14.08.2015 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Справа №533/577/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я Провадження №2/533/160/15

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2015 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі головуючого - судді - Науменко Н.Д.

при секретарі - Семенко Я.І.

з участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Козельщина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Галещина машзавод» про стягнення заборгованості по заробітній платі і моральної шкоди, -

встановив :

Позивач ОСОБА_1 12 червня 2015 року звернулась до районного суду з позовом до відповідача і прохав стягнути з нього борг по оплаті праці в сумі 2718грн і 1000грн моральної шкоди, завданої тривалою затримкою виплат заробітної плати. При цьому вказував, що працював у відповідача з 25 липня 2011 року вантажником транспортної дільниці згідно наказу № 94-П від 25.07.2011 року і звільнився 17 червня 2013 року за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України ( наказ № 9-П від 17.06.2013року).

Відповідач при звільненні видав трудову книжку, але не провів розрахунку по оплаті праці при звільненні. Протягом двох років йому не виплачується заборгованість по заробітній платі в сумі 2718грн, незважаючи на неодноразові звернення до роботодавця, чим завдається моральна шкода, яку оцінює у 1000грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримував, наполягав на їх повному задоволенні, погоджувався на заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання представника не направив, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Суд, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи і відсутність в судовому засіданні належним чином повідомленого представника відповідача про час і місце розгляду справи вважає можливим розглянути справу без представника відповідача на підставі наданих позивачем доказів в порядку ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши надані ним письмові докази і оцінивши їх належність і допустимість, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач наказом № 94-П від 25.07.2011 року прийнятий на роботу на підприємство - відповідач вантажником транспортної дільниці і звільнений 17.06.2013 року з займаної посади з власним бажанням відповідно до наказу № 93-П від 17.06.2013року, що підтверджуєт ься трудовою книжкою позивача ( аркуші - 7-10).

Із наданого відповідачем на вимогу позивача розрахункового листа від 06.06.2015року вбачається, що останньому до виплати належить 2718, 00грн ( аркуш 12).

Відповідно до ст.115 КЗпП України відповідач обов»язаний виплачувати заробітну плату працівнику двічі протягом місяця і за ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, а якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок, а зазначені вимоги закону не виконав, з нього підлягає стягненню невиплачена заробітна плата і усі інші нарахування.

Дані вимоги закону відповідач не виконав, через що утворилась заборгованість, яку не виплачено позивачу, а тому його вимога підлягає задоволенню в частині стягнення боргу по заробітній платі.

Суд вважає порушеними права позивача на своєчасне отримання заробітної плати, а тому приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу по зарплаті.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України на сторону покладається обов»язок доводити підстави своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано суду доказів перенесення ним моральних страждань і докладання додаткових зусиль для організації життя, пов»язаних з не виплатою заробітної плати, а тому вимога про стягнення моральної шкоди свого підтвердження в судовому засіданні не знайшла і не підлягає задоволенню.

За статтею 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено часткового, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог.

Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243.6грн, від сплати якого звільнений позивач.

З урахуванням викладеного, ст.ст. 115, 116, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 4 -14, 88, 214, 215, 224,225 ЦПК України, суд,- .

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Галещина машзавод» на користь ОСОБА_1 и 2718,00грн невиплаченої заробітної плати.

Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,6грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення остаточне і набуває чинності після спливу строку на подання апеляційної скарги, якщо така не подана, або після винесення рішення апеляційною інстанцією.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем (відповідачем після його перегляду) протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд.

Головуючий

Суддя Козельщинського районного суду Н.Д. Науменко