Справа № 462/2974/15 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/5247/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Державний нотаріус Сьомої Львівської державної нотаріальної контори про визнання недійсним договору купівлі продажу квартири, -

встановила:

Оскарженою ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09 червня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Державний нотаріус Сьомої Львівської державної нотаріальної контори про визнання недійсним договору купівлі продажу квартири повернуто позивачеві.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_3 ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, а також такою що постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що в даному випадку повинні застосовувати норми ч.1 ст.114 ЦПК України. Також в апеляційній скарзі апелянт посилається на норми постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від №3 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

Просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарги, колегія суддів знаходить підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся з позовом до ОСОБА_4, третя особа: Державний нотаріус Сьомої Львівської державної нотаріальної контори про визнання недійсним договору купівлі продажу квартири.

Повертаючи матеріали позовної заяви позивачу, районний суд керувався ч.1 ст. 109 ЦПК України та зазначив, що оскільки відповідач знаходиться за межами території діяльності Залізничного районного суду м. Львова, а саме: Жовківський район, с.Річки, вул. Шевченка, буд. 1, то дана справа повинна розглядатися у Жовківському районному суді Львівської області.

Тому суддя прийшов до висновку, що даний спір не підсудний Залізничному районному суду м. Львова.

Однак такі висновку суду є помилковими.

Згідно з ч. 1 ст. 114 ЦК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (ст. 114 ЦПК України), є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з роз'ясненнями п.42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч.1 ст. 114 ЦПК України).

Відповідно до роз'яснень п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності. Правила виключної підсудності забороняють застосування при пред"явленні позову інших видів підсудності - загальної ( ст.109 ЦПК ), альтернативної (ст.110), договірної (ст.112) і підсудності, пов"язаних між собою вимог (ст.113 ЦПК). Це означає, що пред"явлення позовів по справах, перерахованих у ст. 114 ЦПК України, в інші суди, крім зазначених в ній, не допускається.

Відтак у даному випадку загальні вимоги процесуального закону щодо підсудності, передбачені ч.1 ст. 109 ЦПК України, на яку посилався суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, застосуванню не підлягають.

Враховуючи наведене, позивач вправі був подати позовну заяву до Залізничного районного суду м. Львова.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що районним судом неправильно застосовані норми процесуального права та суд прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви позивачу з посиланням на непідсудність справи Залізничному районному суду м. Львова.

Тому ухвалу суду слід скасувати та справу направити в той же суд для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись п.4 ч.2 ст.307, п.3 ст.312, п.2 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 09 червня 2015 року - скасувати та справу направити в той же суд для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

ОСОБА_5