РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Барашивець Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1

до Територіальної громади в особі Житомирської міської ради,

про визнання права користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право користування житловим приміщенням № 41 в будинку № 18 по вул. Черняховського у м. Житомирі.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуваючи із майбутнім чоловіком ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах, у 1994 року вселилася в займану ним квартиру АДРЕСА_1.

30.04.2004 року між нею та ОСОБА_2 укладений шлюб.

З часу свого вселення позивач без реєстрації постійно проживає і користується як член сім'ї даною квартирою, бере участь у витратах пов'язаних з оплатою комунальних послуг та інших зобов'язань, що випливають з договору найму.

В березні 2014 року чоловік ОСОБА_2 помер. Оскільки за життя квартира чоловіком не була приватизована позивач просить визнати за нею право користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з вищевикладених підстав.

Представник територіальної громади Житомирської міської ради заперечувала щодо задоволення позову, оскільки квартира є комунальною власністю.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач у спірному приміщенні проживає без реєстрації.

Згідно довідки КП «ВЖРЕП № 1» № 1233 від 27.09.2014 р. позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1996 року та по даний час. /а.с. 4/

30.04.2004 р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с. 10/

ОСОБА_2 являвся наймачем квартири АДРЕСА_1. /а.с. 78/.

15.03.2014 року ОСОБА_2 помер.

При зверненні позивача до другої Житомирської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2, ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки в неї відсутній правовстановлюючий документ на зазначену квартиру, що перешкоджає видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. /а.с. 37/

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.04.85 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 ( v0009700-96 ) "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Як слідує із пояснень свідків, в тому числі і матері померлого, ОСОБА_1 постійно проживала із чоловіком в квартирі АДРЕСА_1, вселилася позивач за згодою чоловіка, це приміщення було постійним місцем їх проживання, подружжя до смерті наймача вело спільне господарство, однак зареєстрована ОСОБА_1 була у батьківській хаті з метою отримання спадщини після померлих батьків.

Враховуючи всі обставини справи у їх сукупності, з урахуванням того, що право користування квартирою не визнається Житомирською міською радою, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування квартирою №41 за адресою: м. Житомир, вул.Черняхівського, б. 18.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Суддя В.О. Корицька