Справа № 362/5866/15-ц
Провадження 2/362/2382/15
У х в а л а

"12" серпня 2015 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області К.В. Медведєв, розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про визнання недійним договору та стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить: 1) визнати недійним договір побутового будівельного підряду від 18.08.2010 року, укладений між позивачем та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2; 2) стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь позивача 200.000,00 доларів США у гривнях за комерційним курсом гривні по відношенню до долару США на день сплати.

Позивач посилаючись на те, що позивач є споживачів, а вказаний позов пов'язаний з порушенням його прав.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в ід сплати судового збору звільняються споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Отже від сплати судового збору звільняються особи, які одночасно відповідають двом ознакам, встановленим Законом України «Про судовий збір», а саме: 1) особа має бути у спірних правовідносинах споживачем; 2) позов має бути повязаний з порушенням прав споживача.

Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено коло прав споживачів, зокрема, належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця) та інші.

В позовній заяві позивач не посилається на «право споживача», яке закріплено в ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» або іншому нормативно правовому акті, та яке, на думку позивача, порушено відповідачем.

Наявність у позивача правового статусу споживача є недостатнім для звільнення останнього від сплати судового збору, його позов має бути спрямовано на захист саме прав споживача, які визначені в законодавстві.

Оскільки позивач не зазначає в позовній заяві, яке саме його право споживача порушено відповідачем, і не зазначає спосіб захисту такого права, які б були спрямовані саме на захист такого права, тобто були належними способами захисту, то позивач має сплачувати судовий збір, а п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» до подання вказаного позову не застосовується.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Оскільки позивачем заявлено майнову та немайнову вимоги, то відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», то судовий збір має сплачуватися позивачем за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Натомість до позовної заяви доказів сплати судного збору не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України провадження у справі не може бути відкрито, а тому її слід залишити без руху для виправлення вказаних вище недоліків.

В разі невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121, 210 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху для виправлення вказаних судом недоліків.

Розяснити, що недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя