Справа № 682/1192/15-ц
Провадження № 2/682/481/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2015 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Кондратюк Л.О., з участю відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідачів - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, державної реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування свідоцтва про право власності та визнання права власності,

в и р і ш и в.

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області індексний номер 14789915 від 30.07.2014 р про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок по вул. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району, Хмельницької області.

Скасувати свідоцтво індексний номер 25927265 від 22.08.20014 р про право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарською будівлею по вул. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району, Хмельницької області, видане Реєстраційною службою Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 352 грн 69 коп судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 243 грн 60 коп судового збору.

Протягом десяти днів з дня проголошення на рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.

Суддя Зеленська В. І.

Справа № 682/1192/15-ц

Провадження № 2/682/481/2015

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2015 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Кондратюк Л.О., з участю відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідачів - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, державної реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування свідоцтва про право власності та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

22.04.2015 р ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, Державної реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області, третя особа ОСОБА_2, про скасування рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області від 30.07.2014 р про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок по вул.. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району, Хмельницької області; скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул.. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району, Хмельницької області № 25927265, виданого Державною реєстраційною службою Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 22.08.2014 року ОСОБА_1; визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул.. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району Хмельницької області.

Ухвалою суду від 29.05.2015 р ОСОБА_2 залучена до участі у справі в якості співвідповідача.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, а в заяві до суду позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав, просить справу розглянути за його відсутності.

Як вбачається з позовної заяви, 16.05.2001 року ОСОБА_1 подарувала зятю ОСОБА_4 та дочці ОСОБА_5 в рівних частках незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 43%, що знаходиться в Хмельницькій області, Славутському районі, с. Головлі, вул.. Островського, 23, а також приватизовану земельну ділянку для площею 4978 кв.м., на якій розташований означений будинок, про що був укладений та нотаріально посвідчений договір дарування. У 2014 році між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 склалися неприязні стосунки, які привели до розірвання шлюбу судом 03.03.2015 р У березні 2015 року ОСОБА_4 стало відомо, що 30.07.2014 року Реєстраційною службою Славутського міськрайонного управління юстиції проведено реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул.. Островського, 23 в с. Головлі Славутського району за ОСОБА_1 та 22.08.2014 р державним реєстратором Реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 видане свідоцтво про право власності на цей будинок за номером 25927265. ОСОБА_4 вважає, що Реєстраційною службою Славутського міськрайонного управління юстиції безпідставно проведена реєстрація права власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями за ОСОБА_1 та видане свідоцтво про право власності, так як уклавши договір дарування, ОСОБА_1 втратила право на це майно. Договір дарування незавершеного будівництвом будинку та земельної ділянки не визнавався недійсним. Договір дарування незавершеного будівництвом будинку та земельної ділянки він не зареєстрував в Славутському БТІ, так як будинок не був зданий в експлуатацію, а цивільне законодавство на час укладення договору дарування спірного майна не передбачало недійсності договорів дарування нерухомого майна у разі нездійснення їх реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради та не передбачало обовязкової реєстрації права власності на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Оскільки державним реєстратором не перевірено наявність прав інших осіб на це нерухоме майно, то позивач просить скасувати рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області від 30.07.2014 р про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок по вул.. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району, Хмельницької області; скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул.. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району, Хмельницької області № 25927265, видане Державною реєстраційною службою Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 22.08.2014 року ОСОБА_1; визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул.. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району Хмельницької області.

В ході судового розгляду відповідачка ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала і пояснила, що у 1997 році після смерті матері вона успадкувала будинковолодіння в Хмельницькій області, Славутському районі в с. Головлі, по вул.. Островського, 23 та на місці старої хати разом з чоловіком розпочала будівництво житлового будинку: зробили фундамент та коробку. У 1999 році її дочка ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 Вона постійно проживає в м. Славута, має інше житло, тому у 2001 році подарувала незавершений будівництвом будинок в рівних частках дочці та зятю: ОСОБА_5 і ОСОБА_4 Оскільки ОСОБА_4 не брав участі у завершенні будівництва житлового будинку в с. Головлі, не зареєстрував своє право власності на ? частину цього будинку та на земельну ділянку, сімейні стосунки між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не склалися і шлюб між ними був розірваний, то з метою захисту інтересів неповнолітньої онуки вона зареєструвала право власності на будинок на себе і склала заповіт на нього в користь онуки, коштів на утримання якої ОСОБА_4 не надає. Спірний будинок не придатний для проживання, так як його будівництво фактично не завершене; ОСОБА_4 участі в завершенні будівництва не бере. Підтримала заяву про застосування строків позовної давності до позовний вимог ОСОБА_4 (а.с.39-40), так як договір дарування ? частини незавершеного будівництвом будинку був укладений у 2001 році, а вимогу про визнання права власності на цей будинок ОСОБА_4 заявив у квітні 2015 року, тобто за сплином трьохрічного строку давності. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала і пояснила, що у 1997 році її мама ОСОБА_1 разом з батьком розпочала будівництво житлового будинку по вул.. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району Хмельницької області. У 1999 році вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 У 2001 році ОСОБА_1 подарувала в рівних частках по ? їй та ОСОБА_4 незавершений будівництвом будинок по вул.. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району Хмельницької області. До 2004 року на прибудинковій території був збудований хлів і у звязку із смертю батька фактично будь-яке будівництво більше не велося. Ні вона, ні ОСОБА_4 своє право власності на це будинковолодіння не реєстрували, свідоцтво про право власності на частку будинку не отримували. У 2007 році вона розлучилася з ОСОБА_4, так як він не надавав допомоги на утримання сімї. Але, враховуючи інтереси неповнолітньої дочки, у 2011 році відновила сімейні стосунки з ОСОБА_4 та знову зареєструвала з ним шлюб. Проте, коштів на утримання сімї ОСОБА_4 не надавав, сімейні стосунки знову погіршилися і у березні 2015 року вони розлучилися. ОСОБА_4 має власну квартиру в м. Нетішин, його житлові умови задовільні, участі в будівництві житлового будинку в с. Головлі Славутського району по вул.. Островського, 23 він не брав, тому вважає позовні вимоги ОСОБА_4 безпідставними і необґрунтованими, просить відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідачів адвокат ОСОБА_3 підтримав письмові заперечення відповідачів проти позову (а.с.15-22) та пояснив, що предметом договору дарування від 16.05.2001 року є ? частина незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 43% та земельна ділянка площею 4978 кв.м., на якій розташований незавершений будівництвом будинок. Позивач ОСОБА_4 не набув права власності на все будинковолодіння і земельну ділянку на підставі договору дарування, так як фактично майно не було йому передане і він не зареєстрував своє право власності на це нерухоме майно у виконавчому комітеті Головлівської сільської ради відповідно до діючих на той час норм Цивільного кодексу УРСР. Після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року ОСОБА_4 теж не вжив заходів для реєстрації свого права власності на спірне нерухоме майно, а отже не набув права власності на нього. Крім цього, позивач просить визнати за ним право власності на ? частину всього будинку, хоча за договором дарування йому було подаровано лише ? частину незавершеного будівництвом будинку готовністю 43%. Вважає, що в цьому разі позивачем пропущено також трьохрічний строк позовної давності щодо вимог про визнання за ним права власності на частину будинку, так як його право на звернення з такими вимогами виникло в момент укладення договору дарування ? частини незавершеного будівництвом будинку, тобто з 16.05.2001 року. Підтримує вимогу відповідачки ОСОБА_1 про застосування до позовних вимог строку позовної давності. Вказує також на те, що на момент вчинення реєстрації права власності на будинковолодіння № 23 по вул.. Островського в с. Головлі Славутського району Хмельницької області за ОСОБА_1 таке право за іншими особами зареєстроване не було, а отже реєстратор вперше реєстрував право власності на це майно. Підставою для реєстрації права власності та видачі свідоцтва про право власності на будинок № 23 по вул.. Островського в с. Головлі, Славутського району Хмельницької області для ОСОБА_1 був державний акт на право власності на земельну ділянку, на якій розміщений житловий будинок, Будівельний паспорт і Декларація про завершення будівництва. Тому вважає позовні вимоги безпідставними, просить відмовити в їх задоволенні.

В письмових запереченнях проти позову представник Реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав, просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що реєстрація права власності на будинковолодіння № 23 по вул.. Островського в с. Головлі Славутського району Хмельницької області реєстраційною службою Славутського міськрайонного управління юстиції проведена на законних підставах, у відповідності з вимогами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень». Зокрема, відповідно до цього Закону та постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в реєстраційну службу ОСОБА_1 надала: заяву встановленої форми; документ, що посвідчує її особу; документ, що підтверджує сплату адміністративного збору; технічний паспорт на обєкт нерухомого майна; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку; документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта; документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси. В Реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі права власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна жодних інших зареєстрованих прав на ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано не було. Тому вважає законними рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області від 30.07.2014 р про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок по вул.. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району, Хмельницької області та свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул.. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району, Хмельницької області № 25927265, видане Державною реєстраційною службою Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 22.08.2014 року ОСОБА_1 і не вбачає підстав для їх скасування. Просить відмовити в задоволенні позову (а.с.30-32).

В письмових поясненнях позивач ОСОБА_4 вказує на те, що реєстрація права власності на житловий будинок № 23 по вул.. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району, Хмельницької області Державною реєстраційною службою Славутського міськрайонного управління юстиції проведена на підставі неправдивих відомостей, що містяться в наданих відповідачкою документах, оскільки ОСОБА_1 приховала те, що житловий будинок ще не закінчений будівництвом, що вона не є власником незакінченого до цього часу житлового будинку, оскільки 16.05.2001 року подарувала незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розміщений, для ОСОБА_4 і ОСОБА_2, про що був укладений нотаріально посвідчений договір. Договір дарування не був скасований, а отже ніхто не позбавляв його права на ? частину незавершеного будівництвом спірного будинку (а.с.44). Крім цього вважає, що до квітня 2015 року йому не було відомо про порушення його права на частину будинковолодіння, так як у березні 2015 р стало відомо про те, що відповідачка ОСОБА_1 зареєструвала фактично недобудований спірний будинок на себе та отримала свідоцтво про право власності на цей будинок, приховавши від реєстраційної служби відомості про договір дарування незавершеного будівництва у 2001 році. Просить строк позовної давності до позовних вимог не застосовувати (а.с.57).

Заслухавши пояснення відповідачів та їх представника, дослідивши позовну заяву, письмові пояснення позивача, письмові заперечення проти позову, інші докази, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, а заперечення необгрунтованими і знаходить, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З позовної заяви та пояснень відповідачів вбачається, що сторони визнали, що будівництво житлового будинку в с. Головлі по вул.. Островського, 23 Славутського району Хмельницької області розпочалось у 1997 році і станом на день укладення договору дарування цього будинку його готовність становила 43%

16 травня 2001 року укладено договір дарування незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_1 подарувала, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках кожен прийняли в дар незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 43%, що знаходиться в селі Головлі по вул.. Островського під номером двадцять третім та розташований на приватизованій земельній ділянці площею 4978 кв.м. Всі права та обовязки забудовника за договором переходять до обдарованих. ОСОБА_1 подарувала, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняли в дар приватизовану земельну ділянку площею 4978 кв.м., що знаходиться в селі Головлі по вул.. Островського, 23, на якій розташований вищевказаний будинок, яка передана для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства (а.с.5). Вказаний договір дарування не розривався сторонами, не скасовувався і не визнавався недійсним судом.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі внутрішнього волевиявлення, добровільно розпорядилася належним їй майном незавершеним будівництвом житловим будинком готовністю 43% та приватизованою земельною ділянкою площею 4978 кв.м., на якій розташований вищевказаний будинок і яка передана для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства в селі Головлі по вул.. Островського, 23 Славутського району Хмельницької області, а отже втратила будь-яке право щодо цього майна. Крім цього, всі права та обовязки забудовника за договором дарування ОСОБА_1 передала обдаровани ОСОБА_4 та ОСОБА_5

З наведеного вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 безпідставно отримала у 2013 році Будівельний паспорт на будівництво житлового будинку з господарською будівлею (а.с.62-65), подала в Інспекцію ДАБК у Хмельницькій області повідомлення про початок виконання будівельних робіт в селі Головлі по вул.. Островського, 23 Славутського району Хмельницької області (а.с.66) і державний акт на право приватної власності на землю (а.с.67) та отримала Декларацію про готовність обєкта до експлуатації (а.с.68-70), на підставі яких звернулася до Реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 29.07.2014 року із заявою про реєстрацію її права власності на нерухоме майно та видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок.

На підставі означених документів та відповідно до ст.. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р № 868, 30.07.2014 року державним реєстратором прийняте рішення індексний номер 14789915 про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на житловий будинок в селі Головлі по вул.. Островського, 23 Славутського району Хмельницької області і 22.08.2014 року ОСОБА_1 видане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 25927265 на житловий будинок в селі Головлі по вул.. Островського, 23 Славутського району Хмельницької області (а.с.58-59).

Відповідно до ст.. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа.

Таким чином, у разі повідомлення відповідачкою ОСОБА_1 реєстраційній службі відомостей про наявність договору дарування незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 43% та приватизованої земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства від 16.05.2001 року, її право власності на житловий будинок в селі Головлі по вул.. Островського, 23 Славутського району Хмельницької області зареєстроване не було б, оскільки вона є неналежною особою.

Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

На підставі викладеного суд знаходить обґрунтованими, законними та підставними позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області від 30.07.2014 р про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок по вул.. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району, Хмельницької області; скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул.. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району, Хмельницької області № 25927265, виданого Державною реєстраційною службою Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 22.08.2014 року ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 3 ч. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Тому, щодо прав позивача ОСОБА_4 на нерухоме майно, суд прийшов до висновку про наступне.

Як вбачається з договору дарування незавершеного будівництвом житлового будинку по вул.. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району, Хмельницької області готовністю 43% та земельної ділянки від 16.05.2001 року. В договорі зазначено, що він підлягає реєстрації в Славутському БТІ відносно будинку після здачі його в експлуатацію, відносно земельної ділянки в Славутському відділі земельних ресурсів.

Оскільки відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то відносини, що виникли між сторонами на підставі договору дарування від 16.05.2001 року, регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року, який існував на момент виникнення цих відносин.

Відповідно до ст.. 128 ЦК УРСР 1963 р, який діяв на момент укладення договору дарування нерухомого майна 16.05.2001 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Як вбачається з договору, ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_4 і ОСОБА_5 прийняли в дар дар незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 43%, що знаходиться в селі Головлі по вул.. Островського під номером двадцять третім та розташований на приватизованій земельній ділянці площею 4978 кв.м. А отже, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 набули право власності на подароване майно.

Відповідно до ст.. 227 ЦК УРСР 1963 р договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

З наведеної норми вбачається, що відповідно до законодавства, діючого на час укладення договору дарування, реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів підлягав сам договір, а не право власності особи, яка набула майно. Крім цього, в договорі визначено строк реєстрації договору відносно будинку після здачі його в експлуатацію.

Відповідно до п.п. 1.7, 1.8 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України N 121 від 09.06.98 р, реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлювальних документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Державній реєстрації підлягають тільки ті об'єкти нерухомості, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку незалежно від форм їхньої власності й при наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим бюро технічної інвентаризації, яке проводить державну реєстрацію права власності на ці об'єкти.

Тому позивач, відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого у ст.. 12 ЦК України (2003р), відповідно до якої особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, може зареєструвати своє право на належне йому нерухоме майно вже відповідно до вимог ЦК України 2003 року та в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після здачі будинку в експлуатацію.

Однак, суд знаходить позовні вимоги про визнання за ОСОБА_4 права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району Хмельницької області такими, що задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, ОСОБА_4 набув у власність ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку по вул.. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району, Хмельницької області готовністю 43% і до нього перейшли за договором дарування права та обовязки забудовника. Тому ОСОБА_4 може набути право власності на ? частину спірного будинку в порядку, визначеному для набуття права власності на новостворене майно.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р № 5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). При цьому неправильно обраний спосіб захисту права власності чи іншого речового права не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху, а в певних випадках за таких обставин може бути відмовлено в позові. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Позивачем ОСОБА_4 не надано суду доказів про наявність спору про право, що стосується визнання за ним права власності на завершене будівництво, оскільки він не звертався до компетентних державних органів з приводу реєстрації його прав на новостворене нерухоме майно. Суд своїм рішенням не може підміняти державних органів, до компетенції яких віднесено вирішення питань, повязаних з реєстрацією прав власності на нерухоме майно.

Суд також вважає безпідставною вимогу відповідача ОСОБА_1 та її представника про застосування до позовних вимог строку позовної давності.

Відповідно до ст.256, ст. 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В ході судового розгляду доведено, що позивач ОСОБА_4 дізнався про порушення свого права 27.03.2015 р, отримавши Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.6). Крім цього, порушення його прав мало місце у серпні 2014 року, коли ОСОБА_1 безпідставно отримала Свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок (а.с.59). Тому підстав для застосування позовної давності суд не вбачає.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З Декларації про готовність обєкта до експлуатації (а.с.68-70) вбачається, що вартість спірного будинковолодіння становить 180774 грн. А отже вартість ? частини будинковолодіння, право власності на яку просить визнати позивач в позовній заяві, становить 93887 грн. Тому при зверненні до суду позивач зобовязаний був сплатити судовий збір в розмірі 938 грн 87 коп; фактично ним сплачено 829 грн 78 коп (а.с.1, 24). Тому з позивача підлягає стягненню в дохід держави 109 грн 09 коп за вимогами майнового та 243 грн 60 коп за вимогами немайнового характеру щодо скасування державної реєстрації права власності на спірне майно ОСОБА_1, а всього - 352 грн 69 коп.

У звязку з частковим задоволенням позову, зокрема, в частині задоволення вимог немайнового характеру, порушення яких мало місце з вини відповідачки ОСОБА_1, суд знаходить за необхідне стягнути з останньої в користь позивача 243 грн 60 коп судових витрат.

Керуючись ст..ст. 8, 10, 11, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 128, 227 ЦК УРСР 1963 р, ст..261 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р № 868, суд

в и р і ш и в.

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області індексний номер 14789915 від 30.07.2014 р про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок по вул. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району, Хмельницької області.

Скасувати свідоцтво індексний номер 25927265 від 22.08.20014 р про право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарською будівлею по вул. Островського, 23 в с. Головлі, Славутського району, Хмельницької області, видане Реєстраційною службою Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 352 грн 69 коп судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 243 грн 60 коп судового збору.

Протягом десяти днів з дня проголошення на рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.

Суддя Зеленська В. І.