Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1171/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді - Дічакової Т.І.

за участю секретаря Біловол Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.В.Олександрівка справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 Акціонерне Товариство «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 24.01.08р. між банком і відповідачем було укладено кредитний договір АВZ7АЕ00000020 згідно якого банк зобов»язався надати відповідачу кредит у розмірі 12 743,84грн. на термін до 21.01.11р., а відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки і порядку, встановлених кредитним договором. Погашення заборгованості здійснюється щомісячним платежем, у випадку порушення зобов»язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Позивач видав передбачену умовами кредитного договору суму кредиту а відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями а також іншими витратами, передбаченими умовами договору, не виконав свої зобов»язання і на 25.08.15р. має заборгованість 70 484,80грн.: 12 918,34грн. заборгованість за кредитом; 2 602,48грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 309,92грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 51 059,55грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором і штрафи 250грн. фіксована частина та 3 344,51грн. процентна складова.

В судове засідання представник банку не з»явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги позову у повному обсязі, просить розглянути позов без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, просить відмовити в задоволенні. Він не заперечував укладення кредитно-заставного договору з банком для придбання автомобіля, пояснив, що платив за кредитом доки не почалась криза та його звільнили з роботи і довелось їхати на заробітки. В цей період у його відсутність в кінці 2008р. представник банку вилучив автомобіль. Коли він повернувся та звернувся до банку з пропозицією погасити борг близько 2 тис. грн. і щоб повернули автомобіль, від нього стали вимагати погасити повністю 8 тисяч гривен, але таких грошей він не мав. Він пропонував, щоб продали автомобіль згідно умов договору та закрили заборгованість по кредиту. До цього часу йому не відомо, чи продано автомобіль, де він. Не дивлячись на те, що автомобіль вилучено, банк кілька разів звертався до суду з питання його вилучення.

Вислухавши відповідача, дослідивши подані матеріали суд приймає до уваги слідуюче.

Судом встановлено з пояснень ОСОБА_1 та матеріалів справи, що 24.01.08р. було укладено між Акцент-Банком та ОСОБА_1 кредитно-заставний договір за яким банк надає кредит 12 743,84грн. для придбання автомобіля під 15,48 % річних, дата погашення 21.01.11р. Автомобіль ВАЗ 2108 1989р. випуску є предметом застави даного кредитного договору.

Ордер-розпорядження від 25.01.08р. та платіжне доручення від 25.01.08р. підтверджують видачу кредиту. Поданий розрахунок свідчить про існування у відповідача заборгованості перед банком.

Разом з тим встановлено, що є рішення Великоолександрівського районного суду від 16.09.09р. яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором АВZ7АЕ00000020 від 24.01.08р. в сумі 13 322,59грн. станом на 21.01.09р. було звернено стягнення на предмет застави, вказаний у даному договорі, належний ОСОБА_1, шляхом його продажу банком. Для цього надано банку відповідні повноваження.

Тобто, позивач скористався своїм правом, передбаченим п.12.2.6 підпункт 3 звернути стягнення на предмет застави в порядку, визначеному Договором при затриманні сплати позичальником частини наданого кредиту та/або процентів на 1 календарний місяць.

Згідно ст.13.6 договору після звернення стягнення на предмет застави, забезпечені вимоги вважаються задоволеними і погашеними лише у розмірі сум у відповідній валюті фактично і остаточно отриманих банком в результаті такого звернення стягнення та/або вартості предмета застави, одержаного банком у власність, яка визначається за згодою сторін на дату звернення стягнення або, за відсутності такої згоди, незалежним експертом, призначеним банком на його власний розсуд.

У разі продажу предмета застави і коли сум, виручених від реалізації недостатньо для сплати всіх забезпечених вимог, непогашена частина забезпечених вимог становить заборгованість позичальника перед банком, яка негайно належить до сплати банку п.13.7 Договору.

Однак, з розрахунку не вбачається, що якимось чином були враховані суми від реалізації вилученого транспортного засобу. Крім того, банк звертався до суду з питання звернення стягнення на заставлений автомобіль при наявності рішення 2009р. про що свідчать ухвала суду від 12.04.11р. та рішення суду від 18.11.13р.

В письмових поясненнях представник банку підтвердив, що автомобіль, належний ОСОБА_1 знаходиться на майданчику банку, його до цього часу не реалізовано, бо не знайдено покупців і відсутнє рішення, яке б давало право банку на його реалізацію. Однак, дозвіл на реалізацію міститься в рішенні суду від 16.09.09р. ОСОБА_1 пояснив, що коли він звертався до позивача, йому не змогли показати автомобіль на жодній із стоянок і пояснити його місце знаходження.

В даному випадку банк-стягувач відповідно до п.12.2.6 кредитно - заставного договору від 24.01.08р. обрав спосіб захисту своїх прав звернувшись у 2009р. до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави для погашення боргу за кредитом. Транспорт вилучено, більш як за 6 років його не продано і цим питанням позивач взагалі не займався про що свідчать його звернення до суду в 2011 та 2013 роках з питання вилучення транспортного засобу.

На даний час визначити непогашену частину забезпечених згідно умов договору вимог неможливо.

Судове рішення від 16.09.09р. направлено на дострокове стягнення кредитної заборгованості на час звернення до суду. В такий спосіб кредитор реалізував своє право на стягнення грошових коштів.

При наявності рішення 16.09.09р. банк безпідставно пред»являв вимоги до ОСОБА_1, які стосувалися вже вилученого транспортного засобу. Тому, на думку суду, в даному випадку також пропущено і строк позовної давності 5 років згідно умов договору, який слід рахувати з дати ухвал, рішення 2009р.

Керуючись ст..6, 10, 11 ЦПК України, в силу ст.261, 509, 526, 599 ЦК України, умов кредитно-заставного договору від 24.01.08р.

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

На рішення може бути подано апеляцію до Херсонського апеляційного суду через місцевий суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Дічакова Т.І.