У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Служби безпеки України про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,за касаційною скаргою ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив: визнати інформацію про ОСОБА_6, поширену прес-центром Служби безпеки України ІНФОРМАЦІЯ_3 через мережу Інтернет, а саме: сторінку офіційного інтернет-сайту Служби безпеки України (ІНФОРМАЦІЯ_1), наступного змісту: «Провокації, які відбулися 2 травня в м. Одеса, та призвели до зіткнень і масових жертв серед людей, сталися за зовнішнього втручання та профінансовані колишніми високопосадовцями уряду ОСОБА_8, які переховуються у сусідній державі ОСОБА_6…», недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право позивача на недоторканність ділової репутації, принижує честь та гідність; зобов'язати Службу безпеки України спростувати протягом тижня з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію про ОСОБА_6 аналогічним способом - шляхом поширення через мережу Інтернет, а саме: сторінку офіційного Інтернет-сайту Служби безпеки України (http://www.sbu.gov.ua), інформації наступного змісту:

«СПРОСТУВАННЯ. Шановні користувачі!

Прес-центр Служби безпеки України спростовує недостовірну інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 на сторінці офіційного Інтернет-сайту Служби безпеки України щодо участі ОСОБА_6 в трагічних подіях, що мали місце 2 травня 2014 року в м. Одеса, та щодо переховування в іншій державі ОСОБА_6.

Служба безпеки України приносить публічно свої вибачення за використання неперевіреної та недостовірної інформації.

Служба безпеки України підтверджує, що ОСОБА_6 не здійснював фінансування громадських протестних акцій, що закінчились жертвами громадян України під час трагічних подій у м. Одеса 2 травня 2014 року; а також не здійснював фінансування диверсій, терористичних актів та інших кримінальних порушень»; а також відшкодувати завдану моральну шкоду у розмірі 1 грн.

Позивач посилався на те, що вказана вище інформація була оприлюднена ІНФОРМАЦІЯ_3 для необмеженого кола користувачів Інтернет-ресурсів мережі Інтернет, а також цю інформацію було розповсюджено на телебаченні. Позивач вважав, що поширена інформація стосується саме його, оскільки згадується його прізвище та політичний статус.

Позивач вказав, що відомості, поширені відповідачем, не відповідають дійсності, принижують честь, гідність та завдають шкоди його діловій репутації.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга ОСОБА_6, подана представником ОСОБА_7, підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди правильно входили із встановлених у справі обставин, які свідчать про те, що постановою Верховної Ради України «Про звільнення з посад членів Кабінету Міністрів України» № 801-VІІ від 27 лютого 2014 року та у зв'язку із сформуванням нового персонального складу Кабінету Міністрів України ОСОБА_6 було звільнено з посади Першого віце-прем'єр-міністра України.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 прес-центр Служби безпеки України через мережу Інтернет, а саме сторінку офіційного сайту Служби безпеки України було поширено новини під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», де розміщено інформацією: «Провокації, які відбулися 2 травня в м. Одеса, та призвели до зіткнень і масових жертв серед людей, сталися за зовнішнього втручання та профінансовані колишніми високопосадовцями уряду ОСОБА_8, які переховуються у сусідній державі - ОСОБА_6» (а. с. 69).

Така інформація, на думку позивача, повинна бути спростована, оскільки не відповідає дійсності, принижує його честь, гідність та завдає шкоди його діловій репутації.

Відповідно до ст. 297 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожен має право на повагу до його гідності та честі.

Згідно з ч. 4 ст. 32 Конституції України та ст. 277 ЦК України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно із ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Приписами ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, належним чином перевірив доводи позивача, на які він посилався як на підставу подання даного позову до суду та дійшов правильного висновку про те, що у порушення вимог статей 57-59 ЦПК України позивач не надав жодних доказів на підтвердження поширення прес-центром Служби безпеки України через мережу Інтернет, а саме сторінку офіційного Інтернет-сайту Служби безпеки України, інформації, яку просив спростувати позивач у заявленому до суду позові. При цьому суд прийняв до уваги роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, наведені у п. 18 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» згідно з положеннями ст. 277 ЦК України, ст. 10 ЦПК України позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Оскільки позивач не надав жодних доказів на підтвердження своїх вимог, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими й правильність вищезазначених висновків судів не спростовують.

За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Г.В. Юровська А.О. Леванчук Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана Головуючий Судді: