Справа №487/2512/15-ц 13.08.2015 13.08.2015
Провадження №22-ц/784/1903/15
Категорія 27 Єдиний унікальний номер 487/2512/15-ц
Номер провадження 22-ц/784/1903/15
Головуючий у І інстанції Нікітін Д.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції Прокопчук Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого судді Прокопчук Л.М.,

Суддів: Локтіонової О.В., Кушнірової Т.Б.

При секретарі судового засідання - Гордійчук С.С.

За участю: представник позивача ОСОБА_2

представника відповідача товариства з обмеженою

відповідальністю «Порше Мобіліті» Андрієвської О.О.

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ), ОСОБА_4 про визнання недійсним положення кредитного договору, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача. Посилалася на те, що 15.11.2013 року між нею та відповідачами був укладений кредитний договір № 50011133, який складається з самого кредитного договору, загальних умов кредитування, графіку погашення кредиту та додаткової угоди до кредитного договору. Згідно умов кредитного договору ТОВ зобов'язався надати позивачці кредит в сумі 142162,56 грн. строком на 60 місяців з відсотковою ставкою 9,9% річних. Відповідно до п.1.4 Загальних умов кредитування повернення кредиту позичальником здійснюється в повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту на підставі рахунків компанії. Графік погашення кредиту, що є частиною кредитного договору, містить інформацію щодо загальної суми платежу за розрахунковий період, яка складається з суми кредиту та процентів за користування кредитом, а також інформацію щодо дати погашення щомісячних платежі. Проте, всі зобов'язання позичальника щодо погашення заборгованості по кредиту вказані у доларах США. Графік погашення кредиту не містить інформації щодо повернення кредиту позичальником у тій валюті, у якій йому було надано грошові кошти, тобто у гривні. Такі умови кредитного договору порушують приписи ст. 1054 ЦК України. Просить суд визнати недійсними положення щодо обов'язку розрахунку платежів за кредитним договором за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, а саме: розділ 1. «Предмет договору» Загальних умов кредитування; розділ 2. «Плата за користування кредитом», а також Графік погашення кредиту від 15.11.2013 року № 50011133 кредитного договору від 15.11.2013 року № 50011133, який складається з самого кредитного договору, загальних умов кредитування, графіку погашення кредиту № 50011133 від 15.11.2013 року та додаткової угоди від 15.11.2013 року до кредитного договору, укладеного між ОСОБА_6, ОСОБА_4 та товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (а.с. 2-3).

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2015 року відмовлено в задоволені позову ОСОБА_6 ( а.с. 87-88).

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, оскільки підставою позову є порушення законодавства під час укладання оспорюваного правочину, а саме ст. 1049 ЦК України ( а.с. 90-91).

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивачки підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник відповідача ТОВ просила відмовити в задоволені скарги.

Представник відповідача ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про те, що рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.11.2013 року між сторонами був укладений кредитний договір № 50011133, відповідно до умов якого позивачка отримала кредит в сумі 142162,56 грн., що еквівалентно 17280 доларів США, строком на 60 місяців з відсотковою ставкою 9,90 % річних. Відповідно до п. 1.3.1 Загальних умов кредитування (додатку до кредитного договору № 50011133 від 15.11.2013 року) розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення кредитного договору, у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого зазначено в кредитному договорі до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, при цьому для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахуванням передбачених особливостей.

Позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти за безготівковими операціями, чинного станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка, та обмінного курсу за безготівковими операціями, чинного станом на робочий день, що передував дню укладання кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору.

Якщо в період між датою виставлення рахунка та датою отримання суми, еквівалентної тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний компанією, збільшиться більше, ніж на 2%, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується позичальником.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд послався на положення ч.2 ст. 533 ЦК України, відповідно до якої якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом, тобто прийшов до висновку про те, що умови договору, які оспорюються, не суперечать вимогам закону, а томі підстави для задоволення позову відсутні.

Висновки суду відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права, обставинам справи.

Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частина 2 ст. 524 ЦК України передбачає, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Слід зазначити, що за приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до постанов Верховного Суду України від 04.07.2011 р. у справі N 3-62гс11, від 26.12.2011 року у справі N 3-141гс11, у справі № 910/763/13|3-133гс14 від 07.10.2014 року положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

У розумінні ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом

Ця норма кореспондується із приписами статті 524 ЦК України, згідно з якою зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Таким чином, положення чинного законодавства хоч і передбачають обов'язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, але не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов'язань в іноземній валюті.

Відтак, коригування платежів, в основі якого лежить зміна курсової різниці (зміна курсу гривні стосовно долара), прямо не заборонена та не суперечить чинному законодавству України.

Поряд з цим, слід зазначити, що статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, умовами кредитного договору та загальними умовами кредитування передбачено, що усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному вище, відповідно до статті 1.3 Загальних умов кредитування.

Зазначені умови кредитного договору та загальні умови кредитування підписані позичальником без зауважень (а.с. 4,5-8).

Відповідно до кредитного договору сума кредиту становить 142162,56 грн., що еквівалентно суми кредиту в доларах США 17280 дол. США (а.с. 4). Цільове призначення кредиту - придбання автомобіля марки VW, модель Jetta NF.

Графіком погашення кредиту передбачені не платежі у гривні, а еквівалент у доларах США, який при сплаті відповідного щомісячного платежу відповідатиме певній сумі у гривні. Даний спосіб розрахунку щомісячного платежу у графіку погашення кредиту відповідає положенням п.1.3.1. Загальних умов кредитування, які є невід'ємною частиною договору.

Статтею 204 ЦК України встановлений принцип правомірності правочину, відповідно до якого правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підстави для визнання правочину недійсним визначені в ч. 1 ст. 215 ЦК України відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятись у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, для визнання оспорюваного договору недійсним позивач має довести за допомогою належних засобів доказування, що договір суперечить вимогам чинного законодавства щодо його форми, змісту, правоздатності і волевиявленню сторін, на момент укладення договору свідомо існує об'єктивна неможливість настання правового результату, а також, що внаслідок його укладення порушені права позивача.

Втім, як встановлено судом першої інстанції, позивач в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не довів за допомогою належних засобів доказування наявності правових підстав, з якими закон пов'язує недійсність договору.

Посилання апелянта на не, що в даному випадку підлягають застосуванню норми ст.ст. 1048 та 1054 Цивільного кодексу України як спеціальні норми є хибними.

Колегія суддів, з урахуванням зазначеного дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення обґрунтовано, з додержанням норм матеріального та процесуального права, урахуванням матеріалів справи тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: