Провадження № 2/235/1871/15
Справа № 2358/3294/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Марченко Т.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Красноармійська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

В С Т А Н О В И В :

19 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 26.06.1996 року йому належить квартира НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. У вказаному будинку крім нього зареєстровані його дружина ОСОБА_3 та діти ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Відповідач по справі мешкав в квартирі з моменту її купівлі 1996 року по 2011 роки, після чого, забравши свої речі, виїхав з квартири. На його прохання знятись з реєстраційного обліку відповідач не реагує. Посилаючись на ст. 405 ЦК України, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартири АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки належним чином відповідач не повідомив про причини своєї неявки, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.

Суд, вислухавши позивача, з»ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачу по справі на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 4-7).

В квартирі окрім позивача значаться зареєстровані його дружина ОСОБА_5, та діти ОСОБА_2 ( а. с. 8,10), та ОСОБА_4 ( а.с. 8)

Відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі з грудня 2011 року по теперішній час ( а. с. 20).

Отже, відповідач значиться зареєстрованим на вказаній житловій площі як член сім»ї , набув право користування та зареєстрував своє місце проживання в установленому законом порядку.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. При цьому держава не втручається у здійсненні власником права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ( частина друга статті 386 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права корситування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Частиною 1 ст. 156 ЖК України передбачено, що члени сім»ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку ( квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім»ї власника будинку ( квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку ( квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до п. постанови №5 Пленуму ВССУ від 7.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.

Оскільки квартира перебуває у приватній власності, відповідач значиться зареєстрованим у квартирі як член сім»ї власника житла,між вказаними особами як суб»єктами сервітутного правовід ношення виникли відносини щодо користування спірною квартирою, що регулюється саме нормами ст. 405 ЦК України, у власника є право саме на підставі зазначеної норми права визначити колишнього члена сім»ї таким, що втратив право на житло.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею - квартирою АДРЕСА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.. 9, 156 ЖК України, ст.. ст. 6,10,11,213,214,215,216,218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою НОМЕР_1, що розташована на АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: