ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4603/15-ц
Провадження № 2/210/2017/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" грудня 2015 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді: Літвіненко Н.А.

при секретарі Рябченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі: позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу удаваним правочином,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу удаваним правочином посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 є для позивача близьким родичем, а саме сестрою її чоловіка, а третя особа - ОСОБА_4 є свекрухою позивача. Сторони по справі між собою домовилися, що свекруха позивача - ОСОБА_4 продає свою трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, а позивач купує за ці кошти приватний будинок, тоді як сама свекруха переходить жити в квартиру позивача № 38 у будинку № 24 по вулиці Нахімова у м. Кривому Розі і дану квартиру позивач переоформлює на відповідача ОСОБА_3

На виконання домовленостей сторін по справі позивач ОСОБА_2 з відповідачем ОСОБА_3, а також з третьою особою - ОСОБА_4К вирішили подарувати відповідачеві ОСОБА_3 двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2.

Вказана квартира фактично мала даруватися доньці відповідача, але так як донька не заміжня, і сторони по справі не знають як вона буде себе вести в подальшому, то вони вирішили все-таки оформити квартиру на відповідача.

21 вересня 2013 року сторони по справі прийшли до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, для того щоб оформити договір дарування квартири.

В нотаріальній конторі позивач, відповідач та третя особа по справі вияснили, що оформлення договору дарування є значно дорожчим, аніж оформлення договору купівлі - продажу, і враховуючи те, що вони були обмежені в коштах вирішили оформити угоду договором купівлі-продажу, про що жодна із сторін не заперечувала.

21 вересня 2013 року позивач ОСОБА_2 згідно договору купівлі продажу квартири продала, а відповідач ОСОБА_3 купила квартиру АДРЕСА_3, про що приватним нотаріусом проведена реєстрація в реєстрі угод під номером 3985.

Грошові кошти позивач від відповідача не отримувала згідно домовленостей між ними та оформили договір купівлі-продажу не по ринковій вартості квартири, а по оціночній вартості, яка значно нижча аніж ринкова вартість квартири.

При оформленні договору сторони грошові кошти один одному не передавали, що відзначено в самому договорі, а також в договорі купівлі-продажу сторони вказали, що один з одним розрахувалися раніше.

Про дані домовленості знав і чоловік відповідача, який наполягав на оформленні квартири як умога дешевше, ні при яких випадках він на дану квартиру претендувати не буде, так як дана квартира фактично буде для дочки відповідача, а також заявив, що в них дружня сім'я і підстав витрачати лишні кошти немає.

В даний час відповідач ОСОБА_3 розлучилася зі своїм чоловіком ОСОБА_6 Колишній чоловік відповідача має намір ділити спільно придбане майно, і вимагає, щоб відповідач продала квартиру, я якій вони проживали разом, а саме квартиру АДРЕСА_4 і кошти розділити. В разі коли відповідач відмовиться, то ОСОБА_6 буде ділити і квартиру АДРЕСА_5, яка фактично подарована позивачем, знаючи про те, що фактично договір купівлі - продажу був удаваним договором з метою економії коштів родини.

Просить договір купівлі-продажу визнати удаваним правочином.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Третя особа по справі ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позову не заперечує та просить його задовольнити.

Суд, взявши до уваги заяви сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є для позивача ОСОБА_2 близьким родичем, а саме сестрою її чоловіка, а третя особа - ОСОБА_4 є свекрухою позивача ОСОБА_2 Сторони по справі між собою домовилися, що свекруха позивача - ОСОБА_4 продає свою трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, а позивач купує за ці кошти приватний будинок, тоді як сама свекруха переходить жити в квартиру позивача № 38 у будинку № 24 по вулиці Нахімова у м. Кривому Розі і дану квартиру позивач переоформлює на відповідача ОСОБА_3

На виконання домовленостей сторін по справі позивач ОСОБА_2 з відповідачем ОСОБА_3, а також з третьою особою - ОСОБА_4К вирішили подарувати відповідачеві ОСОБА_3 двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2.

21 вересня 2013 року сторони по справі прийшли до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, для того щоб оформити договір дарування квартири.

В нотаріальній конторі позивач, відповідач та третя особа по справі вияснили, що оформлення договору дарування є значно дорожчим, аніж оформлення договору купівлі - продажу, і враховуючи те, що вони були обмежені в коштах вирішили оформити угоду договором купівлі-продажу, про що жодна із сторін не заперечувала.

21 вересня 2013 року позивач ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу квартири продала, а відповідач ОСОБА_3 купила квартиру АДРЕСА_3, про що приватним нотаріусом проведена реєстрація в реєстрі угод під № 3985.

Грошові кошти позивач від відповідача не отримувала згідно домовленостей між ними та оформили договір купівлі-продажу не по ринковій вартості квартири, а по оціночній вартості, яка значно нижча аніж ринкова вартість квартири.

При оформленні договору сторони грошові кошти один одному не передавали, що відзначено в самому договорі, а також в договорі купівлі-продажу сторони вказали, що один з одним розрахувалися раніше.

Про дані домовленості знав і чоловік відповідача, який наполягав на оформленні квартири як умога дешевше, ні при яких випадках він на дану квартиру претендувати не збирався, так як дана квартира фактично буде для дочки відповідача, а також заявляв, що в них дружня сім'я і підстав витрачати лишні кошти немає.

На даний час відповідач ОСОБА_3 розлучилася зі своїм чоловіком ОСОБА_6 Колишній чоловік відповідача має намір ділити спільно придбане майно, і вимагає, щоб відповідач продала квартиру, я якій вони проживали разом, а саме квартиру АДРЕСА_4 і виручені кошти після продажу квартири розділити. Чоловік відповідача заявив, якщо відповідач відмовиться продавати вищевказану квартиру, то ОСОБА_6 буде ділити і квартиру АДРЕСА_5, яка фактично подарована позивачем, знаючи про те, що фактично договір купівлі - продажу був удаваним договором.

Відповідно до статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

З п. 25 Постанови ПВСУ від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду

цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вбачається, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд

ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання

його недійсним.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та зареєстрованим приватним нотаріусом ОСОБА_5 в реєстрі за № 3985 удаваним правочином.

Керуючись ст.ст. 235 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 12, 15, 57, 60, 79, 88, 169, 209, 212-218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та зареєстрованим приватним нотаріусом ОСОБА_5 в реєстрі за № 3985 удаваним правочином.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Н. А. Літвіненко