Справа № 305/1416/15-ц
Провадження по справі № 2/305/799/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі реєстраційної служби про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі реєстраційної служби про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 являється їй матір"ю. За життя нею в 1986 році збудовано житловий будинок АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати ОСОБА_2 померла, про що складено відповідний актовий запис №28 та виконкомом Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 9 листопада 2010 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок АДРЕСА_1. При житті ОСОБА_2, 19 вересня 2008 року було складено заповіт, яким належний їй житловий будинок №31 з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 заповіла їй, ОСОБА_1. На день звернення до суду заповіт, складений ОСОБА_2 в її, ОСОБА_1 є чинним - ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №40940476 від 15 липня 2015 року. Спадщину на вказаний житловий будинок, після смерті матері ОСОБА_2 вона прийняла, проживаючи із спадкодавцем постійно аж по день її смерті, що відповідає ч.3 ст.. 1268 ЦК України, та стверджено довідкою виконкому Водицької сільської ради №662 від 13 липня 2015 року. Спадкоємців, які б мали обов"язкову частку в спадщині немає, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №40940496 від 15 липня 2015 року. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері вона не змогла, оскільки державним нотаріусом їй в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що складено постанову №65 від 15 липня 2015 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. Однак з цим вона не погоджуються, оскільки підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, є довідка виконавчого комітету Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області №645 від 10 липня 2015 року та характеристика будинку, господарських будівель та споруд, складеної ПП ОСОБА_3 У зв"язку з чим просила визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканкою АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, право власності на житловий будинок № 31, літери «А» загальною площею 95,13 кв.м., житловою площею 33,5кв.м, літери «Б» загальною площею 129,23 кв.м. житловою площею 44,76 кв.м., розташований по АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1.в судовому засіданні присутня не була. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та задоволення позову.

Представник відповідача - Водицької сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова Ватрала І.І. направив суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог.

Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання не з"явився. Начальник управління Делятинчук А.І. надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без участі їхнього представника та на розсуд суду відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_2, залишилося спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1, і відносно якого остання розпорядилася шляхом складення заповіту 19 вересня 2008 року. Згідно даного заповіту ОСОБА_2 належний їй житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 заповіла дочці ОСОБА_1.

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд АДРЕСА_1, виданої ПП ОСОБА_3 спадковий будинок побудований у 1986 році.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно довідки виконавчого комітету Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області №645 від 10 липня 2015 року житловий будинок АДРЕСА_1 дійсно, згідно по господарської книги №24/6 належав ОСОБА_2, а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви.

Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла, що стверджено довідкою виконавчого комітету Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області №662 від 13 липня 2015 року.

Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Згідно даних Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №40940496 від 15 липня 2015 року та Витягу зв спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №40940476 від 15 липня 2015 року, ніхто до нотаріальної контори не звертався з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та заповіт, складений 19 вересня 2008 року останньою є чинним і ніким не скасований.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось. Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканкою АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, право власності на житловий будинок № 31, літери «А» загальною площею 95,13 кв.м., житловою площею 33,5кв.м, літери «Б» загальною площею 129,23 кв.м. житловою площею 44,76 кв.м., розташований по АДРЕСА_1.

Судовий збір в сумі 3654 гривень залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.