У х в а л а

іменем україни

19 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,

Наумчук М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи на стороні відповідача - Реєстраційна служба Чернівецького міського управління юстиції, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Савчук Віталія Григорівна, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Тумак АндрійМихайлович, про визнання недійсним договору іпотеки та скасування рішення про державну реєстрацію, за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Шевчепнківського районного суду Чернівецької області від 27 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 05 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання недійсним договору іпотеки та скасування рішення про державну реєстрацію.

На обґрунтування вимог позивачі посилалися на те, що вони є власниками квартир багатоквартирного будинку АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 06 листопада 2013 року скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 липня 2013 року, яким задоволено позов ОСОБА_8 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно: нежитлові приміщення XXXV площею 41,20 кв. м та XXXVI площею 23,90 кв. м, які розташовані в підвалі будинку АДРЕСА_1 та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_13

На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 липня 2013 року, яке згодом скасовано рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_13 здійснив державну реєстрацію права власності на спірне майно та 02 вересня 2013 року подарував, уклавши договір дарування, своєму сину ОСОБА_9

30 вересня 2013 року відповідач ОСОБА_9 передав підвальні приміщення в іпотеку ОСОБА_10, уклавши з ним договір іпотеки.

Згідно із п. 1.2 договору іпотеки, його предметом є вказане нерухоме майно, документом, який підтверджує право власності іпотекодавця ОСОБА_9 зазначено договір дарування, посвідчений 02 вересня 2013 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г., за реєстровим № 2374.

Набуття ОСОБА_9 спірних приміщень є незаконним. ОСОБА_8, не будучи їх власником, не мав законного права на розпорядження ними, оскільки рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 06 листопада 2013 року скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 липня 2013 року та в задоволенні позову ОСОБА_8 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

Договір іпотеки є недійсним, виходячи з положень ч. 1 ст. 317, ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України та ст. 1 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Враховуючи, що спірні підвальні приміщення є об'єктом права спільної сумісної власності всіх співвласників квартир в будинку АДРЕСА_1 а відповідно до вимог ч. 4 ст. 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Жодних повноважень на вчинення будь-яких дій позивачі, як співвласник спірного приміщення, ні ОСОБА_9, а ні ОСОБА_8 не надавали.

Незаконність набуття права власності ОСОБА_8 на підвальні приміщення встановлено рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 06 листопада 2013 року.

За таких обставин позивачі вважали, що договір іпотеки від 30 вересня 2013 року підлягає визнанню недійсним, оскільки порушує право користування спірними підвальними приміщеннями, а також укладений з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку».

За наслідками визнання іпотечного договору недійсним, позивачі вважали, зо слід зняти заборону відчуження нежитлових приміщень, які знаходяться у підвалі будинку АДРЕСА_1 зареєстровану в реєстрі за № 5437 та вилучити запис з реєстру іпотек № 5436 від 30 вересня 2013 року за іпотечним договором від 30 вересня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумак А.М.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили: визнати недійсним договір іпотеки від 30 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумак А.М., реєстраційний номер № 5436, згідно умов якого ОСОБА_9 передав в іпотеку ОСОБА_10 нежитлові приміщення XXXV площею 41,20 кв. м та XXXVI площею 23,90 кв. м, розташовані в підвалі будинку АДРЕСА_1; скасувати рішення про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведене 10 серпня 2013 року державним реєстратором Скрипник І.І., Реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення XXXV площею 41,20 кв. м та XXXVI площею 23,90 кв. м, які розташовані в підвалі будинку АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, за ОСОБА_8 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 липня 2013 року та анулювати номер запису про право власності на зазначене майно № 2077200; скасувати рішення про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведене 02 вересня 2013 року державним реєстратором приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г., індексний № 5487133 щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення XXXV площею 41,20 кв. м та XXXVI площею 23,90 кв. м, які розташовані в підвалі будинку АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, за ОСОБА_9 на підставі договору дарування від 02 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г., реєстраційний № 2374, та анулювати номер запису про право власності на зазначене майно № 2330037; виключити з Державного реєстру іпотек відомості про іпотечний договір від 30 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумак А.М., реєстраційний номер № 5436, згідно якого ОСОБА_9 передав в іпотеку ОСОБА_10 нежитлові приміщення XXXV площею 41,20 кв. м та XXXVI площею 23,90 кв. м, які розташовані в підвалі будинку АДРЕСА_1 зареєстровані за реєстраційним № 2705997 (запис про іпотеку), виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості щодо обтяження вказаних вище нежитлових приміщень, що було внесено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумак А.М. за реєстраційним № 2705783 (запис про обтяження).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 05 березня 2015 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсним договір іпотеки від 30 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумак А.М., реєстраційний № 5436, згідно якого ОСОБА_9 передав в іпотеку ОСОБА_10 нежитлові приміщення XXXV площею 41,20 кв. м та XXXVI площею 23,90 кв. м, розташовані в підвалі будинку АДРЕСА_1 В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 порушують питання про скасування оскаржуваних рішень судів в частині відмови у задоволенні позовних вимог із направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій перевіряється лише в частині відмовлених позовних вимог, оскільки в іншій частині сторонами не оскаржувалося.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_8, ОСОБА_9 та в частині виключення з Державного реєстру іпотек відомостей про іпотечний договір від 30 вересня 2013 року, суди попередніх інстанцій виходили з того, що державну реєстрацію прав проводить орган державної реєстрації, на який покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, рішення щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно або скасування приймає державний реєстратор.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема рішень судів, що набрали законної сили.

Отже, рішення суду про задоволення позову про визнання недійсним договору є підставою для скасування державної реєстрації речового права, яке виникло на підставі недійсного договору.

При цьому, позивачі заявляючи вказані вимоги, такі не пред'явили до самої реєстраційної служби, оскільки вона не була залучена до участі у справі в якості відповідача, тому вирішувати питання про права та обов'язки юридичної особи, яка не приймала участі у справі в якості відповідача, є порушенням ст. ст. 11, 31 ЦПК України.

З огляду на викладене, висновків судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні вказаних вимог по суті є правильними, а тому підстави для скасування рішень в цій частині відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків судів в цій частині не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Шевчепнківського районного суду Чернівецької області від 27 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 05 березня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію та виключення з Державного реєстру іпотек відомостей про іпотечний договір залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: В.О. Кузнєцов

М.І. Наумчук