Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2015 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Харитонової Г. Л. , при секретарі Гомзяковій А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

18.05.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на лікування , посилаючись на те, що з 09.11.2006 року вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 Шлюб зареєстровано у Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції, актовий запис № 485. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Син, є інвалідом з дитинства , дуже важко хворіє з народження, має уроджену патологію нирок, постійно потребує вартісного лікування. За життєвими показниками сину вже було зроблено три операції у 2009 році. В наступний час йому потрібно проходити лікування по індивідуальній програмі реабілітації. Син мешкає з нею, та знаходиться на її матеріальному забезпеченні та потребує постійного догляду. Вона не працює, оскільки доглядає за сином, отримує пенсію. Донька мешкає з відповідачем, та знаходиться на його матеріальному утриманні . Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, їй самій важко утримувати дитину - інваліда, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 500 грн. щомісячно.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 5 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 було розєднано та позовну вимогу щодо стягнення аліментів на у тримання дитини виділено в самостійне провадження.( а.с.14).

15 липня 2015 року представник позивачки ОСОБА_5, що діяла на підставі довіреності, на виконання ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 8 липня 2015 року , уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу) , але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.( а.с.35).

Позивачка та її представник до судового засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали до суду заяву, в якій просили розглянути позовні вимоги за їх відсутністю. ( а.с.35,42).

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, заперечував проти його задоволення, оскільки вважає, що син не від нього, та він має намір оскаржити батьківство.( а.с.43).

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 9 листопада 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та це підтверджується свідоцтвом про народження дитини. (а.с.41). Неповнолітній ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства та мешкає разом з матірю позивачкою ОСОБА_1 за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лобачевського, буд. 97. Донька ОСОБА_3, мешкає разом з батьком. (а.с. 25).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. При цьому діючим законодавством не передбачено конкретних часток від доходу відповідно до кількості дітей.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров?я та матеріальне становище дитини, платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки. сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено,що відповідач працює, має постійний заробіток , позивачка не працює, оскільки доглядає дитину інваліда. ( а.с.10,26). Також суд враховує, що неповнолітня донька сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом з батьком.

Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров?я та матеріального положення дитини, яка є інвалідом дитинства, платника аліментів, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Заперечуючи проти позову відповідач посилався на те,що він не вважає себе батьком дитини та має намір звернутися до суду з позовом щодо оспорювання батьківства. Разом з тим, доказів на підтвердження цьому не привів та письмові документи залучати до справи не став.( а.с.43).

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторони виникає спір.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те,що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними , в звязку з чим її позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10,57, 60,88, 209, 212-215, ЦПК України, ст.ст.84, 180 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з 18.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243-60 грн. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Г. Л. Харитонова