Справа № 226/1549/15-ц
Справа № 2/226/853/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року м.Димитров Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, в обґрунтування якого вказав, що 20.08.2014 року його батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є власником автомобіля ОСОБА_4 740, легковий седан, номерний знак НОМЕР_1, зеленого кольору, надав відповідачу у тимчасове користування вказаний автомобіль, про що відповідач написала розписку. 02.07.2014 року його батько помер. При зверненні до нотаріальної контори йому було надано розяснення, що для оформлення своїх спадкових справ на автомобіль йому необхідно надати правовстановлюючі документи. Однак, оскільки вказаний автомобіль разом з документами на нього перебуває у користуванні у відповідача, він не має можливості оформити свої спадкові права. З метою врегулювання даного питання миром він 05.05.2015 року звернувся до відповідача з письмовою претензією, якою просив повернути йому автомобіль разом з документами до 15.05.2015 року. Отримавши 06.05.2015 року вказану претензію, відповідач на неї не відреагувала. У звязку з тим, що на час смерті батька він постійно проживав з ним за адресою: Донецька область, м.Димитров, вул.Димитрова, б.40, то вважає себе спадкоємцем, який прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Після смерті свого батька він є єдиним першочерговим спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3 Тому позивач просить суд витребувати у відповідача із її незаконного володіння належне йому майно автомобіль ОСОБА_4 740, номерний знак НОМЕР_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 підтримав свої позовні вимоги вказавши, що належний його батькові автомобіль ОСОБА_4 був переданий у користування ОСОБА_2, з якою він перебував у шлюбі, у якості компенсації за автомобіль Пежо, який був придбаний з відповідачем у шлюбі. Так сказав зробити його покійний батько. Оскільки на цей час ОСОБА_2 бажає поділити автомобіль Пежо, він просить повернути назад автомобіль ОСОБА_4. Окрім нього спадкоємцем першої черги після смерті його батька ОСОБА_3 є його мати, за заявою якої було відкрито спадкову справу. Після смерті батька також залишився житловий будинок. Він з заявою про відкриття спадщини до нотаріуса не звертався, всі спадкові права буде оформляти на себе мати.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала, вказавши, що позивач не є власником автомобілю ОСОБА_4 і не є спадкоємцем цього майна. У її користуванні дійсно знаходиться спірний автомобіль та технічний паспорт на нього, виписаний на імя ОСОБА_3, батька позивача.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, який помер 02.07.2014 року, про що свідчать свідоцтва про народження та про смерть (а.с.7, 8).

Позивач ОСОБА_1 з 08.07.2014 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до цього він був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що встановлено на підставі паспортних даних позивача (а.с.5, 6).

20.08.2014 року відповідачем ОСОБА_2 було складено розписку про те, що вона отримала у тимчасове користування автомобіль ОСОБА_4 740, легковий седан, номерний знак НОМЕР_1, зеленого кольору та зобовязується у випадку поломки або аварійного стану виконати ремонт за свій рахунок (а.с.9). У судовому засіданні відповідач не заперечувала цей факт.

Також у судовому засіданні сторони не заперечували проти того, що вказаний автомобіль належав ОСОБА_3.

05.05.2015 року позивачем ОСОБА_1 на адресу відповідача ОСОБА_2 надіслано претензію щодо повернення йому, як спадкоємцю, який бажає оформити права спадщини на спадкове майно після смерті свого батька ОСОБА_3, спірного автомобілю разом із правовстановлюючими документами на нього до 15.05.2015 року. Про отримання вказаної претензії відповідачем 06.05.2015 року свідчить її особиста підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.10).

Згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 39291432 від 26.12.2014 року після смерті ОСОБА_3 відкрита спадкова справа. У судовому засіданні позивач пояснив, що спадкова справа була відкрита за заявою його матері, і що він з такою заявою до нотаріуса не звертався.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Згідно за ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За приписами ч.ч.1, 3 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Витребуванням власником свого майна з чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Предметом віндикаційного позову є вимога позивача до відповідача про витребування майна із чужого незаконного володіння, яка повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки.

Таким чином, вказані позивачем у позовній заяві підстави повинні підтверджувати його право власності або інше суб'єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння та наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

Позивачем не доведено, що спірне майно належить йому на праві власності чи іншому речовому праві та незаконно вибуло з його володіння.

Доказів набуття позивачем права власності на спірне майно у порядку спадкування суду не доведено.

Навіть, прийняття спадщини позивачем відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України нічим не підтверджується. Згідно досліджених у суді наданих позивачем документів останній на день відкриття спадщини не був зареєстрованим за місцем проживання спадкодавця за адресою: Донецька область, м.Димитров, вул.Димитрова, 40, факт постійного проживання позивача із спадкодавцем на день його смерті у інший спосіб не доведено. Також у суді позивач заявив, що заява про прийняття спадщини ним до нотаріуса не подавалася, оскільки він такого наміру не мав через оформлення матірю спадкових прав після смерті батька.

Посилання позивача на правила ст.ст.526 та 530 ЦК України щодо виконання зобовязання є безпідставними, оскільки віндикаційний позов виключає між позивачем і відповідачем зобовязально-правові відносини щодо спірного майна.

Приймаючи до уваги, що позивачем у судовому засіданні не доведено факт незаконного вибуття спірного майна з його володіння, а також те, що у відносинах між позивачем та відповідачами суд не виявив порушення прав позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.321, 328, 387 ЦК України, керуючись ст. ст.10, 11, 57, 60, 209, 212, 215, 226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна, а саме: автомобілю ОСОБА_4 740, номерний знак НОМЕР_1, з технічним паспортом на нього, з чужого незаконного володіння відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати судову скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03 серпня 2015 року.

Суддя Ж.Є.Редько