У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 06 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці про стягнення компенсації на недоплачене відшкодування втраченого заробітку, у зв'язку з порушенням термінів його виплати,

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом про стягнення компенсації на недоплачене відшкодування втраченого заробітку, у зв'язку з порушенням термінів його виплати.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2014 року стягнуто з відповідача на його користь недоплачене відшкодування втраченого заробітку у зв'язку з втратою працездатності внаслідок професійного захворювання за період з 01 травня 1992 року по 31 травня 2013 року у розмірі 72719 грн 44 коп., вказане рішення набуло законної сили відповідно до ухвали апеляційного суду Вінницької області від 28 березня 2014 року. Відшкодування втраченого заробітку виплачено відповідачем в травні 2014 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2014 року зобов'язано відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 відшкодування втраченого заробітку у зв'язку з втратою працездатності внаслідок професійного захворювання (страхових виплат) у розмірі 2 497 грн 82 коп., щомісячно, починаючи з 01 червня 2013 року, з урахуванням проведених виплат, вказане рішення набуло законної сили відповідно до ухвали апеляційного суду Вінницької області від 07 липня 2014 року. Позивач вказує на те, що зазначеними рішеннями судів, які набрали законної сили, встановлено порушення термінів відшкодування втраченого заробітку.

В порядку позасудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виплатити компенсацію втрати частини недоплаченого відшкодування втраченого заробітку в зв'язку з порушенням термінів його виплати. Однак відповідач 27 січня 2015 року надав відповідь, в якій зазначив, що компенсація втраченого заробітку у зв'язку з порушенням термінів виплати проводиться робочими Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України при наявності вини Фонду, коли несвоєчасно такі органи не визначили або не виплатили сум страхових виплат. Враховуючи те, що позивач у своїй заяві, посилаючись на ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», не вказував на конкретні факти вини відділення Фонду у м. Вінниці з не проведення страхових виплат, підстав для проведення виплати компенсації щомісячних страхових виплат з боку Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України немає.

Такі дії відповідача позивач вважає незаконними, оскільки вина відділення виконавчої дирекції Фонду у несвоєчасному визначенні і відповідно виплаті страхових сум в повному обсязі встановлена рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2014 року, що набрало законної сили.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 06 липня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці на користь ОСОБА_2 компенсацію у розмірі 18 815 грн 02 коп.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати судові рішення першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці про стягнення компенсації на недоплачене відшкодування втраченого заробітку, у зв'язку з порушенням термінів його виплати, за касаційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 06 липня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак