Справа №577/5833/13-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1713/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Околота Г. М.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

при секретарі Чуприні В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 квітня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2013 року ПАТ «Ідея Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом. В обґрунтування позову позивач зазначив, що згідно з кредитним договором №Л71.188.76618 від 14.05.2012 року ОСОБА_3 отримав від ПАТ «Ідея Банк» кредит у розмірі 8403 грн. зі сплатою процентів у розмірі 0,0010% річних від залишкової суми кредиту строком на 40 місяців. Посилаючись на те, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 27.09.2013 року у розмірі 12591,29 грн.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 квітня 2014 року в позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк» були задоволені. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ідея Банк» 12 591 грн. 29 коп. заборгованості за кредитним договором №Л71.188.76618 від 14 травня 2012 року станом на 27 вересня 2013 року та 229 грн. 40 коп. судового збору, а всього 12 820 грн. 69 коп. (а.с.76-77)

Не погодившись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування скарги зазначає, що не має зобовязань перед позивачем за кредитним договором №Л71.188.76618 від 14 травня 2012 року, оскільки ним не виконано передбаченого п.п.1.3 та 3.1.1. Договору обовязку щодо надання грошових коштів у розмірі 8403 грн. Зазначає, що позивачем не надано суду копії видаткового касового ордера від 14 травня 2012 року, який має існувати як невідємна частина кредитного договору. Вважає, необґрунтованими твердження позивача про те, що кошти по кредитному договору №Л71.188.76618 були спрямовані на погашення та повне покриття попереднього кредитного договору №0251/БП1/950032489 від 10 липня 2008 року, укладеного між Кредитною спілкою «Акорд» та ОСОБА_3, який у подальшому був відступлений на користь ВАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», оскільки вони є формальними та спростовуються положеннями спірного кредитного договору від 14 травня 2012 року. (а.с.81-84)

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте, зазначеними вимогам дане рішення суду першої інстанції не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року було скасовано ухвалу апеляційного суду Сумської області від 04 червня 2014 року та справу було передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. При скасуванні ухвали апеляційного суду Сумської області від 04 червня 2014 року суд касаційної інстанції зазначив, що апеляційний суд не звернув уваги на умови кредитного договору та не врахував, що кредитний договір є укладеним з моменту передачі грошей, порядок отримання яких був визначений у договорі, доказів про передачу грошей або розпорядження позичальника про їх перерахування на погашення іншого кредиту надано не було. Крім того, скасовуючи ухвалу суду, суд касаційної інстанції зазначив, що сам по собі факт підписання сторонами тексту договору без передання грошових коштів не породжує обовязку позичальника повернути грошові кошти га визначених ним умовах. (а.с.131-132)

Відповідно до ч.4 ст.338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких судом касаційної інстанції були скасовані рішення є обов'язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

При новому апеляційному розгляду справи колегія суддів встановила, що ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із доведеності факту невиконання відповідачем ОСОБА_3 зобов'язань за укладеним кредитним договором і набуття у зв'язку з цим позивачем права достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховану пеню відповідно до умов кредитного договору. При вирішенні справи суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин сторін норми ст.ст.526, 638, 1046, 1054 ЦК України.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки він є помилковим та не відповідає вимогам закону, обставинам справи і нормам матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 травня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №Л71.188.76618 за умовами якого останньому було надано кредиту у сумі 8403 грн. строком на 40 місяців зі сплатою за користування кредитом 0,0010 % річних від залишкової суми кредиту (а.с.5-6).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ПАТ «Ідея Банк» посилався на те, ще відповідач систематично не виконує свої зобовязання за кредитним договором і станом на 27.09.2013 року має заборгованість по сплаті кредиту у загальному розмірі 12591,29 грн., з яких - 5041,72 грн. - основний борг, 3361,28 грн. - прострочений борг, 4188,29 грн. пеня. (а.с. 4)

Заперечуючи проти позову відповідач ОСОБА_3 зазначав, що він не отримував грошових коштів за укладеним кредитним договором, як то передбачено умовами п.1.3. договору через касу банку, позивачем на його думку були порушені умови договору та Інструкції «Про касові операції в банках України», а тому у нього немає обовязку повертати ці грошові кошти. (а.с.38)

Як вбачається з пояснень представника позивача у засіданні суду апеляційної інстанції та наданих ним письмових пояснень, між КС «Акорд» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №0251/БП1/950032489 від 10 липня 2008 року (а.с.58-60). У цей же день ОСОБА_3 надав свою згоду на відступлення КС «Акорд» прав кредитодавця за кредитним договором №0251/БП1/950032489 від 10 липня 2008 року на користь ВАТ «ПЛЮС БАНК», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» (а.с.67, 10).

У звязку з неналежним виконанням позичальником своїх зобовязань за вищевказаним кредитним договором виникла заборгованість по сплаті цього кредиту, однак ПАТ «Ідея Банк», який придбав права кредитодавця за цим договором, з метою уникнення судових розглядів здійснив реструктуризацію кредитного договору шляхом укладення з ОСОБА_3 нового кредитного договору від 14.05.2012 року, кошти якого були спрямовані шляхом їх списання за згодою відповідача з рахунку Банку на погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним ним 10 липня 2008 року. (а.с.54-57)

Як визначили сторони у п.1.3 кредитного договору, кредитні кошти у належній до виплати частині видаються позичальнику в готівковій формі через касу банку. Відповідно до п.3.1.1 банк зобовязався видати позичальнику кредитні кошти на умовах, передбачених даним договором. ( а.с.5-6)

Відповідно до глави 1, 3 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України №174 від 01.06.2011 року до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать: заява на видачу готівки, прибутковий касовий ордер, видатковий касовий ордер, грошовий чек, рахунки на сплату платежів, а також сліп, квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями, та документи для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі, установлені відповідною платіжною системою. З каси банку готівка національної валюти видається фізичним особам за заявою на видачу готівки.

Разом тим, представником позивачем не надано ні суду першої ані суду апеляційної інстанції заяви ОСОБА_3 на видачу готівки, а також відповідного видаткового документа про видачу відповідачу готівки за спірним кредитним договором.

Колегія суддів вважає, що відсутність належним чином оформленої заяви на видачу готівки, а також видаткового касового ордера свідчить про не одержання Позичальником кредитних коштів.

Крім того, представником позивача також не надано доказів про видання позичальником розпорядження про перерахування грошових коштів на погашення іншого кредиту, якщо кредитні кошти готівкою не видавались, а були перераховані Банком на розрахунковий рахунок за реквізитами зазначеними самим Позичальником.

Отже, позивачем не доведено обставини передачі та видачі відповідачу грошових коштів за спірним кредитним договором, або перерахування їх за його розпорядженням на погашення іншого кредиту.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, обовязку позичальника повернути кредит кореспондує обовязок кредитодавця такий кредит надати позичальникові.

В разі не виконання банком обовязку про надання кредиту, у позичальника не виникає відповідного обовязку такий кредит повертати.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що банком не виконано обовязку по кредитному договору про видачу кредитних коштів позичальникові ОСОБА_3, а тому у останнього не виникло обовязку повернути спірні кошти банку.

Висновок суду про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за спірним кредитним договором є невірним, не відповідає обставинам справи, а тому доводи апелянта заслуговують на увагу колегією судів та приймаються нею.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду не можна визнати законним і обґрунтованим, рішення ухвалене судом з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення позовних вимог, що відповідно до ст.309 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст.303, п.1,4 ч.1 ст.309, ст.ст.314, 316, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Альфредовича- задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 квітня 2014 року- скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - /підпис/

Судді - /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_2