Провадження № 2/243/3257/2015
Справа № 243/6033/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області

у складі : головуючого судді Алексєєнко І.П.

при секретарі _ ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Словянська справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» міста Києва, третя особа відділення № 123 м. Харкова ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», про визнання протиправними дій та зобовязання здійснити повернення вкладу та нарахованих відсотків за договором банківського вкладу від 26 листопада 2014 року за № 300131/138331/3-14,

в с т а н о в и в :

30 червня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», третя особа: відділення № 123 м. Харкова ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», про визнання протиправними дій та зобовязання відповідача здійснити повернення вкладу та нарахованих відсотків за договором банківського вкладу від 26 листопада 2014 року за № 300131/138331/3-14.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 26 листопада 2014 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір банківського вкладу № 300131/138331/3-14, про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 місяці в іноземній валюті. Згідно якого ОСОБА_2 вніс, а Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок № 2630.7.351092.001 у сумі 10000,00 доларів США на строк з 26 листопада 2014 року по 26 лютого 2015 року під проценти за ставкою 12,50 % річних. Однак, після 26 лютого 2015 року на вимогу позивача передбачені Договором кошти не були повернуті, тому він вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом.

Представник відповідача Пат «Банк «Фінанси та кредит» м. Києва, в судове засідання не зявився, електронною поштою надіслав до суду свої заперечення проти позову, в яких зазначив, що повністю не погоджується з предявленим позовом та просить залишити позовну заяву ОСОБА_2В без задоволення в повному обсязі з наступних підстав: на момент звернення позивача до Банку з вимогами про повернення суми вкладу, діяла Постанова Правління Національного банку України від 01.12.2014 року № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», відповідно до п.п. 6, 9 якої уповноважені банки зобовязані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000,00 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Вказана постанова діяла з 01.12.2014 року до 03.03.2015 року, отже, Банк ніяким чином не міг одномоментно повернути кошти позивачу, як він просив у заяві. На підставі п. 5.1 Основних умов, по закінченню строку закінчення депозиту Банком була перерахована сума вкладу та сума процентів на рахунок на вимогу, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 26.11.2014 р. по 29.07.2015 р. Отже, умови Договору про банківський вклад Банком виконуються та жодних порушень Банком не вчинено. Також відповідач надіслав до суду електронною поштою додаткові заперечення в яких зазначив, що 17 вересня 2015 року Правлінням НБУ прийнято постанову «№ 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних». Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 171 від 19.09.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень тимчасової адміністрації банку» розпочата процедура виведення ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на три місяці з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року (включно).

Суд, дослідивши фактичні обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 листопада 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» укладено Договір-заяву № 300131/138331/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 місця в іноземній валюті.

Відповідно до п. 1 вказаного Договору вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок № 2630.7.351092.001 у сумі 10000,00 доларів США на строк з 26 листопада 2014 року по 26 лютого 2015 року, у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

Згідно п. 2 Договору за час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п.1 Договору, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 12,50 % річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку, визначеному п. 4.1.3 Основних умов. Капіталізація процентів, нарахованих на вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку № 2638.5.351092.001.

Виплати процентів, нарахованих на Вклад, здійснюється Банком у день закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, у порядку та на умовах, викладених у п.п. 4.2, 4.3.1 Основних умов, одночасно з поверненням вкладу.

Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 6 Договору-заяви після закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положенням п. 5.1 Основних умов.

Як передбачено п. 7 Договору-заяви строк розміщення Вкладу, визначений п. 1 цього Договору-заяви, не може бути продовжений Сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 ЦК), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Як вбачається з позовної заяви, після 26 лютого 2015 року, ОСОБА_2 звертався до відповідача з вимогою про повернення йому банківського строкового вкладу (депозиту) і цей факт звернення відповідач не заперечує.

Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

В своїх запереченнях проти позову відповідач зазначає, що на момент звернення позивача до Банку з вимогами повернення суми вкладу, діяла Постанова Правління НБУ від 01.12.2014 року № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», відповідно до п.п. 6 та 9 вказаної Постанови, уповноважені банки зобовязані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000,00 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Постанова набрала чинності з 01.12.2014 року та діяла до 03.03.2015 року. Аналогічні норми містять і постанови Правління НБУ від 03.03.2015 року № 160 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», що діє з 04.03.2015 р. до 03.06.2015 р. та Постанова Правління НБУ від 03.06.2015 року № 354 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», що діє з 04.06.2015 р. по 03.09.2015 р. таким чином, Банк не міг одномоментно повернути кошти позивачу, як він просив у заяві.

Як встановлено частинами 1, 3 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

На підставі п. 5.1 Основних умов, за збігом строку закінчення депозиту Банком була перерахована сума вкладу та сума процентів на рахунок на вимогу, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 26.11.2014 року по 29.07.2015 року, що додана відповідачем до заперечень проти позову.

Відповідно до частини 1 ст. 1061 ЦК України , банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Згідно п. 2 Договору за час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п.1 Договору, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 12,50 % річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку, визначеному п. 4.1.3 Основних умов. Капіталізація процентів, нарахованих на вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку № 2638.5.351092.001.

Виплати процентів, нарахованих на Вклад, здійснюється Банком у день закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, у порядку та на умовах, викладених у п.п. 4.2, 4.3.1 Основних умов, одночасно з поверненням вкладу.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь відсотки у розмірі 212,50 доларів США. На виконання п. 5.1 основних вимог, сума процентів була перерахована Банком рахунок на вимогу, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 26.11.2014 року по 29.07.2015 року, що додана відповідачем до заперечень проти позову.

Як вказано в запереченнях проти позову, Банк 30.03.2015 року частково виплатив позивачу нараховані відсотки за Договором-заявою у сумі 100,00 доларів США і цей факт підтверджено самим позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року, який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 6 та п. 16 ч.1 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, в якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до Постанови Правління Національного Банку України № 612 від 17.09.2015 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних» та Виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 171 від 17.09.2015 року прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та кредит» з 18 вересня 2015 року.

Відтак, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації стосовно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання Національним банком України банківської ліцензії та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 зазначеного Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку);нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Разом з тим, згідно з п. 6 ст. 36 цього Закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації.

Враховуючи те, що вимоги позивача, як кредитора банку, поза межами процедури ліквідації банку порушують в цілому баланс інтересів кредиторів банку та не узгоджується з положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", якими передбачено, що під час ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку визначається загальна сума його заборгованості перед кредиторами (пасив), формується ліквідаційна маса банку (актив) та здійснюється її реалізація з подальшим спрямуванням коштів, одержаних від продажу майна банку, на погашення акцептованих (визнаних) вимог кредиторів в порядку черговості, встановленої пунктом 4 частини першої статті 52 цього Закону.

Таким чином, при вирішенні вказаного спору слід враховувати те, що запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у даному випадку є підставою для звільнення відповідача від виконання умов договору про банківський строковий вклад (депозит) між сторонами, а вимоги позивача будуть визнані та задовольнятимуться відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому підстав для задоволення позову не вбачається.

З огляду на викладене, аналізуючи всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі, а тому у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», третя особа: відділення № 123 м. Харкова ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про визнання протиправними дій та зобовязання відповідача здійснити повернення вкладу та нарахованих відсотків за договором банківського вкладу від 26 листопада 2014 року за № 300131/138331/3-14, слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. ст. 509, 530, 1058,1060, 1061,1068, 1074 ЦК України, Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб",

керуючись ст. ст. 209,212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити у повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», третя особа: відділення № 123 м. Харкова ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про визнання протиправними дій та зобовязання відповідача здійснити повернення вкладу та нарахованих відсотків за договором банківського вкладу від 26 листопада 2014 року за № 300131/138331/3-14.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: