Справа № 2-8695/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2010 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Ярош А.І.,

при секретарі - Стариш О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору дарування та визнання права власності,

ВСГАНОВ И 15:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати дійсним договір дарування квартири № 33 в будинку № 8 у провулку Хвойному у м. Одесі, укладений 02 січня 2010 р. між нею та відповідачем, та визнати за нею право власності на зазначену квартиру, посилаючись на наступні обставини.

У 2009 р. вона з відповідачем підписали договір дарування квартири № 33 в будинку № 8 у провулку Хвойному у м. Одесі у простій письмовій формі, відповідно до якого відповідач подарувала, а вона прийняла у дар зазначену квартиру, при здійсненні даного правочину волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі, договір спрямований на настання правових наслідків. Сторони домовились оформити договір нотаріально, однак відповідач ухиляється від нотаріального оформлення, посилаючись на неможливість приїхати до нотаріальної контори у зв'язку з поганим самопочуттям і постійним проживанням на дачі, де немає нотаріуса. Крім того, відповідач вважає договір підписаним, обидві сторони виконали всі істотні умови договору, а саме: ОСОБА_3 звільнила спірну квартиру і передала її ОСОБА_1, а ОСОБА_1 прийняла цю квартиру і вселилась до неї із сім'єю.

Позивач у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання сповіщалась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання сповіщалась, надала суду про розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 14 квітня 2004 р. ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності на квартиру № 33 в будинку № 8 у провулку Хвойному у м. Одесі, яка складається з чотирьох житлових кімнат жилою площею 72,8 кв. м, загальною площею 123,6 кв. м, яка відображена в технічному паспорті від 09.04.2004 р., виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі договору про співробітництво по інвестуванню та будівництву жилого будинку від 30 січня 2003 р., Хе 30-01/1; акту прийому передачі квартири від 08 липня 2003 Р-

Квартира № 33 в будинку № 8 у провулку Хвойному у м. Одесі 20 квітня 2004 р. зареєстрована КП «ОМБТІ та РОН» на праві приватної власності за ОСОБА_2 в книзі № 519 пр на стор. 103 за реєстровим № 3356.

02 січня 2010 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір дарування квартири № 33 в будинку № 8 у провулку Хвойному у м. Одесі у простій письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному' посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Таким чином, законом встановлено обов'язкове нотаріальне посвідчення договору дарування нерухомості.

Всупереч зазначеним вимог закону сторони уклали договір дарування квартири у письмовій формі без нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи зазначені вимоги закону і те, що сторони при укладенні договору дарування квартири домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, однак відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, то у суду є законні підстави для визнання дійсним договору дарування квартири № 33 в будинку Хе 8 у провулку Хвойному у м. Одесі, укладений 02 січня 2010 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та визнати за нею право власності на зазначену квартиру.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1Б є законними обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд роз'яснює, що відповідно до вимог ст. 220 ЦК України після набрання чинності рішенням суду договір дарування квартири, укладений між сторонами, вважатиметься дійсним з моменту його укладення, наступне нотаріальне посвідчення даного договору не вимагається.

Керуючись ст. 203, 207, 209, 220, 719 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІ 111 И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати договір дарування квартири X» 33 в будинку Х« 8 у провулку Хвойному у м. Одесі, укладений 02 січня 2010 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру X» 33 в будинку Х° 8 у провулку Хвойному у м. Одесі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхсш подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.