Справа № 477/1117/15-ц
Провадження № 2/477/560/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Федоровській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області та ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, уточнивши яку, остаточно просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, з яких на ? частину вказаної квартири - в порядку спадкування після смерті сестри ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та на іншу ? частину вказаної квартири - за набувальною давністю.

В обґрунтування цих вимог вказувала, що її сестра ОСОБА_3 з 1968 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4. Разом вони мешкали в квартирі АДРЕСА_1, що була надана їм, як працівникам Засільського сахарного заводу, відповідно до ордеру на право на заняття житлової площі. На підставі їх заяви 21.02.1994 р. АТ «Тавріясахар» видала розпорядження №18 про надання дозволу на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та ними була проведена приватизація вказаного майна за кожним по ? частині.

Свої стосунки вони не реєстрували, дітей у них не було.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після його смерті її сестра залишилася проживати у вказаній квартирі сама та користувалася нею до самої смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її сестра ОСОБА_3 померла. За життя, на випадок своєї смерті, вона залишила заповіт на користь позивачки. У передбачений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну її сестрі частку у вищевказаній квартирі їй було відмовлено через втрату оригіналу правовстановлюючого документу.

Крім того, позивачка просить визнати за нею право власності на іншу частину цієї квартири, що залишилася після смерті ОСОБА_4, посилаючись на виникнення у неї таких прав за набувальною давністю, до якої також увійшов строк володіння цим майном спадкодавці ОСОБА_3 з дня смерті ОСОБА_4, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із завою, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідач - Первомайська селищна рада Жовтневого району Миколаївської області звернулася до суду із заявою, в якій не заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності на вказану квартиру та просила справу розглянути за відсутності їх представника.

Відповідач ОСОБА_2 надіслав до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував. Претензій щодо вищевказаного майна не мав та зазначив, що факти викладені у позовній заяві відповідають дійсності. Просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що виконкомом Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 71 від 26.11.2013 року (а.с. 7).

Відповідно до копії заповіту, на випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповідала усе належне їй майно ОСОБА_1 - позивачці по справі (а.с. 6).

За даними Первомайської селищної ради, на час смерті ОСОБА_3 проживала сама, інших осіб із нею зареєстровано не було (а.с. 9).

Відповідно даних спадкової справи, заведеної Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звернулася лише позивачка ОСОБА_1 (а.с. 42-52).

Підстави, з яких позивачка була змушена звернутися до суду підтверджуються роз'ясненням нотаріуса щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вищевказаної квартири у зв'язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкоємцю (а.с. 53).

Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як вказує позивач, оригінал правовстановлюючого документу щодо цього майна не зберігся, натомість нею надано копію свідоцтва про право приватної власності на житло від 21 лютого 1994 року, згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках належала квартира АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Вказане свідоцтво видане на підставі розпорядження по АО «Тавріясахар» №18 від 21.02.1994 року внаслідок здійсненої приватизації (а.с. 10-11).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вищевказаного, та встановивши належність на час смерті спадкодавцю ОСОБА_3 ? частини вищевказаної квартири, суд дійшов висновку про належність останньої до спадкової маси та про права позивачки щодо цього майна і необхідність їх захисту судом за вищевказаних підстав.

Щодо висунутих вимог відносно ? частки цієї квартири, належної ОСОБА_4, то за даними копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що Первомайською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 71 від ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 20).

Згідно відомостей цієї ж селищної ради, на час смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, останній проживав в АДРЕСА_1. На час його смерті, із ним проживала та була зареєстрована стороння особа ОСОБА_3 з 07.06.1968 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 21).

За даними спадкової справи, заведеної Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернувся його брат відповідач по справі ОСОБА_2 та отримав свідоцтво про право на спадщину щодо спадкового майна - грошових вкладів та автомашини. В своїй заяві нотаріусу щодо видачі свідоцтва про право на спадщину останній також не посилався на належність до спадкової маси частки у вищевказаній квартирі (а.с. 30-40).

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З аналізу положень вказаної статті вбачається, що для виникнення набувальної давності необхідні наступні підстави: володіння має бути добросовісним, строк володіння повинен бути не менше десяти років і таке володіння має бути відкритим.

Добросовісність володіння слід розуміти так, що володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, тобто обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали йому найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Особа на момент заволодіння майном повинна мати всі підстави вважати, що власник майна відсутній, або ж він є, але втратив інтерес до майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 244 ЦК України - Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

З досліджених письмових доказів слідує, що з часу смерті ОСОБА_4 належною йому часткою у вищевказаному спірному майні - квартирі АДРЕСА_1, відкрито та безперервно з ІНФОРМАЦІЯ_2 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 користувалася його співмешканка ОСОБА_3.

Після її смерті, ОСОБА_1 прийняла у спадщину належну ОСОБА_3 частину вказаної квартири, та відкрито і безперешкодно володіє до цього часу часткою, що належала ОСОБА_4, до цього часу також віднесено час володіння цим майном спадкодавцем ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 до вказаного майна з часу смерті його брата ОСОБА_4 інтересу не проявляв. Будь-яких дій із користування цим майном, його утримання, ремонту чи оформлення правовстановлюючих документів щодо нього не приймав.

В адресованій суду нотаріально посвідченій заяві зазначив, що не заперечує проти заявлених вимог ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності щодо вищевказаного майна.

Враховуючи наведене, встановивши прийняття спадщини позивачкою ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 та, що остання до дня смерті, а позивачка до цього часу добросовісно володіє чужим майном - частиною вищевказаної квартири і продовжує ним відкрито та безперервно користуватись, і на час заявлення нею вимог до суду термін такого користування складає понад десять років, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 212- 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, з яких: на ? частину вказаної квартири - в порядку спадкування після смерті сестри ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та на іншу ? частину вказаної квартири - за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення або отримання його копії.

Суддя Л.М. Семенова