Ухвала

іменем україни

24 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, анулювання запису у трудовій книжці, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» на рішення апеляційного суду Одеської області від 23 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернулась з позовом до суду, у якому просила визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов'язки директора громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» (далі − ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів») від 15 квітня 2014 року, згідно з яким її було звільнено з посади начальника причалу № 114 «Бугово» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st41>, за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, яке виразилось у невжитті заходів з недопущення самочинного будівництва на території причалу № 114 «Бугово» членом ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» ОСОБА_7, поновити її на роботі на посаді начальника причалу № 114 «Бугово», анулювати запис про звільнення у трудовій книжці, стягнути з ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що, на думку позивача, невжиття нею заходів щодо недопущення самочинного будівництва на території причалу № 114 «Бугово» не є грубим порушенням трудових обов'язків, рішення про звільнення прийняте неповноважним складом Ради ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», а наказ в.о. директора ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про оголошення позивачці догани від 27 лютого 2014 року прийнято безпідставно.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 лютого 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2014 року скасовано, позов частково задоволено.

Визнано незаконним та зобов'язано ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» скасувати наказ від 15 квітня 2014 року № 24 про звільнення ОСОБА_6 з посади начальникам причалу № 114 «Бугово».

Поновлено ОСОБА_6 на посаді начальника причалу № 114 «Бугово» ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів».

Стягнуто з ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 32 872 грн 17 коп.

У касаційній скарзі ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно з п. 1 ст. 41 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st41> крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

У п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів <nau://ukr92>» роз'яснено, що на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st41> за одноразове грубе порушення трудових обов'язків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов'язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов'язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням працівником трудових обов'язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Таким чином, однією з умов застосування п. 1 ст. 41 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st41> є встановлення не тільки самого факту одноразового порушення трудових обов'язків, а й вини працівника у такому порушенні.

Судами встановлено, що наказом директора ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» ОСОБА_8 від 31 січня 2011 року № 3 позивачку було прийнято на роботу в зазначену організацію на посаду начальника причалу № 114 «Бугово», який є відокремленим (структурним) підрозділом ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів».

Згідно з актом від 05 квітня 2014 року комісією з проведення інвентаризації об'єктів, що знаходяться на території причалу № 114 «Бугово» та актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20 червня 2014 року проведеної Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області було виявлено, що у березні цього ж року на території вищевказаного причалу самочинно збудовано капітальну будівлю у проході до моря між будівлями № № 112 та 114 у 8 ряді.

За наслідками перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області прийнято постанову від 27 червня 2014 року № 192, якою ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» визнано винною у порушенні законодавства у сфері містобудівництва та накладено штраф у розмірі 43 848 грн.

15 квітня 2014 року Радою ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» було прийняте рішення про звільнення позивачки з посади начальника причалу № 114 «Бугово» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 <nau://ukr/322-08|st41> КЗпП України, за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, яке виразилось у невжитті позивачкою заходів з недопущення самочинного будівництва ОСОБА_7 на території причалу № 114 «Бугово» та приховуванні цього факту від керівництва організації. Зазначеним рішенням в.о. директора доручено підписати відповідний наказ про звільнення позивачки.

На виконання вищевказаного рішення ради в.о. директора ОСОБА_9 було видано наказ від 15 квітня 2014 року № 24, яким ОСОБА_6 звільнено з посади начальника причалу № 114 «Бугово» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st41>.

Відповідно до посадової інструкції ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» наданої до суду апеляційної інстанції, яка завірена печаткою органів прокуратури, до трудових обов'язків позивача не входив обов'язок здійснювати контроль за проведенням ремонтно-будівельних робіт і вживати заходи по їх недопущенню без наявності дозвільних документів. У п. 2.9 вказаної посадової інструкції визначено обов'язок начальника причалу, здійснювати контроль за проведенням ремонтних робіт службових приміщень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій, про те належних і допустимих доказів на підтвердження того, що самовільне будівництво членом організації ОСОБА_7 капітальної двохповерхової будівлі на території причалу № 114 «Бугово» у проході 8 ряду між ангарами № № 112 та 114, за яке було звільнено позивача, було здійснено саме в кінці березня 2014 року у передбаченому ст. ст. 10 <nau://ukr/1618-15|st10>, 60 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st60> порядку не надано.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_6 звільнено з посади за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України без законної підстави. Крім того, посилаючись на ст. 235 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st235> суд прийняв рішення про виплату працівникові середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Зазначені висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи й узгоджуються з нормами матеріального права.

При вирішенні спору судом апеляційної інстанції дотримані вимоги цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st335> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 <nau://ukr/1618-15|st338>-341 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st341> як підстави для скасування рішення.

Керуючись ст. 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 337 <nau://ukr/1618-15|st337>, 345 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st345>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 23 лютого 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Дем'яносов А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак