Справа № 740/3256/15
Провадження № 2/740/1033/15
УХВАЛА

05 серпня 2015 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Діденко О.П., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою від 27.07.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, як таку, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки - у ній відсутній конкретний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а саме:

- у ній відсутній конкретний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а саме: посилаючись у позові на ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, та зазначаючи, що вона є власником будинку на підставі договору дарування, позивач у позові не зазначила доказів цьому (з якого часу та на підставі якого правовстановлюючого документу вона вважає себе власником), що було запропоновано зазначити з посиланням на належні докази, для підтвердження свого права вимоги, оскільки до позовної заяви додано копію договору дарування, де прізвище обдаровуваної вказане як «Звонцова», а потім літера «О» виправлена на «А» без будь-яких застережень;

- позивач у позові зазначила, що відповідач ОСОБА_2 фактично у будинку не проживає з 23.12.2005 року з часу продажу будинку її матері ОСОБА_3, яка у свою чергу подарувала будинок їй, залишаючись при цьому проживати у будинку та будучи в ньому зареєстрованою, але в той же час ОСОБА_3, як третя особа, позивачем у позові не зазначена і копія позовної заяви для вручення третій особі нею не надана, тому позивачу було запропоновано визначитися з приводу даного питання;

- позивач у позові зазначила, що відповідач не належить до членів її сім»ї, договір найму з ним не укладався, а також не існує іншої з ним домовленості щодо користування житлом, але при цьому позивачем не зазначено, чи був він членом сім»ї попередніх власників будинку - ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_3, чи укладався ними з відповідачем договір найму та чи не існує у відповідача іншої з ними домовленості щодо користування житлом, що було запропоновано зазначити з посиланням на належні докази, і в залежності від цього слід було зазначити конкретні підстави, за яких саме позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Одночасно було зазначено, що позивач зазначила місце проживання відповідача ОСОБА_2 у спірному будинку, і тут же у позовній заяві вказала про його відсутність за даною адресою вже протягом досить тривалого часу, у зв»язку з чим позивачу було запропоновано визначитися, чи звертається вона до суду відповідно до вимог ч. 9 ст. 110 ЦПК України за останнім відомим місцем проживання відповідача, і у випадку, якщо її звернення мало місце у порядку ч. 9 ст. 110 ЦПК України, то їй також необхідно було визначитися з приводу того, чи виражає вона згоду на несення витрат, пов'язаних з публікацією оголошення про виклик у судове засідання відповідача, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, оскільки відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі.

Копію ухвали позивач отримала 29.07.2015 року, відповідно до повідомлення пошти, і у визначений строк недоліки позовної заяви не усунула.

З огляду на встановлене, приходжу до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням вважати неподаною та повернути позивачу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Діденко О.П.