22-ц/775/845/2015(м)
Головуючий в 1 інстанції Пантелєєв Д.Г.
Доповідач Лісовий О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді Лісового О.О.

суддів Ткаченко Т.Б., Биліни Т.І.

при секретарі Брежнєві Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 липня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

09 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 липня 2015 року у відкритті провадження по вказаному позову відмовлено з підстав того, що позивачем не дотримано порядку, визначеного ч.3 ст. 118 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу на новий розгляд. Вважає що ухвала була винесена з порушенням норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження по даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.3 ст. 118 ЦПК України, позовна заява щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, може бути подана тільки у разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, або скасування її судом. Але з таким висновком суду погодитися не можна.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України у кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Відповідно до п.1.ч.1 ст.. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплачено працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до ч.1,2 ст.. 118 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до ч.3 ст. 118 ЦПК України, позовна заява, щодо вимог, визначених у ч.1 ст. 96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, або скасування його судом.

Відповідно до п.6.ч.3.ст.121 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, коли заява подана без дотримання порядку, визначеного ч.3 ст. 118 ЦПК України.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 23 грудня 2011 року № 14 вбачається, що якщо у заяві про видачу судового наказу заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але невиплаченої працівникові заробітної плати до заяви має бути додано докази у підтвердження суми, яка стягується, яким може бути належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати, зокрема довідка бухгалтерії, розрахунковий лист, чи копія платіжної відомості. Не допускається розгляд вимог у наказному провадженні про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. При цьому частиною другою ст.. 233 КЗпП України визначено, що працівник має право звернутися до суду з вимогою про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь - яким строком.

Апеляційним судом встановлено, що 09 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди. У заяві він вказував на той факт, що у день звільнення відповідач не розрахувався з ним за усіма сумами, які належали йому при звільненні, та просить суд витребувати фінансові документи на підтвердження нарахування належних йому платежів. Також, позивач наполягає на стягненні на його користь моральної шкоди. Тобто з позову вбачається , що крім заробітної плати /доречи, про яку відсутні відомості про те, що вона нарахована та не сплачена/, позивач заявив ще декілька вимог, пов'язаних між собою, що відповідає вимогам ч.1,2 ст. 118 ЦПК України.

Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_1, суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 307, п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 липня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Голосуючий О.О. Лісовий

Судді Т.Б. Ткаченко

Т.І. Биліна