Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Орлов І.В,
Справа № 417/986/15-ц
Провадження № 22ц/782/726/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17грудня 2015 року

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі

головуючого Орлова І.В.,

суддів: Авалян Н.М., Стахової Н.В.,

за участю секретаря: Коротенко С.В.,

прокурора: Козлова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу прокурора Марківського району Луганської області в інтересах держави на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 14 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розподіл спадкового майна, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и л а :

18 червня 2015 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до ОСОБА_3, ОСОБА_4 (далі відповідачі) з позовом про розподіл спадкового майна. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08 квітня 2014 року помер його батько ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, з приводу розділу якої між сторонами виник спір. Посилаючись на вимоги статей 217,1221,1222,1223,1225,1228, 1261,1268,1278 ЦК України, ОСОБА_2 просив : визнати за ним в порядку спадкування за законом:

право власності на земельну ділянку площею 6, 49 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кабичівської сільської ради, пай № 562, що належить ОСОБА_5, померлому 08.04.2014 року, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 027406, виданого 14.03.2001 року на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Кабичівської сільської ради від 27 грудня 2000 року №17/5;

право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок», с. Кабичівка Марківського району Луганської області, розміром 1,52 в умовних кадастрових гектарах, що належить ОСОБА_5, померлому 08.04.2014 року, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серія, номер якого не відомі, так як даний сертифікат був втрачений спадкодавцем.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом:

право власності на земельну ділянку площею 6,2013 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кабичівської сільської ради, пай № 40, що належить ОСОБА_5, померлому 08.04.2014 року згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 062599, виданого 20.09.2002 року на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Кабичівської сільської ради Марківського району від 27.12.2000 року №17/5;

право власності на земельну частку (пай) в землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» с. Кабичівка Марківського району Луганської області, розміром 1,52 в умовних кадастрових гектарах, що належить ОСОБА_5, померлому 08.04.2014 року, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0023969, виданого 29.11.1996 року на підставі рішення Марківської районної державної адміністрації від 16.10.1996 року №388/2.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом:

право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Луганська область Марківський район с. Кабичівка вулиця Леніна 77 «а», що належить ОСОБА_5, померлому 08.04.2014 року, згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 23.03.1991 року виданого на підставі рішення виконкому Марківської районної ради № 61/2 від 20.03.1991 року та технічного паспорту, виданого 21.06.1989 року;

право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:008:0001, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належить ОСОБА_5, померлому 08.04.2014 року, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 128636, виданого 27.01.2005 року на підставі рішення 10 сесії 4 скликання Кабичівської сільської ради № 10/3 від 23.09.2004 року;

право власності на земельну ділянку площею 0,2070 га, кадастровий номер :03:008:0002, призначену для ведення особистого селянського господарства, що належить ОСОБА_5, померлому 08.04.2014 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЛГ № 128637, виданого 27.01.2005 року на підставі рішення 10 сесії 4 скликання Кабичівської сільської ради № 10/3 від 23 вересня 2004 року;

право власності на земельну ділянку площею 0,2482 га, кадастровий номер :03:008:0008, призначену для ведення особистого селянського господарства, що належить ОСОБА_5, померлому 08.04.2014 року, згідно державного акту на право власності на землю серії ЯК № 566267, виданого 14.10.2010 року на підставі рішення 28 сесії 5 скликання Кабичівської сільської ради № 28/11 від 20 травня 2009 року №28/11;

право власності на грошові вклади на рахунках № 915511747, № 91551532 та № 915511748, які розміщені в територіальному відокремленому без балансовому відділенні № 10012/0162 філії Луганського обласного управління Акціонерного Товариства «Ощадний банк України», МФО 304665 код банку 09304612, розташованому за адресою: 92400 Луганська область Марківський район смт. Марківка вулиця Леніна 23, що належить ОСОБА_5, померлому 08.04.2014 року, згідно ощадних книжок.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 14 серпня 2015 року провадження у справі закрито на підставі частини 5 статті 175, пункту 4 частини 1 статті 205 ЦПК України.

Вказаною ухвалою суд визнав укладену між сторонами мирову угоду, відповідно до якої за ОСОБА_2 визнано право власності:

на земельну ділянку площею 6, 49 га в межах згідно з планом (пай №562), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кабичівської сільської ради Марківського району Луганської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 027406, виданого Кабичівською сільською радою Марківського району 14 березня 2001 року на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Кабичівської сільської ради Марківського району від 27 грудня 2000 року №17/5;

на земельну частку (пай) в землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Кабичівка Марківського району Луганської області, розміром 1,52 в умовних кадастрових гектарах, що належало ОСОБА_5 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ЛГ № 0163323, виданого на підставі розпорядження Харківської райдержадміністрації від 17 жовтня 2001 року № 365.

За ОСОБА_4 визнано право власності на земельну ділянку площею 6,2013 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кабичівської сільської ради, (пай № 40), що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 062599, виданого Кабичівською сільською радою Марківського району 20.09.2002 року на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Кабичівської сільської ради Марківського району від 27.12.2000 року №17/5;

- право власності на земельну частку (пай) в землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» с. Кабичівка Марківського району Луганської області, розміром 1,52 в умовних кадастрових гектарах, що належало ОСОБА_5 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0023969, виданого 29 листопада 1996 року на підставі рішення Марківської районної державної адміністрації від 16 жовтня 1996 року №388/2.

За ОСОБА_3 визнано право власності:

на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: с. Кабичівка вулиця Леніна 77 «а» Марківського району Луганської області;

право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :03:008:0001, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану на території Кабичівської сільської ради Марківського району Луганської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на землю серії ЛГ № 128636, виданого Кабичівсьскою сільською радою Марківського району 27 січня 2005 року на підставі рішення 10 сесії 4 скликання Кабичівської сільської ради Марківського району від 23.09.2004 року №10/3;

право власності на земельну ділянку площею 0,2070 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер :03:008:0002, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кабичівської сільської ради Марківського району Луганської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЛГ № 128637, виданого Кабичівською сільською радою Марківського району 27 січня 2005 року на підставі рішення 10 сесії 4 скликання Кабичівської сільської ради від 23 вересня 2004 року № 10/3;

право власності на земельну ділянку площею 0,2482 га, кадастровий номер :03:008:0008, призначену для ведення особистого селянського господарства, , розташовану на території Кабичівської сільської ради Марківського району Луганської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯК № 566267, виданого Кабичівською сільською радою Марківського району 14.10.2010 року на підставі рішення 28 сесії 5 скликання Кабичівської сільської ради Марківського району від 20 травня 2009 року №28/11;

право власності на грошові вклади на рахунках № 915511747, № 91551532 та № 915511748, які розміщені в ТВБВ № 10012/0162 філії Луганського обласного управління Акціонерного Товариства «Ощадний банк України», що належали ОСОБА_5 згідно ощадних книжок.

Ухвалу суду від 14 серпня 2015 року сторони не оскаржували, вона набрала законної сили.

В апеляційній скарзі від 06.11.2015 року прокурор Марківського району Луганської області в інтересах держави (далі прокурор), посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив: ухвалу від 14 серпня 2015 року скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

20.11.2015 року за апеляційною скаргою прокурора було відкрите апеляційне провадження.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційне провадження за скаргою прокурора було відкрите помилково та підлягає закриттю, виходячи з наступного:

Так, відповідно до пункту 8 частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, ухвала суду про визнання мирової угоди підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Прокурор не приймав участі у розгляді справи. Для вирішення питання, чи відноситься відповідно до частини 1 статті 292 Цивільного процесуального кодексу України прокурор до кола осіб, яким за законом надано право на апеляційне оскарження ухвали суду про визнання мирової угоди між фізичними особами, необхідно встановити, в інтересах якої особи подано апеляційну скаргу, виходячи з функцій, покладених на органи прокуратури Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Участь прокурора у цивільному процесі регламентована статтею 45 Цивільного процесуального кодексу України, яка передбачає наступне.

З метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України «Про прокуратуру».

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор наділений правом ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи. Представництво в суді законних інтересів держави прокурор здійснює у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Набуття статусу позивача прокурор обґрунтовував відсутністю органу, уповноваженого державою здійснювати контроль за надходженням судового збору до спеціального фонду Державного бюджету. Звернення до суду обумовлено метою захисту економічних інтересів держави, оскільки сума несплаченого судового збору склала 1.478,00 гривень. Не надходження судового збору до бюджету порушує економічні інтереси держави, оскільки кошти судового збору спрямовуються на здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Зазначене обґрунтування не може бути прийняте до уваги, оскільки воно не відповідає нормам матеріального права.

Так, відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства регулюються Бюджетним кодексом України.

Статтею 19 Бюджетного кодексу України визначено, що на всіх стадіях бюджетного процесу здійснюються контроль за дотриманням бюджетного законодавства.

Стаття 22 Бюджетного кодексу України визначає джерела формування спеціального фонду Державного бюджету України, до яких входить також судовий збір, а крім того, визначає головних розпорядників бюджетних коштів, до яких відносяться, зокрема, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників.

Частиною 7 статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що перелік податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету згідно з бюджетною класифікацією в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а також загальні вимоги щодо обліку доходів бюджету визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року №106 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету» установлений перелік податків і зборів (обов'язкових платежів) відповідно до переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

До цих органів, зокрема, відносяться - Верховний Суд України, Державна судова адміністрація України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України.

В зазначеній постанові Кабінету Міністрів України на органи, що контролюють справляння надходжень бюджету, покладено обов'язок забезпечити відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків і зборів (обов'язкових платежів).

Таким чином, посилання прокурора на відсутність органів, уповноважених здійснювати контроль за надходженням судового збору до спеціального фонду Державного бюджету, знаходиться у протиріччі з вищевказаними приписами законодавства України.

Також судом встановлено та матеріалами справи доведено, що 08 квітня 2014 року у селі Кабичівка Марківського району Луганської області помер громадянин ОСОБА_5, що підтверджується даними фотокопії Свідоцтва про смерть, виданого 10.04.2014 року (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина до складу якої увійшло: нерухоме майно - житловий будинок, площею 48.7 кв. м.; земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2070 га; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2482 га; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,2013 га, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,49 га, право на нерухоме майно - право на земельну частку (пай), розміром 8,13 в умовних кадастрових гектарах, а також грошові заощадження (а. с. 15-30) .

Позивач ОСОБА_2 померлому ОСОБА_5 доводиться рідним сином, що підтверджується даними фотокопії Свідоцтва про народження, виданого 02.03.1981 року. За паспортними даними реєстрація місця мешкання ОСОБА_2 з 03.07.2007 року визначена адресою: Марківка вулиця Мічуріна 37А (а. с. 13, 4).

Відповідач ОСОБА_4 померлому ОСОБА_5 доводиться рідним сином, що підтверджується даними фотокопії Свідоцтва про народження, виданого 18.11.1976 року. За паспортними даними реєстрація місця мешкання ОСОБА_4 з 25.03.2000 року визначена адресою: село Кабичівка вулиця Щорса 15 ( а. с. 14, 9).

Відповідачка ОСОБА_3 вдова померлого ОСОБА_5. Вона постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини за адресою: с. Кабичівка Марківського району Луганської області вулиця Леніна будинок 77А (а.с.12,31).

Таким чином сторонами у справі є фізичні особи, які не оскаржили ухвалу суду. Апеляційне оскарження прокурором судового рішення в інтересах фізичних осіб відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» можливе виключно у тому випадку, якщо громадянин неспроможний через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно реалізувати процесуальні повноваження.

Наявність таких підстав має бути підтверджена прокурором шляхом надання суду відповідних доказів. Однак, на ці обставини прокурор не посилається, що не дозволяє зробити висновок щодо наявності у прокурора законних підстав для подання апеляційної скарги в інтересах позивача або відповідачів.

Щодо порушень прав, свобод та інтересів інших осіб, то за наявності таких порушень прокурор в апеляційній скарзі повинен вказати на конкретну особу, чиї права порушені, а також зазначити підстави для представництва, як це передбачено статтею 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до статті 1261, частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України відповідачка ОСОБА_3М є спадкоємицею першої черги за законом, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. За таких обставин про порушення прав органу місцевого самоврядування на набуття права власності на відумерлу спадщину, не йдеться.

Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має

передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

За таких обставин апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Марківського району Луганської області в інтересах держави на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 14 серпня 2015 року підлягає закриттю.

Керуючись статтями 45, 292, 313 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Марківського району Луганської області в інтересах держави на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 14 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розподіл спадкового майна, визнання права власності в порядку спадкування за законом, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді: