Справа №760/4200/15-ц
(№2/760/2922/15)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соломянської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа ОСОБА_2 про визнання розпорядження органу приватизації, свідоцтва на право власності недійсними та скасування реєстрації права власності, суд,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача та просив визнати частково недійсним розпорядження органу приватизації в частині ? частки ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, скасувати свідоцтво про право власності в частині ? частки ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, припинити право власності ? частки ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, виключити з державного реєстру права власності на нерухоме майно в частині ? частки ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 в порядку приватизації.

Встановлено, що провадження по даній справі було відкрите судом 05.03.2015 року та призначена до розгляду на 31.03.2015 року.

Справа неодноразово, а саме: 31.03.2015р., 17.04.2015р. 30.04.2015р., 02.06.2015, 19.06.2015, 31.07.2015 року призначалася до розгляду, позивач належним чином та у встановлені нормами ЦПК України строки, повідомлявся про час розгляду справи.

Так, у судовому засідання 30.04.2015р., в якому були присутні представник позивача та відповідача, судом ухвалено для ухвалення законного рішення участь позивача в судовому розгляді справи вважати обов'язковою.

У судові засідання 02.06.2015, 19.06.2015, 31.07.2015 року позивач та його представники не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. При цьому, позивач та його представники повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 3 ЦПК України, яка відтворює конституційне положення про право на судовий захист, у випадках, передбачених законом, до суду можуть звертатися особи, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи або державних чи суспільних інтересів. Статтею 157 ЦПК України встановлено, що суд має розглянути справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі - одного місяця.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Заборона зловживання правом міститься також у ст. 13 ЦК України.

Відповідно до ч.6 ст.13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Будучи ініціатором даного судового провадження, маючи інформацію про дату час та місце судового засідання та обов'язковість її явки у вказане судове засідання та надання доказів, позивач та його представники в судові засідання не з'являються. Як встановлено вище, явка позивача у судове засідання визнана обов'язковою.

За змістом ч. 3 ст. 169 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України позовна заява залишається судом без розгляду за таких умов у сукупності: а/ належного повідомлення позивача про час і місце проведення судового розгляду; б/ позивач повторно не з'явився в судове засідання.

Окремо слід зазначити, що згідно ч. 2 ст.207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач та його представники, не з'являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживають своїми процесуальними правами, а тому суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.157, 169, 207 п.3 ч.1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Солом»янської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа ОСОБА_2 про визнання розпорядження органу приватизації, свідоцтва на право власності недійсними та скасування реєстрації права власності, - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: