Єдиний унікальний номер 235/2350/15-ц Номер провадження 22-ц/775/382/2015
Головуючий у 1 інстанції: Стоілова Т.В. Єдиний унікальний номер 235/2350/15-ц
Суддя доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/382/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Краснощокової Н.С.

суддів: Новосядлої В.М., Мальованого Ю.М.

при секретарі: Лісовій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу за договором, моральної шкоди та судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в інтересах позивача на підставі довіреності, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на те, що судом невірно застосовані норми матеріального права, а саме ст.ст. 525, 526, 546, 570, 625, 1167 ЦК України. Оскільки відповідачка порушила зобовязання щодо продажу житлового будинку, за який вона отримала аванс, вона повинна відшкодувати збитки, які позивач поніс у звязку з цим, а саме сплачений аванс в сумі 7000 грн., для сплати якого було проведено обмін 666 євро, що на сьогоднішній день становить 15 492,69 грн.; придбаний квиток для перельоту в Україну вартістю 400 євро, що складає 9 304, 92 грн.; на отримання довіреності на укладення угоди в Україні витрачено 126 євро, що становить 2 931, 04 грн., всього понесено збитків на суму 27 728, 65 грн.. Протиправне ставлення відповідачки поставило його у скрутне матеріальне становище. Крім того, відповідачка повинна відшкодувати і завдану моральну шкоду, яка була обґрунтована ним у позові та у грошовому виразі оцінена ним у 33 000 грн.

В засідання апеляційного суду сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено отриманням 7 серпня 2015р. особисто представником позивача ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 телефонограм з повідомленням часу та місця розгляду справи, також ОСОБА_1 7 серпня 2015р. доставлено SMS - повідомлення щодо документу «повістка про виклик до суду у цивільній справі».

Згідно з ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з відповідачки відшкодування збитків у розмірі 27 728, 65 грн., з яких сплачений аванс 15 492, 69 грн., вартість квитка в Україну 9 304, 92 грн., вартість довіреності на укладення угоди в Україні 2 931, 04 грн., у відшкодування моральної шкоди 33 000 грн. та покласти судові витрати на відповідачку. Посилався на те, що він тимчасово проживає у Португалії та вирішив придбати житло у м. Красноармійську. Він знайшов оголошення про продаж будинку відповідачки та попросив свого батька оглянути будинок, після огляду фотографій будинку, надісланих батьком, прийняв рішення купити будинок за 42 000 грн. за домовленістю з відповідачкою. Відповідачці був сплачений аванс в сумі 7 000грн., що підтверджено розпискою. Через деякий час відповідачка визначила день на який необхідно приїхати для прийняття участі в укладенні угоди. Приїхати особисто він не міг, тому зробив довіреність на свого батька ОСОБА_4, якого відправив в Україну для оформлення документів. Але 21.04.2014р. по приїзду ОСОБА_4 зясувалось, що в будинку мешкають інші люди. Тому виникла необхідність у зверненні до адвоката, який допоміг скласти лист до відповідачки з вимогою повернути аванс, а також відшкодувати збитки, завдані йому внаслідок виклику його батька в Україну для проведення угоди, яка не відбулась з вини відповідачки. Для сплати авансу у розмірі 7 000 грн. він обміняв грошові кошти у валюті євро, що по курсу на 25.05.2015р. склало 666 євро, а на час подачі позову складає 15 492, 69 грн., ним був придбаний квиток для перельоту в Україну вартістю 400 євро, що складає 0 304, 92 грн., була отримана довіреність на укладення угоди в Україні, за що сплачено 126 євро, що складає 2 931, 04 грн., всього сума збитків складає 27 728, 65 грн.. Протиправне ставлення відповідачки до позивача поставило його у скрутне матеріальне становище, він відчуває себе незахищеним перед її неправомірними діями, відповідачка і не мала наміру продавати йому будинок, а просто обманним шляхом заволоділа його грошима, які не повертає. Усі ці фактори викликають у нього негативні емоції та переживання. Подання позову до суду, консультації з юристом, ходіння по різних інстанціях це не властиві дії у його повсякденному житті, що викликає незручності, додаткові витрати життєвої енергії, йому спричинена моральна шкода, яку він просив стягнути у розмірі 33 000 грн.

В ході розгляду справи відповідачка повернула позивачу 7 000 грн. авансу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягнув з відповідачки понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243, 60 грн..

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення збитків, понесених при оплаті довіреності, купівлі квитка в Україну, про стягнення суми авансу у розмірі 15 492, 69 грн.(з розрахунку 666 євро) за мінусом сплачених 7 000 грн. та про стягнення моральної шкоди суд виходив із недоведеності позовних вимог.

Такий висновок суду є вірним, він відповідає фактичним обставинам справи та вимогам діючого законодавства.

Із розписки про отримання авансу вбачається, що він був переданий саме у розмірі 7 000 грн., жодних посилань на валюту євро у розписці немає, тому підстав для стягнення суми авансу, виходячи із 666 євро, як на цьому наполягав позивач немає. Підстав для покладення на відповідача зобовязань, які не витікають з письмового договору немає.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення вартості квитка в сумі, еквівалентній 400 євро суд обґрунтовано виходив із того, що позивачем не надано жодних доказів про те, коли перетинався кордон, з якою метою, надана фотокопія квитка на імя ОСОБА_4 не завірена належним чином, вартість квитка зазначена 275 євро, а не 400 євро, як вказує позивач. Не надано також доказів сплати за довіреність 126 євро, тому суд правомірно відмовив у задоволенні вимоги про стягнення збитків, понесених за отримання довіреності в сумі 9 931, 04 грн..

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки до апеляційної скарги також не долучено доказів сплати позивачем вказаних ним сум та доказів того, що витрати понесені саме у звязку із наміром оформити договір купівлі продажу.

Відмовляючи у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд обґрунтовано виходив із того, що письмовим правочином між сторонами не обумовлено відшкодування моральної шкоди. Законом не передбачено відшкодування збитків у разі не укладення договору купівлі продажу, ні попередній договір, ні договір завдатку не укладався, наслідком не укладення договору купівлі продажу будинку у випадку отримання авансу є повернення суми авансу, іншого письмовою угодою між сторонами не визначено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до перелічення обставин, викладених у позовній заяві та висновків суду не спростовують.

Апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає встановленим у справі фактичним обставинам, ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального закону і підстав для його скасування немає.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: