Справа №463/6632/14-ц
Провадження №2/463/491/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про стягнення боргу, страхового відшкодування пені та оплати правової допомоги, -

встановив:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з ТДВ «СТДВ «Глобус» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 25519,88 грн., пеню в розмірі 13366,28 грн. та 3% річних у розмірі 1531,67 грн., а всього 40417,83 грн.

Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з уточненої позовної заяви до суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_2 із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», тобто жодна зі сторін у справі не є фізичною особою.

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.п.3 Постанови від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Вищого господарського суду України, наданих у п.2 Постанови № 10 від 24 жовтня 2011 року «Про деякі питання підвідомчості справ господарським судам» з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити, оскільки спір між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» підлягає розгляду в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

Крім цього, згідно з п.п.1, 5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, закриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, оскільки провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 закрито, при цьому останнім судовий збір сплачено у розмірі більшому, ніж встановлено законом, то сплачений ним судовий збір підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст.197, 205 ЦПК України,

ухвалив:

закрити провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про стягнення боргу, страхового відшкодування пені та оплати правової допомоги.

Повернути ОСОБА_2 сплачену на рахунок №0006 (код отримувача 38007620, код банку отримувача 825014), суму судового збору в розмірі 363 грн. 46 коп. (триста шістдесят три гривні сорок шість копійок) згідно з квитанцією №ПН54 від 10.12.2014р. та в розмірі 200 грн. (двісті гривень) згідно з платежем ВПЗ-41 №17 від 05.03.2015р.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Р.Я. Головатий