УХВАЛА

Іменем України

05 серпня 2015 року м. Словянськ Єд. унік. № 243/7450/15-ц

Провадження № 6/243/251/2015

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Мінаєв І.М.

при секретарі судового засідання Копійко Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за поданням відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, за участю боржника ОСОБА_1, стягувача управління Пенсійного фонду України в м. Словянську та Словянському районі Донецької області, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

До Словянського міськрайонного суду звернувся відділ державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області (далі відділ ДВС) в особі ст. державного виконавця Крапівіна В.М. з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України, обґрунтувавши свої вимоги тим, що у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження з примусового виконання вимоги Ф-0482-У від 13.08.2014 року, виданої управлінням Пенсійного фонду України в м. Словянську та Словянському районі Донецької області (далі УПФУ) про стягнення боргу у сумі 1146,86 грн. з ОСОБА_1

За заявою УПФУ було відкрито виконавче провадження ЄДРВП № 45921440, боржникові надавався семиденний строк для самостійного виконання рішення. Оскільки боржник самостійно не розпочала виконання рішення, державним виконавцем було розпочато його примусове виконання, в ході якого було зроблено запити до реєструючих установ з метою виявлення майна боржника. Відповідно до наданих відповідей, інформація щодо відкритих рахунків боржника у банках та інших фінансових установах відсутня, автотранспортні засоби та нерухоме майно за боржником не зареєстроване, отже такі види заходів примусового виконання як звернення стягнення на кошти чи інше майно, заробітну плату, доходи, пенсію, стипендію є неможливими виконання.

На адресу боржника, що вказана у виконавчому документі було направлено вимогу державного виконавця в порядку ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», у якій боржника на підставі ч. 6 ст. 12 Закону було зобовязано надати до відділу відомості про повне чи часткове виконання вимоги, а у разі відсутності таких документів пояснення про невиконання рішення. До відома боржника було доведено інформацію про приймальні дні державного виконавця, а також було попереджено про обовязковість вимог державного виконавця та кримінальну відповідальність про умисне невиконання вимоги згідно зі ст. 382 КК України. Боржник на прийом до державного виконавця не зявився, не надав до відділу пояснення причин невиконання вимог державного виконавця та/або причини невиконання вимоги про стягнення з неї залишку боргу у розмірі 1146,86 грн. Вимогу УПФУ до теперішнього часу не виконано.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону.

Заявник вважає, що невиконання законних вимог державного виконавця та ненадання пояснень з цього приводу є порушенням норм ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». До відділу ДВС надійшло клопотання стягувача про звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Посилаючись на ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», положення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного Суду України від 01.02.2013 року, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», заявник просить тимчасово обмежити право громадянки ОСОБА_1 на виїзд з території України до виконання зобовязання, встановленого вимогою Ф-0482 від 13.08.2014 року, виданою УПФУ, щодо стягнення із ОСОБА_1 боргу в сумі 1146,86 грн.

Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч. 2 ст. 3771 ЦПК України, та відповідно до п. 3 заявлених в поданні вимог, заявник просить розглянути справу без участі представника відділу ДВС.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання необґрунтовано та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.

13.08.2012 року УПФУ було видано вимогу № Ф-0482-У, відповідно до якої боржник ОСОБА_1 має заборгованість з і сплати страхових внесків, штрафів та пені за 2010 рік в сумі 1146,86 грн. (а. с. 6)

24.12.2014 року ст. державним виконавцем відділу ДВС було відкрито виконавче провадження № 45921440 з виконання вимоги № Ф-0482-У, виданої 13.08.2014 року УПФУ про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 1146,86 грн., відповідно до якої боржнику було запропоновано самостійно виконати вимогу в строк до 30.12.2014 року. (а. с. 7)

Згідно з актом державного виконавця від 20.07.2015 року (а. с. 8), боржник ОСОБА_1В за викликом до відділу ДВС не зявляється, про причини неявки не повідомляє.

16.07.2015 року за № 11799/05 до відділу ДВС звернулося УПФУ з клопотанням про здійснення виконавчих дій, відповідно до якого станом на 15.07.2015 року на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання вимоги про сплату боргу № Ф-0482-У від 13.08.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості у розмірі 1146,86 грн. на користь УПФУ. Надходження коштів до бюджету Фонду не здійснювалось. УПФУ просить відділ ДВС звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 (а. с. 9)

10.07.2015 року державним виконавцем відділу ДВС на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу про прибуття 20.07.2015 року о 09-00 год. до відділу ДВС та сплатити борг. (а. с. 10)

Згідно з положеннями ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», якщо боржник має невиконані зобовязання, покладені на нього судовим рішенням, або ухиляється від виконання зобовязань, йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон до виконання цих зобовязань.

Відповідно до п. 8 ст. 19 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України», на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особам, яким, згідно із законодавством, не дозволяється вїзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів.

На підставі ст. 3771 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших осіб за участю державного виконавця.

Подання державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України повинно містити: 1) найменування суду, до якого направляється клопотання; 2) реквізити виконавчого документу, який перебуває на виконанні; 3) реквізити виконавчого провадження; 4) прізвище, імя та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); 5) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

Також у поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Подання державного виконавця повинно бути обґрунтовано, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України. Відкриття виконавчого провадження, невиконання судового рішення боржником само по собі не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

Доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобовязань, та доказів, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, державним виконавцем суду не надано.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що вимога УПФУ № Ф-0482-У датована 13.08.2012 року, та відповідно до матеріалів виконавчого провадження, провадження відкрито щодо виконання вимоги від 13.08.2014 року, копії якої суду надано не було, тобто надані суду документи суперечать один одному.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що подання відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, за участю боржника ОСОБА_1, стягувача управління Пенсійного фонду України в м. Словянську та Словянському районі Донецької області, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 3771 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про Державну прикордонну службу України», ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», -

УХВАЛИВ:

Подання відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, за участю боржника ОСОБА_1, стягувача управління Пенсійного фонду України в м. Словянську та Словянському районі Донецької області, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Ухвала складена та підписана у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_2