ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3093/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

11 серпня 2015 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді - Панаід І.В.

при секретарі - Шивовій К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2015 р. позивач ПАТ «Дельта Банк», звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1, в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору № 003-20514-231210 від 23.12.2010 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до кредитного договору від 23.12.2010 р. позивач відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок НОМЕР_2, видав йому платіжну картку, та здійснював її обслуговування на умовах викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору.

У відповідності до Договору, Держатель картки зобов`язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом.

Відповідач станом на 18.06.2015 р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яку позивач просить стягнути.

Представник позивача до зали судових засідань не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, в своїй позовній заяві зазначав про підтримання позовних вимог, розгляд справи без його участі, та висловився про відсутність внього заперечень проти винесення судом заочного рішення.

Відповідач до зали судових засідань не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв про відкладення судового засідання не подавав.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

23.12.2010 р. ПАТ «Дельта Банк» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 003-20514-231210. Відповідно до п 1.2 Договору позивач відкриває відповідачу картковій рахунок НОМЕР_2 в національній валюті України, випускає та надає Держателю платіжну картку, а також ПІН - код до картки, здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору.

У відповідності до Договору, Держатель картки зобов`язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом.

Відповідно до розрахунку позивача, станом на 18.06.2015 р. відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість у розмірі 1317, 98 грн., яка складається з: тіла кредиту - 564, 00 грн.; простроченого тіла кредиту - 263, 89 грн.; заборгованості за відсотками - 490, 09 грн.; заборгованості за комісіями - 0,00 грн.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Ст. 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

- припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

- зміна умов зобов'язання;

- сплата неустойки;

- відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Ст. 625 ЦК України регламентує, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Ст. 629 ЦК України регламентує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Ст. 1048 ЦК України передбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ст. 1050 ЦК України регламентує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Згідно зі ст. ст. 10 і 60 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Належних та допустимих доказів виконання своїх зобов'язань за вказаним вище договором, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, відповідачем суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 1317, 98 грн.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 88, 169, 209, 213 - 215, 223 ЦПК України, ст. ст. 525-527, 530, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь АТ «Дельта Банк» (р/р 5481, МФО 380236, ) заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1317, 98 грн. (одна тисяча триста сімнадцять грн. 98 коп.), яка складається з: тіла кредиту - 564, 00 грн.; простроченого тіла кредиту - 263, 89 грн.; заборгованості за відсотками - 490, 09 грн.; заборгованості за комісіями - 0,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, судовий збір в дохід держави у сумі 243, 60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя