УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Ветлівської сільської ради Любешівського району Волинської області, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Любешівського районного суду Волинської області від 11 лютого 2015 року, ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку успадкування на нерухоме майно, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_6, залишилось спадкове нерухоме майно, спадкоємцем якого за законом є син померлої - позивач, який прийняв спадщину шляхом вступу в управляння та володінням майном. Внаслідок пожежі, яка сталась у вересні 2002 року, належний спадкодавцеві житловий будинок згорів. З успадкованого майна залишилась господарська будівля: хлів. Через відсутність її державної реєстрації позивач не може оформити право на спадщину.

Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 11 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 27 березня 2015 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 на 1/3 погосподарської будівлі: хліва, який знаходиться по АДРЕСА_1. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідач ОСОБА_5, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати з передачею справи до апеляційного суду на новий розгляд.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що відсутність свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину, ОСОБА_4 набув права власності на спірне спадкове майно у відповідності з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність», що діяла на час виникнення спірних правовідносин, згідно з якою громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування.

На момент смерті ОСОБА_6 разом з нею проживали, а тому прийняли спадщину позивач ОСОБА_4 та його брат ОСОБА_7, а відповідач ОСОБА_5 прийняла спадщину, оскільки вступила в управління майном у визначений законом шестимісячний термін.

Оскільки будинок, яким володіла мати позивача та відповідача, згорів, а залишилася господарська споруда - хлів, то суди дійшли правильного висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на дане спадкове майно у розмірі 1/3 частки.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду, належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для скасуваня ухваленого ним рішення.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень.

Фактично, посилання ОСОБА_5 зводяться до переоцінки доказів, досліджених та перевірених судами в ході розгляду справи.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Любешівського районного суду Волинської області від 11 лютого 2015 року, ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.С. Ткачук