Справа № 545/2111/15-ц
Провадження № 2/545/1198/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кіндяк І.С.

при секретарі: Задорожної Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, про визнання права власності на домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове домоволодіння, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що він позбавлений можливості зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на нерухоме майно так як відсутні правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно.

В судове засідання представник позивач не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Від відповідача Микільської сільської ради Полтавського району до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що вони не заперечують з приводу задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали в житловому будинку за адресою : АДРЕСА_1. Домоволодіння відносилося до колгоспного двору. ОСОБА_3 був головою колгоспного двору.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер - ОСОБА_3 і головою двору стала ОСОБА_4, зазначені обстави підтверджуються довідками виконавчого комітету Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області за № 663 від 27.04.2015 року, № 664 від 27.04.2015 року .

Позивач ОСОБА_1 був зареєстрований та проживає у вищезазначеному домоволодінні з січня 1989 року по теперішній час.

Згідно статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на право спільної сумісної власності.

Відповідно до розділу першого п.40 (право власності) книги «Застосування судами цивільного і цивільного процесуального законодавства» за загальною редакцією заступника голови Верховного Суду України правова позиція щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ за 2002 рік, полягає в тому,вирішення питань про право власності на майно ( його поділ) що до 15 квітня 1991 року становило власність колгоспного двору, має проводитись на підставі норм,якими остання регулювалась на той час,за винятком правил ст.563 ЦК УРСР про те,що спадщина в колгоспному дворі відкривалася лише після смерті останнього його члена,оскільки ця особливість спадкування фактично відпала з часу введення в дію закону від 6 березня 1990 року № 1305-1« Про власність в СРСР» (зі липня 1990р.).

У постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року( далі Постанова) п/п а. ч.1 п.2 зазначено, що судам слід мати на увазі,що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ,зокрема, за позовами: про визнання права власності на майно.

П/п б. п.6 Постанови до правовідносин,що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору,яке було придбане до 15 квітня 1991 року ,мають вирішуватися за нормами,що регулювали власність цього двору,а саме: розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів,включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Станом на 15 квітня 1991 року житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами,який розташований в АДРЕСА_1 став належати на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та позивачу, ОСОБА_1 - по ? частині, що підтверджується на ступними доказами: погосподарською книгою сім'ї ОСОБА_3 за 1947 рік; випискою із рішення Микільської сільської ради № 98 від 20.09.1997 року про безоплатну передачу у приватну власність земельних ділянок громадян - ОСОБА_1 загальною площею 0,50 га, в тому числі 0,40 га для багаторічних насаджень, особистого селянського господарства; 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та довідкою виконавчого комітету Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 462 від 20 березня 2015 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 користується не приватизованою земельною ділянкою загальною площею 0,5000 га.

Згідно довідки, виконавчого комітету Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 665 від 27 квітня 2015 року, встановлено, що документи на забудову і про те, що ОСОБА_3 був власником не збереглися.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_4. Після померлої залишилось спадкове нерухоме майно , що складається з ? частини домоволодіння яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1

За життя заповіт померла не залишила, в зв'язку з чим згідно ст. 524 Цивільного кодексу Української PCP, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до 529 ЦК Української PCP, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Після смерті ОСОБА_4 єдиним спадкоємцем є її син ОСОБА_1, а тому він має право на набуття права власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Отже, відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності спадкодавця на домоволодіння позбавляє спадкоємця можливості відповідно до вимог чинного законодавства оформити свої права на нерухоме майно.

Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа,який засвідчує його право власності.

Також встановлено, що домоволодіння складається із житлового будинку літ А-1,а саме: тамбура площею 4,4 кв.м.,кухні площею 6,5 кв.м.,кімнати площею 11,9 кв.м.,кімнати площею 10,4 кв.м.,кімнати площею 18,5 кв.м. та господарських будівель та споруд : літньої кухні літ. Б,сараїв літ. В,г, Е, гаража літ. Г, вбиральні літ. Д, огорожі № 1,3,6,7, ворота № 2, скважини № 4, вимощення №5, і що підтверджується технічним паспортом виготовлений станом на 25 жовтня 2013 року.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В зв'язку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

На підставі викладеного, ст.ст. 328, 376, 392, ЦК України, 120 ЦК УРСР п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 11, 60, 130, 174, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на домоволодіння, що складається із житлового будинку літ А-1,а саме: тамбура площею 4,4 кв.м.,кухні площею 6,5 кв.м.,кімнати площею 11,9 кв.м., кімнати площею 10,4 кв.м., кімнати площею 18,5 кв.м. та господарських будівель та споруд : літньої кухні літ. Б,сараїв літ. В,г, Е, гаража літ. Г, вбиральні літ. Д, огорожі № 1,3,6,7,ворота № 2, скважини № 4, вимощення №5, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, якщо рішення було ухвалено без участі особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. С. Кіндяк