Категорія 19Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства власників гаражів №2 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії , -

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства власників гаражів №2, посилаючись на те, що без будь-якого попередження та звірки показів електролічильника було припинено електропостачання гаража НОМЕР_1, який належить йому на праві власності у товаристві власників гаражів №2. Виходячи з чого , з урахуванням збільшених позовних вимог просив визнати знеструмлення гаража НОМЕР_1 неправомірним; зобов'язати відповідача негайно відновити постачання електричної енергії; стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано знеструмлення гаража НОМЕР_1 , який розташований в Товаристві власників гаражів №2, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Сабарівське шсе,1А, та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 - неправомірним.

Зобов'язано Товариство власників гаражів №2 відновити постачання електроенергії до гаража НОМЕР_1, який розташований в Товаристві власників №2, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Сабарівське шосе, 1А, та належить на праві приватної власності ОСОБА_2

В задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні моральної шкоди та у частині визначення строку виконання судового рішення змінити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В решті вимог рішення суду не оскаржується та колегією суддів не переглядається.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником гаража під НОМЕР_1, який розташований в Товаристві власників гаражів №2 (далі ТВГ №2), та знаходиться за адресою: м. Вінниця, Сабарівське шосе, 1А, на підставі договору дарування гаража від 13.06.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Терещенко В.В., зареєстрованого в реєстрі за №5-888(а.с.2).

Гараж підключений до електричної мережі та обладнаний індивідуальним електролічильником.

Договір про постачання електричної енергії №647 від 13.05.2009 року укладено між ВАТ «АК Вінницяобленерго» в особі директора «СО Замостянські електричні мережі» Даниленко С.В. та ТВГ №2 в особі голови правління Ренделя В.Ф. (а.с.33-39).

13 січня 2015 року було припинено постачання електроенергії до гаража ОСОБА_2 з підстав несплати коштів за електропостачання протягом 2012-2015 років, про що комісією в складі : членів правління ТВГ №2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 та електрика ОСОБА_8 було складено Акт (а.с.24).

Згідно з довідкою ТВГ №2 від 09 .06.2015 року №25 станом на 15.06.2015 року ОСОБА_2 виключений зі складу членів ТВГ №2 за несплату коштів на утримання гаража.

19 червня 2015 року комісією в складі: голови правління ТВГ №2 Галінського С.Ф., члена товариства ОСОБА_10, електрика ОСОБА_8 та власника гаража ОСОБА_2 здійснено перевірку технічного стану електрообладнання та зняття показників електролічильника у гаражі НОМЕР_1, що розташований у ТВГ №2, під час якої встановлено, що: лічильник марки СО-2М №38485781, 1967 року виготовлення, останні показники зафіксовані 0322, лічильник опломбований; повірка лічильника державною лабораторією за період експлуатації не проводилась; приміщення гаража не відповідає правилам протипожежної безпеки (а.с.40).

Відповідно до картки обліку члена ТВГ №2 ОСОБА_2 вбачається, що остання проплата за спожиту електричну енергію позивачем була здійснена у 2005 році у розмірі 2,72 грн. за показник електричного лічильника 0332 (а.с.18).

Згідно п.п. 6.1. договору про постачання електричної енергії електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником (ВАТ «АК Вінницяобленерго» в особі Замостянські ЕМ): 6.1.1) без попередження у разі: виникнення аварійних ситуацій в електроустановках постачальника; споживання електроенергії споживачем після закінчення дії цього договору; приєднання споживачем струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку; самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; 6.1.4) у разі незадовільного стану електроустановок споживача, що загрожує аварією, пожежею, створює загрозу життю, а також при невиконанні вимог щодо усунення недоліків в електроустановках споживача за приписом представників державних органів, на які покладені відповідні обовязки згідно з чинним законодавством (п.6.1.4.).

Таким чином, підстави для припинення ТВГ №2 електропостачання гаража позивача без попередження, передбачені п.6.1.1, п.6.1.4 договору про постачання електричної енергії, відсутні, тобто дії відповідача щодо припинення електропостачання гаража ОСОБА_2 є неправомірними.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно роз'яснень, наданих в п.п.3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Суд першої інстанції, дослідивши обставини справи дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів заподіяння діями відповідача моральної шкоди, та в чому полягала така шкода, яким чином припинення електропостачання гаража перешкоджало його використанню за цільовим призначенням та позбавляло позивача можливостей реалізації своїх прав, завдаючи моральних страждань.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач звернувся до суду із вимогою про зобов'язання відповідача негайно відновити постачання електричної енергії до гаража НОМЕР_1 в ТВГ №2.

Перелік справ, в яких суд допускає негайне виконання рішення суду встановлений ст. 367 ЦПК України.

Для справ про зобов'язання вчинити дії по відновленню електропостачання не встановлено допуск рішення до негайного виконання.

Порядок виконання рішення суду та строк для його виконання регламентовано Законом України «Про виконавче провадження» і вирішення питань щодо строку виконання рішення суду здійснюється у виконавчому провадженні, а не під час ухвалення рішення суду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про відмову у стягненні моральної шкоди та допуску рішення до негайного виконання є правильними, до яких суд дійшов з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо правомочностей органів управління відповідача не є предметом розгляду даної справи.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Рішення суду є законним і обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись, ст. ст. 307, 308, 314, 356, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ І.М. Стадник

/підпис/ Ю.Б. Войтко

З оригіналом вірно: