Справа № 523/9547/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" серпня 2015 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Погрібного М.О.

При секретарі - Вальчук Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування свого позову, вона посилалася на те, що ОСОБА_4, яка доводилася їй рідною тіткою, при своєму житті, 08 грудня 2011 року, склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пепеляшковою А.О., яким все належне їй майно, в тому числі житловий будинок АДРЕСА_1 та земельний пай у колективному сільському підприємстві ім. Суворова, що знаходиться в с. Прибужжя, Доманівського району Миколаївської області, заповідала їй. Про те, що тітка ОСОБА_4 померла, вона дізналася в кінці липня, на початку серпня 2014 року від внучатого племінника, що користувався гаражем спадкоємниці, який їй зателефонував.

Після смерті ОСОБА_4, в її будинок поселився онук ОСОБА_2, який при житті спадкодавця ніколи її не навідував та не допомагав.

Про наявність заповіту, яким ОСОБА_4 все майно заповідала їй, вона дізналася лише у квітні 2015 року, коли отримала від Другої одеської державної нотаріальної контори листа за №13/2015-14 від 16 березня 2015 року, який надійшов за місцем її постійного проживання за адресою АДРЕСА_2

Після отримання листа, вона приїхала до міста Одеси і 05 червня 2015 року подала до Другої одеської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини ОСОБА_4 за заповітом. Однак, у здійснені нотаріальних дій по видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено з наданням письмової інформації, що вона пропустила строк, передбачений законом для подачі заяви про прийняття спадщини та роз'яснено, що цей строк може бути додатково встановлений судом при наявності поважних причин його пропуску. Вважає, що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 з поважних причини, а саме із-за необізнаності про її смерть та про існування заповіту. Тому, на підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України, просила її позовні вимоги задовольнити.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування і просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6, який також представляв інтереси відповідачки ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3), в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що позивачка ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті їхньої бабусі ОСОБА_4, без будь-яких поважних причин, на підставі яких можливо було б встановити їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Необізнаність про наявність чи відсутність заповіту, не може вважатися поважною причиною, про що зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року за №24-753/0/4-13. Проте, що спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачка дізналася на при кінці липня, початку серпня 2014 року, про що вона зазначила у своїй позовній заяві. А саме, в строки, коли законом передбачено право спадкоємців на подачу заяви до нотаріальної контор про прийняття спадщини. Тому просили в задоволені позову відмовити.

Вислухав сторони, вивчив матеріали справи, суд вважає, що на підставі встановлених фактів та досліджених в судовому засіданні доказів, позов задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, яка постійно проживала у АДРЕСА_1 (л.с. №№40, 41).

Після її смерті відкрилася спадщина на її рухоме та нерухоме майно, в тому числі і на вказаний вище житловий будинок (л.с. №60).

Згідно ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3), являючись рідними онуками ОСОБА_4, в шестимісячний строк, встановлений законом, подали 19 січня 2015 року до Другою одеської державної нотаріальної контори письмові заяви про прийняття спадщини після смерті їхньої бабусі, а саме, житловий будинок АДРЕСА_1 та пай у колективному сільськогосподарському підприємстві імені Суворова, реорганізованого в ПСП ім. Суворова, розташованого в селі Прибужжя, Думанівського району Миколаївської області, про що свідчить копія спадкової справи №13/2015, заведеної Другою одеської державною нотаріальною конторою 19 січня 2015 року щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (л.с. №№36-62).

Відповідно до матеріалів вказаної спадкової справи, спадкодавець ОСОБА_4 при своєму житті двічі складала письмовий заповіт, перший 07 грудня 2011 року, яким все своє майно заповідала своїй рідній сестрі ОСОБА_7 та другий 08 грудня 2011 року, яким все належне їй майно на день смерті, заповідала ОСОБА_1, позивачці по справі (л.с. №51).

Про те, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачка ОСОБА_1 дізналася від свого внучатого племінника по телефону на при кінці липня, початку серпня 2014 року, а саме приблизно через 10-15 днів після смерті, про що вона зазначили у своїй письмовій позовній заяві, поданій до суду та що в судовому засіданні підтвердив її представник (л.с. №4).

В строки, встановлені законом для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, позивачка ОСОБА_1 не зверталася і заяву не подавала.

Отримавши в квітні 2015 року листа від Другої одеської державної нотаріальної контори за №13/2015/02-14, з інформацією про те, що ОСОБА_4 залишила заповіт, яким все належне майно заповідала їй, ОСОБА_1, остання, 05 червня 2015 року звернулася до вказаної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (л.с. №14, 39).

На заяву позивачки про прийняття спадщини, Другою одеською державною нотаріальною конторою, було надано листа №13/2015/02-14 від 09 червня 2015 року про те, що відповідно до норм ст. 1270 ЦК України, вона пропустила строки встановлені законом для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При цьому позивачці було роз'яснено, що відповідно до ст. 1272 ЦК України, у разі поважності пропуску строк для подачі заяви про прийняття спадщини, вона може звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що вона і зробила 19 червня 2015 року (л.с. №39).

Відповідно до ст. 1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні, ні позивачка ОСОБА_1, ні її представник за довіреністю ОСОБА_8 не довели жодними допустимими доказами те, що позивачка пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини з поважних причин.

Необізнаність позивачки в тому, що спадкоємець ОСОБА_4 при своєму житті склала заповіт, яким усе належне їй на день смерті майно, заповідала саме їй, ОСОБА_1, не може бути поважною причиною пропуску вказаного вище шестимісячного строку. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, виходячи із аналізу судової практики щодо питань визначення поважності причин пропуску строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, здійсненого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ та викладеного у листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1 пропустила передбачений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини, не з поважних причин, а тому в задоволені її позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: