ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5856/15-ц
Провадження № 2/362/2378/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року Васильківський міськрайонним суд Київської області у складі:

головуючого - Орди О.О.,

при секретарі - Хоменко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області, третя особа: Васильківська районна державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності за заповітом, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт належності ОСОБА_2, померлій 01 травня 2014 року свідоцтва про право власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Шевченківка, Васильківського району Київської області, вул. Шевченка, 56, яке було видане Шевченківською сільською радою Васильківського району Київської області 20 січня 1991 року на імя ОСОБА_3. Крім того, позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 01 травня 2014 року на житловий будинок з господарсько-побутовими надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Шевченківка, Васильківського району Київської області, вул. Шевченка, 56.

В обґрунтування вимог позову зазначає, що померла 01.05.2014 року її тітка ОСОБА_2 згідно складеного нею заповіту заповіла позивачу житловий будинок з господарсько-побутовими надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Шевченківка, Васильківського району Київської області, вул. Шевченка, 56. Однак в свідоцтві про право власності на житловий будинок прізвище власника зазначено не ОСОБА_2 а ОСОБА_3. У звязку з неправильним зазначення прізвища спадкодавця позивач не може оформити свої спадкові права, тому просить суд встановити факт належності ОСОБА_2, померлій 01 травня 2014 року свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок, визнавши за нею право власності на вказаний будинок.

Позивач в судове засідання не зявилась, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши листа, в якому вказує, що проти заявленого позову не заперечує та просить проводити розгляд справи без його участі (а.с.55).

Представник Васильківської районної державної нотаріальної контори також в судове засідання не зявився, надавши листа, в якому просить проводити розгляд справи без його часті, заперечень, зауважень та будь-яких пояснень по суті позову не має ( а.с. 41).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що 01 травня 2014 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.10).

Згідно заповіту, посвідченого 30.04.2014 року секретарем виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області ОСОБА_4 та зареєстрованоного в реєстрі за № 3, ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповідала своїй племінниці ОСОБА_1 (а.с. 11).

Однак оформити свої права на спадкове майно позивач не має можливості, оскільки свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, видане Шевченківською сільською радою Васильківського району Київської області 20 січня 1991 року на імя ОСОБА_3 замість ОСОБА_2 (а.с.7).

Саме з цих підстав постановою державного нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області № 907/02-31 від 13.05.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що стало передумовою звернення до суду з даним позовом ( а.с.12-13).

Згідно п. б ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ст.259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Крім того, відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

З огляду свідоцтва про народження12 жовтня 1927 року народилася ОСОБА_2 (а.с.56).

Правильність прізвища спадкодавця «Нагленко» також підтверджується її паспортом громадянина України, особистим заповітом, довідкою Шевченківської сільської ради (а.с. 8,11,37).

В свою чергу факт належності саме ОСОБА_2 спадкового житлового будинку за адресою: с. Шевченківка, Васильківського району Київської області, вул. Шевченка, 56 також підтверджується технічним паспортом на будинок (а.с.32-36).

Оцінюючи зібрані по справі докази, що узгоджуються між собою, суд вважає доведеним факт того, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане Шевченківською сільською радою Васильківського району Київської області 20 січня 1991 року на імя ОСОБА_3 належить саме ОСОБА_2, на що вказують ідентичність в її прізвищі, імені та по батькові, а також співпадіння в даті, місяці та році її народження, що зазначені в свідоцтвах про народження, паспорті та інших документах, що були досліджені в ході судового розгляду справи.

Вирішуючи питання про визнання права власності на спадковий житловий будинок суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до положень ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно вимог до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно змісту ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З огляду копії спадкової справи позивач своєчасно звернулась з заявою про прийняття спадщини після померлої 01 травня 2014 року ОСОБА_2 (а.с.54).

Довідкою Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області № 20 від 05.03.2015 року стверджується факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем в спадковому будинку на день його смерті (а.с.37).

Таким чином, враховуючи, що заповіт, за яким позивач є спадкоємцем спірного житлового будинку, не змінено та не скасовано та беручи до уваги вже встановлений факт належності спадкового нерухомого майна за свідоцтвом про право власності на житловий будинок саме ОСОБА_2, суд, приходить до висновку про необхідність визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 01 травня 2014 року ОСОБА_2 на житловий будинок з господарсько-побутовими надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Шевченківка, Васильківського району Київської області, вул. Шевченка, 56.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 126,1217,1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212-215, 256-259, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області, третя особа: Васильківська районна державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності за заповітом - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, померлій 01 травня 2014 року свідоцтва про право власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Шевченківка, Васильківського району Київської області, вул. Шевченка, 56, яке було видане Шевченківською сільською радою Васильківського району Київської області 20 січня 1991 року на імя ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 01 травня 2014 року ОСОБА_2, на житловий будинок з господарсько-побутовими надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Шевченківка, Васильківського району Київської області, вул. Шевченка, 56.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О.Орда