Справа № 419/986/15-ц
Провадження № 2/419/304/2015
17 липня 2015 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді - Добривечір Л.Д.
при секретарі - Московченко О.В.
за участю: прокурора - Скрябіної С.М.,
представника третьої особи - Кригіної Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Новоайдарської районної військової цивільної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди батька, -
07.07.2015 року позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що з 16.09.2005 року по 15.05.2010 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3. Від шлюбу має малолітню дитину - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, та знаходиться на її повному вихованні та утриманні. Відповідач ОСОБА_3 з дитиною не проживає, її вихованням та утриманням не займається. Позивач має намір з дитиною у період з 25.07.2015 року по 30.08.2015 року виїхати до РФ в м. Геленджик для відпочинку та оздоровлення на морі. Отримати від відповідача дозвіл на виїзд дитини за кордон не має можливості, оскільки з 2013 року від проживає в м. Луганську, яке є окупованим незаконним збройним формуванням «ЛНР». Просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд до РФ м. Геленджик та повернення до України строком на три роки неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у її супроводі без згоди батька - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та пояснила, що з 16.09.2005 року по 15.05.2010 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3. Від шлюбу має малолітню дитину - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1, та знаходиться на її повному вихованні та утриманні. ОСОБА_3 з дитиною не проживає, її вихованням та утриманням не займається. Вона має намір з дитиною у період з 25.07.2015 року по 30.08.2015 року виїхати до РФ в м. Геленджик для відпочинку та оздоровлення на морі. Отримати від відповідача дозвіл на виїзд дитини за кордон не має можливості, оскільки з 2013 року від проживає в м. Луганську, яке є окупованим незаконним збройним формуванням «ЛНР».
Представник третьої особи - Кригіна Т.М., у судовому засідання проти задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечувала, вважала, що виїзд дитини за кордон для оздоровлення повністю відповідає її інтересам.
Прокурор Скрябіна С.М. у судовому засідання підтримала заявлені вимоги позивача, вважала, що вони відповідають інтересам дитини.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про час, місце і дату розгляду справи через ЗМІ друковане видання «Голос України» № 125 (6129) від 15.07.2015 року.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що з 16.09.2005 року по 15.05.2010 року позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_3. Від шлюбу має малолітню дитину - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Дитина проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, та знаходиться на її повному вихованні та утриманні. Відповідач ОСОБА_3 з дитиною не проживає, її вихованням та утриманням не займається. Позивач має намір з дитиною у період з 25.07.2015 року по 30.08.2015 року виїхати до РФ в м. Геленджик для відпочинку та оздоровлення на морі. Отримати від відповідача дозвіл на виїзд дитини за кордон не має можливості, оскільки з 2013 року від проживає в м. Луганську, яке є окупованим незаконним збройним формуванням «ЛНР».
Ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 141 СК визначена рівність прав та обов'язків батьків відносно дитини.
У відповідності до вимог ст. ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Судом встановлено, що позивач просить надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини за кордон для оздоровлення.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Відповідно до вищезазначеного, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та про можливість у період з 25.07.2015 року по 30.08.2015 року вивезти малолітню дитину ОСОБА_4 2006 року народження, до РФ в м. Геленджик.
Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 33, 57, 58, 59, 60, 179, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст. 7, 141, 154, 155 Сімейного Кодексу України, ст. 4 ЗУ "Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України", "Правилами перетинання державного кордону громадянами України", -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Новоайдарської районної військової цивільної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди батька - задовольнити.
Надати матері - ОСОБА_1 дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон, в саме до Російської Федерації, неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди її батька - ОСОБА_3.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Головуючий Л.Д. Добривечір