У х в а л а

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., КасьянаО. П., Савченко В. О.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про повернення банківських вкладів, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому зазначав, що 20 серпня 2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») на території Автономної Республіки Крим у м. Євпаторії було укладено два договори банківського вкладу «Стандарт на 12 міс.» № SAMDN5725 на суму 30 тис. грн із відсотковою ставкою 18 % річних та «Стандарт на 3 міс.» № SAMDN5836 на суму 10 тис. грн із відсотковою ставкою 16 % річних. Починаючи з 15 березня 2014 року спочатку тимчасово, а потім зовсім банк припинив свою діяльність на території Автономної Республіки Крим та заблокував всі рахунки позивача. 18 грудня 2014 року позивач звернувся із заявою про повернення коштів, проте банк у видачі коштів відмовив.

Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням уточнень, просив суд стягнути з відповідача на свою користь за договором банківського вкладу «Стандарт на 12 міс.» від 20 серпня 2013 року № SAMDN5725 30 тис. грн суму неповернутого вкладу, 7 278 грн 90 коп. нараховані відсотки за користування коштами, 692 грн 47 коп. - 3 % річних, 16 748 грн 81 коп. інфляційних втрат, 11 853 грн 67 коп. пеню за несвоєчасне повернення суми вкладу, 3 334 грн 43 коп. відсотки за користування коштами за період з 24 грудня 2014 року по 06 серпня 2015 року, а всього - 69 908 грн 28 коп. За договором банківського вкладу «Стандарт на 3 міс.» від 20 серпня 2013 року № SAMDN5836 10 тис. грн суму неповернутого вкладу, 2 131 грн 15 коп. нараховані відсотки за користування коштами, 225 грн 34 коп. - 3 % річних, 5 450 грн 33 коп. інфляційних втрат, 3 857 грн 37 коп. пеню за несвоєчасне повернення суми вкладу, 987 грн 98 коп. відсотки за користування коштами за період з 24 грудня 2014 року по 06 серпня 2015 року, а всього - 22 652 грн 10 коп

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 06 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 56 590 грн 15 коп. за договором банківського вкладу «Стандарт на 12 міс.» від 20 серпня 2013 року № SAMDN5725, із яких: 30 тис. грн - сума банківського вкладу; 7 278 грн 90 коп. - відсотки за користування коштами за період з 20 серпня по 24 грудня 2014 року; 692 грн 47 коп. - 3 % річних за період з 24 грудня 2014 року по 06 серпня 2015 року; 15 284 грн 35 коп. - інфляційні втрати за період з 24 грудня 2014 року по 06 серпня 2015 року; 3 334 грн 43 коп. - відсотки за користування коштами за період з 24 грудня 2014 року по 06 серпня 2015 року.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 18 321 грн 46 коп. за договором банківського вкладу «Стандарт на 3 міс.» від 20 серпня 2013 року № SAMDN5836, із яких: 10 тис. грн - сума банківського вкладу; 2 131 грн 51 коп. - відсотки за користування коштами за період з 20 листопада 2013 року по 24 грудня 2014 року; 225 грн 35 коп. - 3 % річних за період з 24 грудня 2014 року по 06 серпня 2015 року; 4 973 грн 92 коп. - інфляційні втрати за період з 24 грудня 2014 року по 06 серпня 2015 року; 990 грн 68 коп. - відсотки за користування коштами за період з 24 грудня 2014 року по 06 серпня 2015 року.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За змістом ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Закінчення строку дії договору і невиконання зобов'язань не припиняє зобов'язальні правовідносини, а трансформує їх в охоронні, що містять обов'язок відшкодувати заподіяні збитки, які встановлені договором чи законом.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2ст.1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив із того, що позовні вимоги про стягнення суми вкладу, процентів за користування депозитними коштами, пені, 3 % річних та інфляційних втрат на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України ґрунтуються на договорі та встановлених у суді фактах.

Не можна погодитися із доводами касаційної скарги про те, що за виконання умов договорів банківського вкладу (депозиту), збереження грошей і їх повернення має відповідати Автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» (далі - АНО «ФЗВ»), оскільки банком Росії було прийнято рішення про припинення з 21 квітня 2014 року діяльності відокремлених підрозділів на території Республіки Крим та міста Севастополя і АНО «ФЗВ» було передано в довірче управління майновий комплекс філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк».

Як установлено судами та вбачається із матеріалів справи договори банківського вкладу укладалися між ОСОБА_4 та юридичною особою ПАТ КБ «ПриватБанк», місцезнаходженням якої є м. Дніпропетровськ.

Відповідно до ч. 3 ст. 95 ЦК України філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Таким чином відповідальність щодо неповернення грошових коштів за договорами банківського вкладу несе юридична особа, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк».

Доводи касаційної скарги про те, що в матеріалах справи не міститься належним чином завіреної копії договорів та відсутні квитанції або інші документи, що підтверджують внесення ОСОБА_4 готівки у відповідній платіжній системі - безпідставні, оскільки висновки з цього проводу, зроблені судами, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 06 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

О. П. Касьян

В. О. Савченко