Справа № 308/2790/15-ц
У Х В А Л А

16.03.2015 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади м. Ужгорода в особі Ужгородської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до територіальної громади м. Ужгорода в особі Ужгородської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю.

Позовна заява подана з порушенням вимог п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 119 ЦПК України, а саме не містить виклад обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги та позовна заява не відповідає іншим вимогам, встановленим законом.

Зокрема, з матеріалів позовної заяви вбачається, що зміст позовних вимог не відповідає нормам закону так як, відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Тобто особи, що мають право на набуття права власності на майно за набувальною давністю, мають бути незаконними добросовісними володільцями цього майна протягом встановленого законом строку.

Як вбачається із змісту позову, з лютого 2005 року позивачка фактично володіла та користувалася спірним домоволодінням, що належало ОСОБА_2, утримувала останню, і вона як її спадкоємець заявляє вимоги про застосування ч. 1 ст. 344 ЦК України. Тобто, позивачка не є незаконним добросовісним володільцем цього майна.

З урахуванням викладеного позивачці слід обґрунтувати зміст своїх позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна. Звертаючись до суду, позивачка визначила ціну позову в розмірі 5825.41 грн. При цьому, зміст позову не містить виклад обставин про визначення розміру ціни позову саме у такому розмірі.

Згідно розяснень, наданих у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 121 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачці строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади м. Ужгорода в особі Ужгородської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю залишити без руху.

Повідомити позивачці про необхідність усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3