АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», поданою через представника ГринчукаСтаніслава Дмитровича, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Приватна фірма «Юнас» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а :

27.07.2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа № 2604/4886/2012, виданого 18.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з неї на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в розмірі 248 948, 58 грн. та 4 754, 24 грн. судових витрат таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.10.2015 року заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи: ПАТ «Укрсоцбанк», ПФ «Юнас» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано виконавчий лист № 2604/4886/2012 виданий 18.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в розмірі 248 948, 58 грн. та 4 754, 24 грн. судових витрат, таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ПАТ «Укрсоцбанк» через представника подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви. Посилається на неправильне застосування норм процесуального права. А саме, вважає, що відсутні підстави для застосування п. 4 ст. 369 ЦПК України, оскільки припинення поруки не можна вважати іншою підставою, за наявності якої виконавчий документ втрачає силу. Крім того, такий спосіб захисту як визнання в судовому порядку договору поруки припиненим не існує.

Справа № 761/4442/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/16626/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Антипова Л.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
У судовому засіданні представник ПАТ «Укрсоцбанк» Гринчук С.Д. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 просила апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

ПФ «Юнас» у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 16.05.2011 року стягнуто солідарно з ПФ «Юнас» та ОСОБА_2 на користь АКБСР «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 248 948,58 грн. та 4 754,24 грн. витрат, пов`язаних з розглядом спору Третейським судом.

Ухвалою Дніпровського районного від 15.03.2012 року задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчих листів на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 16.05.2011 року.

20.09.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи, у тому числі і щодо боржника ОСОБА_2

08.11.2012 року ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

25.07.2014 року ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 11.09.2014 року, яке ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 22.12.2014 року залишено без змін, визнано припиненим договір поруки № 753/2-81 від 03.09.2008 року, укладений між АКБ СР «Укрсоцбанк», ПФ «Юнас» та ОСОБА_2

Визнаючи виконавчий лист, таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції керуючись ст. 369 ЦПК України, виходив з того, що обов'язок боржника щодо сплати заборгованості відсутній.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками виходячи з наступного.

За частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно із ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 року № 6-172 цс 15 та є обов`язковою для застосування всіма судами України.

Оскільки обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення третейського суду, на виконання якого ухвалою суду було задоволено клопотання про видачу виконавчих листів, та ні рішення третейського суду, ні ухвала про видачу виконавчих листів не скасовані, підстави визнавати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню відсутні.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді