Справа № 368/1036/13-ц
Провадження № 2/368/1/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2015 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий: суддя Закаблук О.В.

При секретарі: Широкоступ К.М.

Позивача: ОСОБА_1

Представника позивача: ОСОБА_2

Представник відповідача: ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім»єю без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, суд, -

В С Т А Н О В И В :

13 липня 2015 року слухання даної справи було на підставі ч. 2 ст. 33 ЦПК України за клопотанням представника нового відповідача ОСОБА_3 почато спочатку.

В судовому засіданні, яке відбулося 06.08.2015 року, представник відповідачки ОСОБА_3 заявив клопотання щодо:

- застосувати до позовної заяви ОСОБА_1 (цивільна справа № 368/1036/13 ц) положення п. 8 частини 1 ст. 207 ЦПК України, залишивши її без розгляду, роз»яснивши їй право повторного звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для залишення її без розгляду, про що постановити ухвалу;

- скасувати заходи забезпечення позову, вжиті судом за клопотанням сторони позивача в процесі розгляду даної справи;

- вирішити питання розподілу судових витрат, зобов»язавши позивача ОСОБА_1 компенсувати ОСОБА_4 здійснені нею витрати пов»язані з розглядом даної справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Своє клопотання представник позивача ОСОБА_3 обґрунтовує наступним.

Враховуючи сплату позивачем судового збору в розмірі, що не відповідає вартості відшукуваного майна та ненадання до суду доказів його вартості, в судовому засіданні 23 липня 2015 року стороною відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду 23 липня 2015 року клопотання було задоволено частково та надано позивачу ОСОБА_1 строк до 16 години 08 серпня 2015 року для оплати судовим збором в частині майнового характеру у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Вважає, що станом на 16 годину 06 серпня 2015 року недоліки позовної заяви позивачем усунуті не були, так як позивачкою не було надано до суду належних та допустимих доказів відшукуваного майна, відповідно, не можливо встановити ціну позову, та, відповідно, не можливо встановити розмір судових витрат, що і є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 проти клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без розгляду заперечувала.

Представник позивача ОСОБА_2 заперечував проти клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без розгляду, так як зазначив, що дійсну вартість даного майна на даному етапі встановити не можливо, так як відповідачка ОСОБА_4 чинить перепони в доступі даного майна.

Суд, вислухавши клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без розгляду, вислухавши думку позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, які проти клопотання заперечували, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови в задоволенні клопотання, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

На виконання ухвали Кагарлицького районного суду від 23 липня 2015 року про усунення недоліків позовної заяви в частині оплати судового збору позивачкою ОСОБА_1 надано до суду квитанцію № 1131/з34 від 04.08.2015 року на загальну суму 1771 грн. 46 коп.

На думку суду, подання даної квитанції на даному етапі слухання справи є виконанням ухвали суду про усунення недоліків, а тому немає підстав для залишення позовної заяви без розгляду з огляду на наступне.

Так, що стосується майна, то воно є в наявності, позивачка ОСОБА_1 немає змоги оцінити його дійсну вартість, так як дане майно знаходиться у володінні відповідачки ОСОБА_4, яка, на думку суду чинить перепони у доступі до спірного майна, що унеможливлює його оцінку самою позивачкою ОСОБА_1

Свою позицію щодо доступу до майна суд обґрунтовує тим, що хоча слухання справи, дійсно, почато спочатку, проте, під час попереднього слухання справи стороною відповідача після винесення ухвали про проведення судово будівельної експертизи чинилися перепони експертам у доступі майна, в зв»язку з чим судом виносилися ухвали про зобов»язання сторону відповідача не чинити перепони експертній установі у проведенні експертизи, метою, якої, до речі, було визначення дійсної вартості будинку.

Внаслідок неправомірних дій сторони відповідача справа поверталася з експертої установи без виконання, відновлювалося провадження, виносилися ухвали про зобов»язання не чинити перепони, що тягло, та й тягне за собою тривалий час слухання справи.

Такі дії сторони відповідача суд розцінює як затягування строку розгляду справи, який, як на тому наголошує навіть сам представник відповідачки ОСОБА_3 триває вже досить тривалий час.

Крім того, суд розцінює клопотання представника ОСОБА_3 про слухання справи спочатку, як недобросовісне використання стороною відповідача своїх процесуальних прав, зокрема, положення ч. 2 ст. 33 ЦПК України, що, знову ж таки, тягне до затягування розгляду справи, тобто, дії сторони відповідача суд розцінює як недобросовісний захист своїх прав стороною відповідача, хоча такий варіант і передбачено діючим ЦПК України.

Суд вважає, що, так як новий відповідач ОСОБА_4 була присутня у всих судових засіданнях, в яких давалися пояснення сторін, допитувалися свідки, досліджувалися матеріали справи, ( письмові докази), відповідно відповідачка ОСОБА_4 повністю орієнтувалася в обставинах справи, то, на думку суду необхідності в розгляді справи спочатку не було процесуальної необхідності, так як недоліки, на які вказує представник відповідача ОСОБА_3, можуть бути виправлені в ході судового розгляду справи шляхом використання сторонами їх процесуальних прав, які передбачені ст.ст. 27, 31 ЦПК України.

Відповідно, що стосується вартості оспорюваного майна, то його дійсну вартість можна буде встановити після проведення товарознавчих експертиз, які будуть в разі заявлення клопотання позивачкою ОСОБА_1 чи її представником ОСОБА_2 проведені на підставі ухвал суду.

Далі, в разі встановлення факту невідповідності вартості оспорюваного майна розміру сплаченого позивачкою ОСОБА_1 судового збору, суд зобов»яже позивачку ОСОБА_1 доплатити судовий збір у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір» до винесення рішення у даній справі.

Відповідно, суд вважає, що на даному етапі відсутні обставини для залишення позовної заяви без розгляду.

Далі, суд зазначає, що дана ухвала окремо від рішення суду апеляційному порядку не підлягає, вона може бути оскаржена лише спільно з апеляційним розглядом справи по результатах винесення рішення, так як дана ухвала не перешкоджає подальшому слуханню справи.

Окремо оскарженню від рішення суду на підставі п. 15 ч. 1 ст. 293 ЦПК України може бути оскаржена лише ухвала про залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 208, ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В клопотанні представника відповідачки ОСОБА_3 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім»єю без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, - відмовити.

Ухвала на підставі ч. 1 ст. 293 ЦПК України оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 293 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С Cуддя: ОСОБА_5