Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5147/15-ц
Провадження №: 2/332/1891/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2015р. ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини, та на своє утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 23.07.2014р. вони перебувають у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, тому позивач просить стягнути з відповідача вказані аліменти.

В судове засідання позивачка не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу без неї, в заяві позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без нього, в заяві позов визнав частково стосовно аліментів на дитину та зазначив, що аліменти на утримання дружини він не може сплачувати, оскільки він є інвалідом другої групи (відсутня нижня кінцівка), та надав копію пенсійного посвідчення.

У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ЖС № 278463 (а.с.5), дитина проживають разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою про склад сімї (а.с.4).

Відповідно до вимог ст. 182 СК України, суд, при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу у межах вимог та доказів наданих сторонами.

Позивачка просить в позові стягувати аліменти з 01.01.2016р. Але відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. По цій справі позов надійшов до суду 09.12.2015р., про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції на позові (а.с.1), тому аліменти підлягають стягненню з 09.12.2015р., що не суперечить закону та не порушує права сторін, оскільки відповідач вправі надати державному виконавцю докази сплати аліментів за попередні періоди, якщо такі відбувались.

Стосовно позовних вимог позивачки про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є непрацездатною особою, оскільки він є інвалідом другої групи, про що свідчить копія пенсійного посвідчення відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи встановлені по справі обставини, а саме непрацездатність відповідача та його інвалідність, суд приходить до висновку, що відповідач на сьогоднішній день не має змогу утримувати дружину та сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 141, 180, 182, 183, 191 СК України та керуючись ст.ст. 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.12.2015 р. і до повноліття дитини.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 487 гривен 20 коп. в дохід держави

Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя

Суддя Сінєльнік Р.В.