень на доводи апеляційної скарги.

Доводи про порушення прав мешканця будинку ОСОБА_2 обґрунтовані позбавленням можливості проходу до під'їзду будинку саме доріжкою вздовж будинку та незручністю іншим шляхом добиратися до супермаркету та автобусної зупинки, але доказів того, що такий прохід є єдино можливим і внаслідок будівництва мешканці позбавлені можливості потрапити до зупинки та магазину в інший спосіб не надані, доводи про зручність проходу носять суб'єктивний характер, тому не можуть бути покладені в основу рішення про знесення будівлі як крайнього заходу при вирішення питань у відносинах самочинного будівництва.

Зважаючи на викладене, доводи про порушення прав ОСОБА_2 укладанням договорів оренди в зв'язку з порушенням прав власника квартири, користувача земельної ділянки є безпідставними, тому вимоги про усунення перешкод в здійснення права користування земельною ділянкою шляхом знесення прибудови, визнання недійсними договорів оренди землі не можуть бути задоволені.

Доводи про порушення інших прав власника квартири зводяться до здійснення будівництва без отримання дозволу компетентного органу, за відсутності ліцензії на виконання будівельних робіт, створення будівництвом реальної загрози для посягань третіх осіб на майно, що знаходиться у квартирі, збором на даху прибудови сміття, створенням сприятливих умов для розмноження шкідливих бактерій випаровуванням після атмосферних опадів, сприянням захворюванню дихальних шляхів, сприянням збиранню птахів та котів на даху прибудови, знеціненням її вартості.

Водночас здійснення будівництва без отримання дозволу на його початку само по собі не виключає в подальшому прийняття майна до експлуатації та визнання на нього права власності, підтвердженням чого є законодавство в сфері містобудівної діяльності, ст.376 ЦК України, Постанова Кабінету Міністрів України №1035 від 09.09.2009 року «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт»,тощо.

Відсутність ліцензії на будівництво робіт має правове значення у сфері взаємовідносин держави в особі уповноважених органів і забудовника з приводу дотримання норм і правил при виконанні робіт, проте не є доводом для іншого мешканця, не наділеного контролюючими функціями держави щодо дотримання закону у таких відносинах.

В свою чергу, порушення процедури виконання робіт, будівельних норм та правил може впливати на обсяг прав іншого власника у разі встановлення такого незадовільного результату виконаних робіт, який свідчить про шкідливий вплив на його права.

Проте належних доказів на підтвердження шкідливих наслідків прибудови ОСОБА_3 для ОСОБА_2 не надано, а аналіз наявних у справі висновків спеціалістів та експертів свідчить про наступне.

Так, з окремих пунктів двох висновків спеціаліста МБТІ від 16.11.2006 року (а.с.18-20,т.2) та від 21.12.2006 року (а.с.39-41,т.2) вбачається про невідповідність будівлі нормам БНП лише в частині здійснення прибудови за відсутності проектної документації та узгоджень; та про невідповідність будівлі вимогам п.2.9 БНП В.2.2-15-2005, п.1.2.1 ВСН 61-89(р). за висотою приміщень.

Отже, жоден з вищевказаних недоліків будівництва не може вважатися таким, що істотно впливає на права ОСОБА_2, оскільки відсутність проектної документації на початку будівництва в цілому не вплинула на стан конструкції, яка за двома висновками визнана задовільною, а невідповідність висоти приміщень за п.2.9 ДБН В.2.2-15-2005, п.1.2.1 ВСН 61-89 (р) свідчить про погіршання порівняно із вимогам правил в бік самої ОСОБА_3, оскільки за вимогами п. 2.9 ДБН висота житлових поверхів від підлоги до підлоги у житлових будинках повинна бути не менше 2,8 м., висота житлових приміщень від підлоги до стелі - не менше 2,5 м., в той час як за відомостями технічного паспорту, покладеного в основу висновку, висота приміщень складає 2,46 м (а.с.236,т.1).

Станом на 28.11.2006 року питання відстані між каналізацією та прибудовою узгоджене із КП «Іллічівськводоканал» (а.с.202,т.1), станом на 02.09.2008 року порушень пожежної безпеки не виявлено, що підтверджено висновком експертизи Іллічівського міського управління ГУ МНС України в Одеській області (а.с.203,т.1).

Більш того, недоліки зафіксовані станом на 2006 рік, їх залишення станом на момент прийняття будівлі до експлуатації не підтверджено, рішення про прийняття майна до експлуатації приймалося компетентним органом, що посвідчено свідоцтвом про відповідність збудованого об'єкту вимогам державних стандартів, будівельних норм та правил від 18.09.2009 року № 15000882 Інспекції ДАБК в Одеській області (т.3,а.с.181), виданим пізніше і не оспореним позивачкою.

Наступні висновки експертів, зокрема від 30.03.2010 року №5690 ОНДІСЕ також не містять висновків, які б свідчили про порушення прав ОСОБА_2, оскільки до недоліків будівлі віднесено відсутність проектної документації та погіршення умов природного освітлення приміщень самої квартири №21 -п.1.2.4 ВСН 61-89 (р). (а.с.233-236,т.1), тобто квартири відповідачки.

За технічним висновком від 23.03.2015 року спірна прибудова додатково не відповідає вимогам щодо погіршення умов природного освітлення приміщення кухні та жилої кімнати квартири №21; відстань від фундаменту прибудови до існуючих інженерних мереж складає менше 3-х метрів; будівництво прибудови створено без врахування сейсмічності району; стіни прибудови не відповідають мінімально допустимому значенню опору теплопередачі (т.3.а.с.239-263). Проте аналіз зазначених недоліків також не свідчить про порушення прав ОСОБА_2 як власника квартири в зазначеному будинку. Крім того, існуючі недоліки зокрема, щодо сейсмічності, поганої ізоляції труб, не вимагають знесення будівлі як єдиного можливого шляху їх усунення.

Решта доводів позову щодо сміття на даху, тварин, шкідливого впливу на стан здоров'я, знецінення вартості квартири носить характер припущення і жодним чином не доведена.

Вимоги про знесення будівлі через погіршення рівня безпеки через ймовірну можливість потрапляння третіх осіб не є співмірним способом захисту прав при виниклих відносинах.

Доводи апеляційної скарги про те, що первісною основою для ухвалення рішень є скасоване в подальшому рішення суду, не можуть бути підставою для задоволення вимог позивачки, оскільки первинним є встановлення факту порушення її прав відповідно до ст.ст.3,16 ЦК України і вплив таких обставин на її права та інтереси, а таких не встановлено.

Задоволення судом вимог про визнання недійсним рішення Іллічівської міської ради Одеської області від 27.06.2007 року обґрунтовано порушенням прав ОСОБА_2 як члена кооперативу на участь у вирішенні питань його діяльності, проте порушення процедури отримання згоди як такої не є однозначним свідченням порушення прав власника квартири, якими обґрунтовано позов.

Таким чином, жоден з доводів про порушення прав власника на підставі наданих доказів не дає підстав вважати встановленим наявність порушення права співвласника, на захист якого можливе застосування крайнього заходу у вигляді знесення будівлі при виниклих відносинах, тому доводи апеляційної скарги не спростовують в цілому вірний висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи те, що до висновку про унеможливлення задоволення позову суд першої інстанції прийшов шляхом частково невірного правового обґрунтування, то в частині мотивів відмови у задоволенні позову рішення підлягає зміні на підставі п.3ч.1ст.309 ЦПК.

Керуючись ст.ст.304,п.3ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 05 травня 2015 року задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 05 травня 2015 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову ОСОБА_2.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: