Провадження № 2/537/616/2015
Справа № 537/1489/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.07.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
Головуючого судді - Фадєєвої С. О.,
при секретарі - Герасименко Л. М.,
з участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 20.05.2014 року між нею та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу ванної РАА 180х110 см та системи гідромасажу для ванної «Тритон». Договір укладено в магазині «Сантехніка» за адресою: м. Кременчук, вул.. Красіна, б.63/62, де відповідач здійснював підприємницьку діяльність. Оскільки на день придбання ванної її не було в наявності, а при її доставці необхідно було встановити систему гідромасажу, сторони домовилися про доставку товару через 2 місяці з дня часткової оплати вартості ванної в сумі, еквівалентній 1100 євро, та часткової оплати системи гідромасажу в сумі 5000 гривен. Кошти нею були сплачені в той же день, тому відповідач повинен був поставити товар не пізніше 20.07.2014 року. В порушення умов зобов»язань відповідач до цього часу товар не поставив. На її прохання повернути грошові кошти відповідач не реагував, в магазині «Сантехніка» він припинив свою діяльність, на телефонні дзвінки не відповідає. Діями відповідача їй завдано моральної шкоди, оскільки вона зазнала душевних страждань, постійно відчуває емоційну напругу та образу через неможливість повернути належні їй кошти, не має можливості купити нову ванну, так як сплатила значну суму відповідачеві, змушена була неодноразово просити відповідача повернути кошти, розшукувати його.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у позові.
Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином в порядку, встановленому законом.
Свідок ОСОБА_4 суду показала, що 20.05.2014 року вона разом зі своєю подругою ОСОБА_1 пішли до магазину «Сантехніка» за адресою: м. Кременчук, вул.. Красіна, б.63/62, з метою купівлі ванної та системи гідромасажу. ОСОБА_1 вибрала за каталогом товар, якого не було в наявності. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_1 поставити товар протягом двох місяців та сплатити за нього предоплату, на що позивачка погодилася. Вона передала ОСОБА_3 грошові кошти та отримала чек. Через певний час ОСОБА_1 розповідала, що ОСОБА_3 уникає з нею зустрічі та відмовляється передавати товар.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, та за наявності згоди представника позивача на заочний розгляд справи, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши позивача, представника позивача, свідка ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 20.05.2014 року між ОСОБА_1 та приватним підприємцем ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу, за яким ФОП ОСОБА_3 зобов»язався протягом двох місяців з моменту укладення договору передати, а ОСОБА_1 прийняти ванну РАА 180х110 см вартістю в грошовому еквіваленті 1123 євро та систему гідромасажу для ванної «Тритон» вартістю 5510 гривен, сплативши їх вартість, що підтверджується товарним чеком, поясненнями позивача та показами свідка ОСОБА_4 Згідно вказаного товарного чеку покупець сплатив за вказаний товар предоплату в сумі, еквівалентній 1100 євро, та 5000 гривень.
На час розгляду справи в суді відсутні докази виконання зобов»язань за договором відповідачем ОСОБА_3
Письмовими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 16.01.2015 року надсилала на адресу відповідача письмову вимогу, де відмовилася від прийняття виконання і вимагала повернути грошові кошти, що були нею сплачені за товар.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів.
В силу ст.524 ЦК зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.
Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона(продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч.1 ст. 662 ЦК продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст..692 цього Кодексу покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до вимог ч.1 ст.. 693 ЦК, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Згідно ст..525 ЦК одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частиною 2 ст.651 ЦК визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються, що встановлено ч.2 ст.653 ЦК.
Оскільки ОСОБА_3 істотно порушив договір купівлі-продажу товару, укладений між ним та ОСОБА_1, так як внаслідок не поставлення товару у обумовлений сторонами строк покупець значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, суд приходить до висновку, що договір підлягає розірванню.
Відповідно до ч.2, 3 ст. 693 ЦК, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, підставою для застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання саме грошового зобов"язання. Разом із тим, стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов'язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав. Тобто, на переконання суду, обов'язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні ст. 625 ЦК України, тому в стягненні інфляційних збитків позивачеві слід відмовити.
На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст. 536 ЦК України від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Позивач в судовому засіданні вказувала, що при укладенні договору з продавцем 20.05.2014 року нею була передана сума, еквівалентна 1100 євро, в рахунок попередньої оплати ванної та 5000 гривен в рахунок оплати системи гідромасажу, що також підтверджується товарним чеком. При цьому в товарному чеку, що наданий суду, сума попередньої оплати ванної зазначена лише в еквіваленті в іноземній валюті. Згідно ч.2 ст.533 ЦК якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, оскільки відшкодування моральної шкоди, спричиненої не поставленням товару у обумовлений сторонами строк, не передбачено ні договором, ні законом.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.
Керуючись ст.ст. 3, 8, 15, 60, 88, 212, 213, 215, 218, 224, 226, 228 ЦПК України, ст.ст. 509, 524, 525, 526, 530, 536, 611, 625, 651, 655, 662, 663, 692, 693, 653 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Розірвати договір купівлі-продажу ванної РАА (180х110 см) та системи гідромасажу для ванної «Тритон», укладений 20.05.2014 року між ОСОБА_3 як продавцем та ОСОБА_1 як покупцем.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 324,77 гривен судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя С.О.Фадєєва
Повний текст рішення виготовлений 02.08.2015 року.