Номер провадження: 22-ц/785/4609/15
Головуючий у першій інстанції Куркан М. М.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановила:

В січні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» (далі - ПАТ «КБ «Глобус») звернулося до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 лютого 2012 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 09/ФК-12, відповідно до умов якого він надав ОСОБА_3 кредит у сумі 4 000 000 грн., з терміном остаточного погашення не пізніше 07 лютого 2014 року на умовах визначених договором (далі - Кредитний договір).

В цей же день у забезпечення виконання умов вищевказаного Кредитного договору між ним та відповідачем ОСОБА_3 було укладено нотаріально-посвідчений іпотечний договір №09/031-12, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луб І.В. (далі - Іпотечний договір).

Предметом Іпотечного договору є садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами під НОМЕР_1 який складається з А-1, А, А1, а-садовий будинок загальною площею 2111,9 кв.м., №1- 2-споруди, земельна ділянка для ведення садівництва під НОМЕР_1, площею 0,062 га, кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (за межами населених пунктів), громадська організація «Авангард-2», (садовий кооператив «Авангард-2»), земельна ділянка для ведення садівництва НОМЕР_3, площею 0.0400 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (за межами населених пунктів) громадська організація «Авангард-2» (садовий кооператив «Авангард-2»),

Позивач зазначив, що свої зобов'язання виконав та надав відповідачу кредит у названій вище сумі, а відповідач умови договору не виконує, взяті в кредит грошові кошти не повертає, як і не сплачує відсотки за користування кредитом та пеню за несвоєчасне повернення кредиту.

Позовні вимоги позивач неодноразово уточнював, та в остаточній редакції ( т.2, а.с.161-163) просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 6 768 722,07 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 3 995 000 грн., процентів за користування кредитом у сумі 1 865 099,17 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 643 889,52 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів у сумі 264 733,38 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за нотаріально-посвідченим іпотечним договором, укладеним 09.02.2012 р. між ПАТ «КБ «Глобус» та ОСОБА_3, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луб І.В. за реєстр. № 49 - садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами під НОМЕР_1, який складається з А-1, А, А1, а-садовий будинок загальною площею 2111,9 кв.м., №1-2-споруди, земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,062 га, кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (за межами населених пунктів), громадська організація «Авангард-2», (садовий кооператив «Авангард-2»), земельну ділянку для ведення садівництва НОМЕР_3, площею 0,0400 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (за межами населених пунктів) громадська організація «Авангард-2» (садовий кооператив «Авангард- 2») шляхом набуття ПАТ «КБ «Глобус» права власності на вищевказаний предмет іпотеки із встановленням ціни предмету іпотеки у розмірі, визначеному суб'єктом оціночної діяльності станом на момент набуття права власності.

У судовому засіданні представник позивача Велічков О.Г. позовні вимоги ПАТ «КБ «Глобус» підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_7 позовні вимоги ПАТ «КБ «Глобус» не визнала, при цьому пояснила, що особа, яку вона представляє не пам'ятає, щоб підписувала Кредитний договір та Іпотечний договір, по яким позивач намагається звернути стягнення на вищевказані предмети іпотеки.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 лютого 2015 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Глобус» були задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

До суду апеляційної інстанції всі особи, які беруть участь справі, не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, у тому числі відповідач ОСОБА_3 - через свого представника ОСОБА_7 (а.с.240), як то вимагає ч. 5 ст. 76 ЦПК України.

У зв'язку з цим та на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису в суді апеляційної інстанції не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 лютого 2012 року між відповідачем ОСОБА_3 та позивачем ПАТ «КБ «Глобус» був укладений вищевказаний Кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав, а відповідач отримав кредит в сумі 4 000 000 грн., з терміном остаточного погашення не пізніше 07 лютого 2014 року на умовах визначених договором (а.с. 5-16).

В цей же день між позивачем та відповідачем бува укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луб І.В. за реєстровим № 49, відповідно до якого відповідач в рахунок забезпечення виконання зобов'язань по вказаному вище Кредитному договору передав в іпотеку позивачу вищевказаний будинок та земельні ділянки (а.с. 17-20).

Після отримання в кредит грошей, ОСОБА_3, починаючи з 11 квітня 2014 року порушив умови вищевказаного Кредитного договору, свої зобов'язання не виконував.

Зазначені обставини підтверджені ним та його представником в апеляційній скарзі на оскаржуване судове рішення (а.с. 197).

У зв'язку з цим, 01.11.2013 року позивач направив на адресу ОСОБА_3 іпотечну вимогу про дострокове погашення заборгованості по вищевказаному Кредитному договору, яку останній отримав, однак до теперішнього часу не виконав (а.с. 22-23).

Так, ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із вимог, передбачених ст.ст. 524, 525, 526, 530, 651 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Також суд зазначив, що у відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. За статтею 625 цього ж кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 15 вказаного Закону, іпотека земельних ділянок здійснюється відповідно до цього Закону. Заборони та обмеження щодо відчуження і цільового використання земельних ділянок, встановлені Земельним кодексом України, є чинними при їх іпотеці.

У відповідності до ч. 1 ст.33 вказаного Закону, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Крім того, згідно ст.ст. 37,38 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюються до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «Глобус» про звернення стягнення на іпотечне майно шляхом набуття ПАТ «КБ «Глобус» права власності на вищевказані предмети іпотеки із встановленням ціни предмету іпотеки у розмірі, визначеному суб'єктом оціночної діяльності станом на момент набуття права власності.

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги доводи представника відповідача про те, що ним вищевказані Договори поруки та іпотеки не підписувалися, оскільки матеріали справи не містять відповідних доказів цих доводів. Крім того, ні відповідачем, ні його представником не надано суду жодного допустимого доказу на підтвердження вищевказаних доводів.

Також суд правомірно і обґрунтовано не прийняв до уваги доводи представника відповідача в тій частині, що оскільки вже є рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2014 року про стягнення солідарно з відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на користь ПАТ «КБ «Глобус» кредитної заборгованості, яка у загальній сумі станом на 17 грудня 2013 року склала 4 879 702 грн., то зазначені обставини виключають звернення стягнення на іпотечне майно, оскільки таким чином відбудеться подвійне стягнення.

Так, оскільки матеріали справи не містять доказів виконання вищевказаного рішення суду про стягнення на користь ПАТ «КБ «Глобус» кредитної заборгованості, то зазначені обставини не виключають звернення стягнення на іпотечне майно шляхом набуття ПАТ «КБ «Глобус» права власності на предмет іпотеки.

Таких правових позицій дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ч. 2 п. 9 своєї постанови № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно якої задоволення вимоги кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Та обставина, що відповідач не заперечує проти погашення кредитної заборгованості і бажав укласти з позивачем мирову угоду, також не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «Глобус», оскільки зазначені питання можливо вирішити в ході виконання судових рішень.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко