Справа № 202/5849/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючої-судді ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання Котули А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за попереднім договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на її користь суму сплаченого авансу в розмірі 28000 грн. та штраф 28000 грн.

Разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій вона просить накласти заборону відчуження земельних ділянок площею 0,250 га та 0,3082 га та нерухомого майна, що належать ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної власності та знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Хуторо-Губиніха, вул. Партизанська, 66. Позивач посилається на те, що 22 грудня 2014 року між нею та відповідачами був укладений попередній договір про купівлю-продаж житлового будинку та земельних ділянок , що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Хуторо-Губиніха, вул. Партизанська, 66. За цим договором нею були передані відповідачам грошові кошти в сумі 28000 грн., але в наступному відповідачі відмовилися укладати договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна. Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що дана заява задоволенню не підлягає за наступних підстав:

Відповідно до частини 1, 3 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії тощо.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Проте в матеріалах справи відсутні докази, що на сьогоднішній день нерухоме майно, на яке позивач просить накласти заборону відчуження, належить на праві власності відповідачам.

У звязку з цим суд позбавлений можливості пересвідчитися, що застосуванням заходів забезпечення позову не будуть порушені права та інтереси інших осіб.

Крім того, вартість майна, на яке позивач просить накласти заборону відчуження, є неспіввмірною з ціною позовних вимог.

З урахуванням наведеного, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-153, 209-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення її позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за попереднім договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутні під час оголошення ухвали, мають право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Н.Ю.Марченко