АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/6049/15 Головуючий 1-ї інстанції - Панаід І.В.
Справа № 2-636/4407/15 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : спадкове.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Івах А.П., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 15 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Старопокровської сільської ради Чугуївського району Харківської області, третя особа - Чугуївська державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, Старопокровської сільської ради Чугуївського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову посилалась на те, що після смерті батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрилась спадщина на зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Спадкоємцями першої черги за законом після померлих стали вона та її брат ОСОБА_5, який помер у 2014 році.

До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона не зверталась, оскільки вважала, що може оформити права на спадщину в будь-який час.

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа вона не має можливості оформити спадщину та юридично закріпити за собою право власності на належне спадкове майно.

Відповідачі ОСОБА_2 та Старопокровська сільська рада Чугуївського району Харківської області надали письмові заяви у яких проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечували (а.с.48,67).

Третя особа - Чугуївська державна нотаріальна контора надала суду письмову заяву, в якій просила позов розглянути у її відсутність

(а.с.29).

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 15 липня 2015 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказуючи, що відсутність відмови нотаріуса у видачі їй свідоцтва про спадщину не могло стати підставою для відмови у позові, бо відсутність право установчих документів на спірний будинок на ім'я матері унеможливлювало вчинення нотаріусом нотаріальної дії.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги судова колегія вважає, що вона підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд 1 інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що ОСОБА_1 не надано належних та достатніх доказів на підтвердження викладених у заяві фактів, тому відсутні підстави для задоволення її позовної заяви.

Судова колегія не може повністю погодитися з такими висновками суду 1 інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 вересня 2002 року помер ОСОБА_3 батько позивача ОСОБА_1 (а.с.19).

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1, який належав йому на підставі свідоцтва про право власності, видане виконкомом Старопокровської сільської ради 10.03.1994 року (а.с.14).

Спадкоємцями майна ОСОБА_3 за законом являлись його дружина ОСОБА_4 та діти: ОСОБА_1 і ОСОБА_5

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом також встановлено, що із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, проте на момент смерті ОСОБА_3 з ним в одному будинку проживала його дружина ОСОБА_4, яка протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України про відмову від спадщини не заявила, отже вважається такою, що прийняла спадщину, але не отримала у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4 (а.с.18).

Після її смерті із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернувся син ОСОБА_5 у зв'язку з чим була заведена спадкова справа за № 206/2007. Нотаріусом вказано, що можуть бути інші спадкоємці, які спадщину прийняли фактично тим, що відповідно до вимог ст..1268 ЦК України постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.28).

Свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_5 не видавалось.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 3 березня 2004 року доказом постійного проживання разом із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово- експлуатаційної організації, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом із спадкодавцем; копія рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші документи, які підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Відповідно ст..2 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

В матеріалах справи міститься довідка, видана сільським головою Старопокровської сільської ради, Чугуївського району, Харківської області та Акт за підписом депутата сільської ради, відповідно до яких, позивач ОСОБА_1 у зв'язку з тяжкою хворобою матері та необхідністю догляду і медичного обслуговування постійно мешкала із спадкодавцем ОСОБА_4, здійснювала догляд та вела з матір`ю спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 за свій рахунок поховала матір (а.с.99,100).

Інших претендентів на спадщину після померлої ОСОБА_4 не має.

Таким чином, колегія суддів вважає, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли її син ОСОБА_5, шляхом подачі заяви в установлений шестимісячний строк до нотаріальної контори та донька, позивач у справі, ОСОБА_1 шляхом фактичного прийняття спадщини, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, кожний по ? частині.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню в ? частині враховуючи, що на час відкриття спадщини позивачка постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4, а відсутність її реєстрації за адресою спадкодавця не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки положення ст. 1268 ЦК України цього не вимагають.

Що стосується вимог позивача ОСОБА_1 про визнання права власності на весь спірний будинок, то вони є безпідставними, оскільки позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування після смерті брата ОСОБА_5, який прийняв спадщину і відповідно статті 1267 ЦК України набув право власності на ? частину спірного будинку з моменту відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вона не заявляла.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 317, 319 ЦПК України судова колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 15 липня 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку по за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: