Справа № 283/1497/15-ц
провадження №2/283/549/2015
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2015 року

Малинський районний суд Житомирської області у складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, поданої в її інтересах представником ОСОБА_3 до ОСОБА_4, кредитної спілки «Альянс Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання договору відступлення права вимоги (цесії) від 11 лютого 2013 року між кредитною спілкою «Альянс Україна» та ОСОБА_4 недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 15 липня 2008 року між нею та кредитною спілкою «Альянс Україна» було укладено кредитний договір №151-08к Ма/Жт, згідно з умовами якого їй було надано кредит в розмірі 6500 грн.

11 лютого 2013 року між кредитною спілкою «Альянс Україна» та ОСОБА_4 було укладено договір відступлення права вимоги (цесії), згідно якого первісний кредитор КС «Альянс Україна» здійснив відступлення права вимоги за кредитним договором №151-08к Ма/Жт та прийняв у власність від нового кредитора депозитний внесок на загальну суму 108 875,07 грн., а новий кредитор прийняв на себе право вимоги боргу за кредитним договором №151-08к Ма/Жт до ОСОБА_2

Вважає укладений договір цесії таким, що суперечить чинному законодавству, оскільки кредитна спілка «Альянс Україна» з 14.07.2011 року не є фінансовою установою та не має права в силу вимог Закону «Про кредитні спілки» укладати договори відступлення права вимоги за кредитним договорами.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, вважаючи, що на момент укладення нею договору відступлення права вимоги існувала інша судова практика, яка не забороняла кредитній спілці підписувати такі правочини. Просила відмовити в задоволенні позову.

Представник кредитної спілки «Альянс Україна» в судове засідання не зявився, направивши заперечення проти позову, в якому зазначили, що спілка є юридичною особою, і, як наслідок, вправі укладати будь-які правочини.

Ухвалою суду до участі в справі були залучені в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які по суті позову не заперечували щодо його задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів суд приходить до висновку про наступне:

Встановлено, що 15 липня 2008 року між кредитною спілкою «Альянс Україна» та членом кредитної спілки ОСОБА_2 укладено договір кредиту №151-08к Ма/Жт згідно з яким позивачу було надано кредит в сумі 6500 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забезпеченості.

11 лютого 2013 року кредитна спілка «Альянс Україна», як первісний кредитор уклала договір відступлення права вимоги (цесії), згідно з яким здійснила відступлення права вимоги, в тому числі і за договором кредиту №151-08к Ма/Жт від 15.07.2008 року новому кредитору ОСОБА_4.

За змістом ст.ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Діяльність кредитних спілок регулюється Законом України «Про кредитні спілки». Згідно ст. 1 Закону України Про кредитні спілки кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Згідно ст.21 Закону кредитна спілка відповідно до свого статуту приймає вступні та обов'язкові пайові та інші внески від членів спілки; надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі; залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі; виступає поручителем виконання членом спілки зобов'язань перед третіми особами; розміщує тимчасово вільні кошти на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, об'єднаній кредитній спілці, а також придбаває державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом, та паї кооперативних банків; залучає на договірних умовах кредити банків, кредити об'єднаної кредитної спілки, кошти інших установ та організацій виключно для надання кредитів своїм членам, якщо інше не встановлено рішенням Уповноваженого органу; надає кредити іншим кредитним спілкам, якщо інше не встановлено рішенням Уповноваженого органу; виступає членом платіжних систем; оплачує за дорученням своїх членів вартість товарів, робіт і послуг у межах наданого йому кредиту; провадить благодійну діяльність за рахунок коштів спеціально створених для цього фондів.

Частиною 2 зазначеної норми визначено, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої цим Законом, не допускається.

Аналіз цих положень свідчить про те, що правовідносини з приводу стягнення кредитної заборгованості боржників членів кредитної спілки кредитором кредитною спілкою, це правовідносини між власниками грошових коштів в особі членів спілки, та боржниками, також членами спілки, які водночас є і власниками грошових коштів, що належать спілці. Керівні органи спілки не вправі на свій розсуд розпоряджатися грошовими коштами, власниками яких є члени спілки, шляхом відступлення права вимоги боргів, у результаті якого заборговані кошти переходять у разі їх стягнення від спілки до іншої особи. Кредитні спілки, з огляду на особливості їхнього правового статусу, не наділені правом переводити борг чи відступати правові вимоги за кредитним договором.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України при узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин 07 жовтня 2010 року, а також викладена в правовій позиції в Постанові Верховного Суду України в справі 6-59цс15 від 15 квітня 2015 року.

За змістом статей 203, 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, що встановлені частинами 1 - 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Кожна із цих вимог є самостійною підставою недійсності правочину.

Згідно ч.1,2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної

Договір про відступлення права вимоги (цесії) укладений 11 лютого 2013 року кредитною спілкою «Альянс Україна» з порушенням вимог чинного законодавства, а тому відповідно до ст. 215 ЦК України наявні підстави для визнання його недійсним.

Правочин, визнаний судом недійсним, відповідно до ст.236 ЦК України, є недійсним з моменту його вчинення.

Керуючись Законом України «Про кредитні спілки», ст.ст. 203,215, 236, ЦК України, ст. ст. 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги (цесії) від 11 лютого 2013 року укладений між кредитною спілкою «Альянс Україна» та ОСОБА_4 з моменту його укладення.

Стягнути з кредитної спілки «Альянс Україна», ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 сплачений нею за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 243,60 грн., по 121,80 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Малинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: