Справа № 681/1210/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2015 р.

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді - Горщар А.Г.

при секретарі Іщук С.А.

з участю особи що подала скаргу ОСОБА_1, представника особи дії якої оскаржуються Яремової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне

скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавче провадження, -

встановив:

ОСОБА_1 17.07.2015 року звернулась до суду із скаргою в якій просила скасувати як неправомірну постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції (далі відділ ДВС) Демченка П.Ю. від 17.06.2015 року про закінчення виконавчого провадження, зобов'язати державного виконавця здійснити необхідні заходи примусового виконання рішення апеляційного суду Хмельницької області від 20.09.2010 року в спосіб і порядок передбачений Законом.

В обґрунтування скарги зазначала, що 07.07.2015 року вона отримала копію вказаної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-9 від 25.01.2011 року виданим Полонським районним судом згідно якого ОСОБА_4 було зобов'язано повернути для неї земельну ділянку площею 0,0141 га, яка розташована в АДРЕСА_1, а також зобов'язати ОСОБА_4 відновити попередній стан цієї земельної ділянки, знести будівлі і споруди, які знаходяться на частині земельної ділянки, яка переходить у користування ОСОБА_1, не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою. Вважає дану постанову про закінчення виконавчого провадження незаконною, оскільки державний виконавець не вжив всіх заходів щодо примусового виконання рішення суду, невірно визначив, що воно не може бути виконано без особистої участі боржника.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримала і просили її задовольнити.

Начальник відділу ДВС Яремова А.В. скаргу не визнали, пояснила, що державний виконавець у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконував рішення суду, та за результатами виконання виніс законну постанову про закінчення виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази суд приходить до такого висновку.

Встановлено, що 20.03.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Демченко П.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою для ОСОБА_4 запропоновано добровільно виконати до 26.03.2015 року рішення суду, зокрема зобов'язано відновити попередній стан земельної ділянки ОСОБА_1, знести будівлі і споруди, які знаходяться на земельній ділянці, котра переходить в користування ОСОБА_1, і не чинити їй перешкод у користуванні земельною ділянкою.

27.03.2015 року у зв'язку з невиконанням боржником вимог вказаної постанови державний виконавець виніс постанову якою наклав на ОСОБА_4 штраф в розмірі 170 грн., а 27.04.2015 року пред'явив для боржника вимогу про необхідність виконання судового рішення до 05.05.2015 року.

Дану вимогу ОСОБА_4 не виконала у зв'язку з чим державний виконавець 05.05.2015 року виніс постанову про накладення на боржника штрафу в сумі 340 грн.

19.05.2015 року державним виконавцем складено акт в якому він зазначив, що виконати рішення суду без участі боржника не можливо, а 17.06.2015 року із цієї підстави виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Вирішуючи питання законності вимог скарги суд виходить із наступного.

Згідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до пункту 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), виконавче провадження підлягає закінченню - у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За приписами ст. 75 названого Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Як вбачається із даних виконавчого листа, суть виконання рішення суду зводиться до того, що ОСОБА_4 повинна знести частину належних їй будівель, які розташовані на земельній ділянці ОСОБА_1, чого вона не виконує.

Суд не погоджується із висновком державного виконавця про неможливість виконання судового рішення без участі боржника, оскільки знесення частини будівель та повернення земельної ділянки стягувачу можливе без такої участі, а відтак державний виконавець повинен був керуватись положеннями ч.2 ст. 75 Закону, зокрема організувати виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом.

Так, відповідно до п. 8,19 ч. 2 ст. 11 Закону державний виконавець має право: звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

Однак державний виконавець не скористався зазначеними правами, зокрема не вжив заходи щодо залучення суб'єкта господарювання, який може виконати роботи по знесенню будівель, не визначив вартість таких робіт, а також вартість матеріалів та робіт необхідних по перенесенню відповідних комунікацій, тощо, та не запропонував стягувачу внести аванс для оплати вказаних робіт, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження не є законною, а відтак підлягає скасуванню.

Керуючись наведеним ст. 386, 387 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції Демченка П.Ю. від 17.06.2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 46466520 та зобов'язати державного виконавця відновити провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Головуючий ________________