Справа № 157/625/15-ц
Провадження №2-р/157/1/15
УХВАЛА

10 серпня 2015 року м.Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря Фесь Т.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся у суд з заявою, в якій зазначає, що рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 червня 2015 року частково задоволено позовом ОСОБА_1 та постановлено стягувати з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_3 та дочок ОСОБА_4 і Дарини у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 15 червня 2015 року. Під час розгляду справи у судовому засіданні було розяснено, що, відповідно до цього рішення суду, з нього будуть стягуватися аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу), а решту коштів буде погашати держава. 23 липня 2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Камінь-Каширського районного управління юстиції ОСОБА_5 йому було вручено копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2015 року (реєстраційний номер виконавчого провадження 48186693) та розяснено, що нараховано сплачувати щомісячно аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 - 385,80 грн., дочки ОСОБА_4 - 385,80 грн. та дочки ОСОБА_6 -309, 60 грн., загальна сума аліментів становить 1081,20 грн. Розмір його доходу (пенсії) становить 949 грн., з них 1/2 складає 474,50 грн. (згідно виконавчого листа), що є менше як встановлений законодавством прожитковий мінімум у розмірі 30 % на кожну дитину відповідного віку щомісячно. За таких обставин просить розяснити резолютивну частину рішення суду, яка є для нього незрозумілою, оскільки виникає питання хто повинен сплачувати встановлений законодавством прожитковий мінімум в розмірі 30 % на кожну дитину відповідно до віку, якщо він не має змоги самостійно сплатити щомісячно визначену державним виконавцем суму аліментів.

У судове засідання заявник та заінтересована особа не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви, причину неявки суду не повідомили.

Суддею Антонюк О.В., якій автоматизованою системою документообігу розподілено для розгляду вказану цивільну справу, заявлено самовідвід, оскільки заявник у справі ОСОБА_1, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, є її сусідом по сходовій клітині і у їхньому спільному користуванні знаходиться спільний коридор, що, на її думку, може викликати у сторін, зокрема у заінтересованої особи ОСОБА_1, сумніви в обєктивності суду.

Суд вважає, що заяву про самовідвід належить задовольнити, виходячи з таких підстав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ст. 23 ЦПК України, за наявності підстав, передбачених ст. ст. 20, 21, 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 9 Конституції України передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Вимога щодо безсторонності, як свідчить судова практика Європейського суду з прав людини (рішення у справі Білуха проти України (Belukha v. Ukraine) від 9 листопада 2006 року, заява N 33949/02; рішення у справі Фельдман проти України (Case of Feldman v. Ukraine) від 8 квітня 2010 року, заяви NN 76556/01 і 38779/04), характеризується двома критеріями: перший - полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у зясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому, і суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Головуючий у справі суддя Антонюк О.В. тимчасово проживає у квартирі, що знаходиться поруч з квартирою позивача ОСОБА_1, користуються спільним допоміжним приміщенням.

За таких обставин та з метою забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів та підстав для звинувачень у необ'єктивності чи упередженості суду при розгляді заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення суду, суд вважає за доцільне та необхідне заявлений самовідвід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 20, 23 ЦПК України, суд , -

у х в а л и в :

Заяву судді Антонюк Олесі Володимирівни про самовідвід задовольнити.

Заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Камінь-Каширського районного суду від 25 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей передати на повторний автоматизований розподіл, згідно з вимогами ст. 11-1 ЦПК України та п. 3.1.13 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О. В. Антонюк