АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-1859/11р. Головуючий 1-ї інстанції - Кириченко О.Д.
Категорія : про стягнення Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Швецової Л.А.

суддів - Даниленка В.М., Малійської С.М.

при секретарі - Подпрядовій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 січня 2011 року

по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2010 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму заборгованості за період з березня 2007 року по березень 2010 року у розмірі 1 192,97 гривень, а також просило судові витрати покласти у частковому співвідношенні на відповідачів.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідачі, згідно довідки про склад сім'ї користуються житловим будинком (квартирою), розташованою за адресою : АДРЕСА_1.

Позивач надає послуги з теплопостачання, відповідно до ст.ст. 13,14 Закону України Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (далі Закон) та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (надалі Правила), що регулюють відносини між суб'єктами господарювання предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, отримує або має намір отримувати такі послуги.

Відповідачі є споживачами вказаних послуг з теплопостачання, проте систематично нехтують, встановленим законом обов'язком, внаслідок чого утворилась значна сума заборгованості.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, посилаючись на його безпідставність, так як ніякої заборгованості за послуги теплопостачання у нього перед КП «ХТМ» немає.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 січня 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.03.2007 року по 01.03.2010 року в сумі 759 (сімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 53 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на оплату інформаційно- технічного забезпечення судового процесу в розмірі 30 грн. В задоволенні позовних вимог КП «ХТМ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - відмовлено за необгрунтованістю позову в цій частині.

На погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, а позов КП «ХТМ» до ОСОБА_1 повернути до Жовтневого районного суду м. Харкова для закриття справи як такої, що непідвідомча суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

По справі достовірно встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 та у відповідності до вимог ст. 68 ЖК України зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Задовольняючи позовні вимоги частково та стягуючи заборгованість не в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 згідно наданої довідки від 10.01.2007 року Управління МВС України є пенсіонером МВС, а тому відповідно Закону України «Про міліцію» має 50-відсоткову пільгу по оплаті комунальних послуг.

Постановою Кабінет Міністрів України від 1 серпня 1996 року № 879 «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати» з наступними змінами, якою регулюються і конкретизуються надання пільгової знижки деяким категоріям громадян, в тому числі і наданої Законом України «Про міліцію», встановлено, що передбачена законодавством України знижка плати за користування тепловою енергією для опалення житла стосується житлової площі в 21,0 кв.м на одну особу, що має відповідну пільгу , та додатково 10,5 кв. площі, тобто загалом на одну особу - 31,5 кв.м.

Як вбачається з матеріалів справи, здійснений КП «ХТМ» розрахунок 50- відсоткової знижки по оплаті наданих відповідачу у даній справі послуг теплопостачання із розрахунку розміру пільгової житлової площі в 31,5 кв.м повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по оплаті послуг з теплопостачання позивачем був здійснений з урахуванням відповідної пільги відповідача та на підставі чинних тарифів, суд першої інстанції перевіривши лише розмір такої заборгованості, прийшов до правильного висновку про те, що вона складає : 3 144,51 грн.( сума плати за спожиті відповідачем послуги за вказаний період) - 2 384,98 ( сума сплаченої позивачем заборгованості за вказаний період) = 759,53 ( сума непогашеної відповідачем заборгованості за вказаний період).

Доводи апеляційної скарги відносно того, що між позивачем та ОСОБА_1 немає письмового договору про надання послуг з теплопостачання, а тому немає жодних зобов'язальних відносин, а значить і спору, не можуть бути взяті до уваги судової колегії, як підстава для скасування судового рішення.

Так, ч. 1 ст. 39 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Вимогами ст. 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору

У відповідності до ч. 2 с. 642 ЦК України особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору( відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

По справі достовірно встановлено, що КП «ХТМ» за правилами публічного договору та у відповідності до Закону та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», надає послуги з теплопостачання кожному, хто до нього звернувся, які є однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 користувався вказаними послугами з теплопостачання та відповідно до квитанцій про сплату комунальних послуг здійснював не повне погашення заборгованості, чим і підтвердив свою згоду на отримання вказаних послуг, що і призвело до виникнення між ним та позивачем договірних відносин, які регулюються цивільним законодавством.

Доказів про те, що ОСОБА_1 звертався до КП «ХТМ» з вимогами про припинення надання йому послуг з теплопостачання матеріали справи не містять.

Крім того, у суді першої інстанції ОСОБА_1 та його представник в обгрунтування свої заперечень посилались на належне виконання відповідача свого зобов'язання перед позивачем та сплату у повному обсязі спожитих ним послуг з теплопостачання.

Суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, на підставі повного та всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилалися, як на підставу свої вимог та заперечень, підтверджених доказами, належним чином дослідженими в ході судового засідання, вирішив справу згідно із законом та у відповідності до вимог ст.213 ЦПК України ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Як передбачається ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних причин.

Судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ст.307, 308, 313, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення але протягом 20 днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді