Справа № 164/76/15-ц
МАНЕВИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

5 лютого 2015 року. ОСОБА_1.

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Токарська І.С., вивчивши заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

20 січня 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд із вказаним позовом.

Відповідно до п. п. 5, 6 ч. 2, ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Як убачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_2, маючи від шлюбу з ОСОБА_2 двоє дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на даний час не проживає з відповідачем, а діти перебувають на її утриманні і потребують матеріального забезпечення. Оскільки ОСОБА_2 добровільно аліменти не сплачує, звернулася до суду та просила в мотивувальній частині стягувати з відповідача ? частину усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку, а в резолютивній - 33 % з усіх видів його заробітку (доходу) для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягненнями дітьми повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Крім того, ст. 95, п. 4 ст. 96 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 93 цього Кодексу, зокрема, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб.

Розбіжність мотивувальної та резолютивної частини позовної заяви ОСОБА_2, а також неконкретність позовних вимог, унеможливлюють розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Зважаючи на вищевикладене, приходжу висновку, що дану заяву слід залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення вищезазначених недоліків, а саме подання до суду позовної заяви (або заяви про видачу судового наказу) з мотивуванням та зазначенням конкретних позовних вимог щодо стягнення аліментів, їх розміру відповідно до вказаних норм та чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 119 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_2 про необхідність усунення вищезазначених недоліків заяви протягом строку, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська