УХВАЛА

Справа № 564/1267/15-ц

03 червня 2015 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Цвіркун О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позивачем після подання позовної заяви було подано заяву про забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно, яке зареєстроване на відповідача, а саме: житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Козацька, 27 в м. Костопіль Рівненської області.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що є обґрунтована підозра, що відповідач у справі ОСОБА_2, має намір вжити всіх можливих заходів, щоб рішення суду не було виконано, а саме: подарувати, продати чи реалізувати його якимось іншим чином, житловий будинок, який є предметом спору, що унеможливить в подальшому виконати рішення суду .

Дослідивши, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову разом із доданими до неї документами та матеріали позовної заяви, суд вважає на підставі наданих доказів встановленим, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може порушити права позивача, утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-кого з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній.

Беручи до уваги, що позивачем надано докази, які підтверджують, що у відповідача у наявності є рухоме майно, а також те, що є всі підстави вважати, що останній може сховати майно, подарувати, продати чи реалізувати його якимось іншим чином, суд вважає, що позивачем обґрунтовано вибрано вид забезпечення позову у виді накладення арешту на рухоме майно відповідача.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно, а її оскарження, не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Козацька, 27 в м. Костопіль Рівненської області та належить на праві власності ОСОБА_2.

Копію ухвали суду для виконання направити в реєстраційну службу Костопільського районного управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення та протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя:ОСОБА_3