Справа № 594/278/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Денисової Т.С.

з участю секретаря Козар Т.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 третя особа орган опіки та піклування Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Тернопільської міської ради, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Вказує, що нехтування батьківськими обовязками з боку батька принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить задовольнити позов з підстав наведених у позовній заяві, а також пояснила, що життя із відповідачем у неї не склалося, а тому в серпні 2011 року вони з відповідачем припинили спільне проживання, а 10 жовтня 2012 року шлюб між ними розірвано. Спору щодо місця проживання дитини між ними не було, дитина залишалася жити із нею. З часу фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач не виконує жодних обовязків, покладених на нього законом, як на батька, не бере ніякої участі у вихованні, не цікавиться здоровям, не несе витрат на її лікування. Обовязок щодо утримання дитини був покладений на відповідача рішенням суду за її позовом про стягнення аліменти. Аліменти відповідач сплачує нерегулярно, накопичену суму боргу по аліментам сплачує лише після неодноразового нагадування, на даний час борг по аліментам складає понад 5000 грн., аліменти не платить з травня 2014 року. Відповідач зовсім не спілкується з донькою, не телефонує, не відвідує у дитячому садку, не вітає дитину з днем її народження, не проявляє до дитини жодного інтересу. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав, оскільки донькою відповідач не цікавиться. Стверджує, що на час розгляду справи в суді відповідач перебуває у с.Слобідка-Мушкатівська, однак ні в судове засідання не прибув, ні до дитини так і не навідався.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що ОСОБА_4, починаючи з 2012 року з метою власного матеріального забезпечення постійно виїжджає на заробітки в Росію, приїжджає в Україну на короткий термін, лише для того, щоб була відмітка про перетин кордону, має слабке здоров»я, проходив курс лікування. При цьому, відповідач справно сплачує аліменти на утримання дитини, затримка по виплаті аліментів повязана виключно із перебуванням батька за кордоном. Позивач створює штучні обставини щодо неприймання відповідачем участі у вихованні дитини, нещодавно повернула частину заборгованої суми аліментів, які перерахував відповідач, проживаючи в одному населеному пункті, в с.Слобідка-Мушкатівська, не дає можливості батькові спілкуватися із дитиною. Також просить не брати до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки останній суперечить чинному законодавству.

Представник служби в справах дітей та неповнолітніх Тернопільської міської ради після оголошення перерви у справі в судове засідання не прибув.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, висновок органу опіки та піклування, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_5, народженої 26 квітня 2009 року в м. Тернополі (свідоцтво про народження серія І-ИД № 098014).

Відповідно до рішення Борщівського районного суду від 10 жовтня 2012 року №1902/1714/2012, шлюб між відповідачем ОСОБА_4 та ОСОБА_1, укладений 24 грудня 2007 року, розірвано.

Після розірвання шлюбу дитина сторін залишалася проживати із матір»ю і, відповідно до даних характеристики на позивача у справі по місцю її проживання, що надана об»єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Новий світ,97» та акту обстеження житлово-побутових умов сім»ї ОСОБА_1 від 5 лютого 2015 року № 47, позивач та дитина ОСОБА_5 зареєстровані та проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2.

За даними акту обстеження житлово-побутових умов сім»ї ОСОБА_1 від 5 лютого 2015 року № 47, дитина ОСОБА_5 матір»ю доглянута, остання постійно займається дитиною, водить для відвідування гуртків, проводить з дитиною дозвілля.

Відповідач ОСОБА_4, відповідно до обліків Борщівського РС УДМС України в Тернопільській області (повідомлення від 10 березня 2015 року), значиться зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_3, а, відповідно до актів, складених комісією Борщівської міської ради від 23 березня, 1 квітня 2015 року на виконання доручення суду про вручення судової повістки, після придбання квартири за адресою реєстрації вибув на заробітки за межі України, у квартирі не проживає впродовж останніх пяти років. Не проживає відповідач і у с.Слобідка-Мушкатівська, як вказує у письмовому запереченні представник відповідача, за даними акту, складеного комісією Мушкатівської сільської ради від 5 травня 2015 року на виконання доручення суду про вручення судової повістки, будинок, за адресою якого відповідач знявся з реєстрації 3 вересня 2013 року, постійно під замком, мати відповідача вибула в смт.Скалу-Подільську.

У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні встановлено, що батько дитини відповідач ОСОБА_4, не проживає з сімєю з серпня 2011 року. З того часу відповідач ухиляється від виховання дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до шкільного навчання, не виявляє інтересу до забезпечення дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, не сприяє дитині в доступі до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, і все це в результаті свідомого умисного нехтування своїми обов'язками.

Так, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що з часу припинення подружніх стосунків, відповідач ОСОБА_4 зовсім не піклується про свою дитину, а його племінницю ОСОБА_5. Фактично бачив дитину один раз на рік, а останній рік ні разу. Відповідач часто виїжджає на роботу, а тому не буває постійно по місцю проживання, однак за той час, що він приїжджає у село Слобідка-Мушкатівська, а це буває в часі і до двох місяців і з періодичністю кілька раз на рік, дитину, коли та є в селі Слобідка-Мушкатівська, не відвідує, не цікавиться нею, хоч може по кілька раз на день проїхати повз дитину на автомобілі. Дитина лише вигукує на таке: «Тато поїхав». Не відвідує дитину і в м.Тернополі, не спілкується по телефону, не цікавиться її здоров»ям, інших коштів, окрім аліментів не надає.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що є сусідкою позивача у м.Тернополі, часто спілкується із мамою та дитиною, а тому стверджує, що батька дівчинки бачила у м.Тернополі лише один раз у 2012 році, який з донькою спілкувався лише 3-5 хвилин. З 2012 року по теперішній час позивача по місцю проживання дитини у м.Тернополі не бачила, ні зі слів позивача, ні зі слів дитини не чула розповідей про відвідування батька дитини.

За даними відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції (акт про нарахування заборгованості по аліментах від 18 травня 2015 року вих. №3-21/2843), відповідач ОСОБА_4 заборгував позивачу аліменти на утримання дитини у сумі 5797,74 грн., щомісячний розмір аліментів становить 450 грн.

З довідки, виданої Тернопільським дошкільним навчальним закладом №25, вбачається, що за весь період перебування дитини ОСОБА_5 у дошкільному закладі батько дитину не провідував і не цікавився життям дитини у дошкільному закладі.

При обстеженні житлово-побутових умов сімї позивача (акт від 5 лютого 2015 року) комісією не виявлено будь-яких ознак присутності у побуті дитини батька.

Дитина часто хворіє, що підтверджується довідкою поліклінічного відділу Тернопільської міської дитячої комунальної лікарні від 26 січня 2015 року та заключенням Тернопільського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства від 2 березня 2015 року.

З висновку діагностичної бесіди від 12 травня 2015 року із дитиною ОСОБА_8, що наданий суду службою в справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, вбачається, що у дитини умовно батько присутній у моделі сім»ї, проте з своєї сім»ї дитина його виключила. Дитина відхилила бажання того, щоб батько її любив.

Служба в справах неповнолітніх і дітей Тернопільської міської ради у своєму висновку, затвердженому рішенням виконавчого комітету Тернопільської ради від 8 липня 2015 року № 594, вказала на те, що, захищаючи інтереси дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_8.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача про те, що відповідач постійно виїжджає на роботу за межі України і така його тривала відсутність по місцю проживання є поважною причиною для того, щоб не брати участі у вихованні дитини; про те, що відповідач має слабке здоров»я; про те, що позивач створює штучні обставини нібито неприймання відповідачем участі у вихованні дитини, повертає кошти, перераховані як борг по аліментах; що позивач чинить перешкоди відповідачу у спілкуванні з дитиною, та вважає їх необґрунтованими та не підтвердженими відповідними доказами.

На підставі вищенаведеного, а також ст.ст.11,12,35 Закону України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ із змінами та доповненнями, ст.ст.150,164,165,166 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області, а для осіб, які брали участь у справі, однак не були присутні у залі судового засідання, продовж того ж строку з дня отримання копії рішення суду.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Денисова Т.С.