АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/5130/15 Головуючий 1 інстанції Крівцов Д.А.
Справа 643/3134/15-ц Доповідач Кірсанова Л.І.
Категорія відшкодування шкоди
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Трішкової І.Ю., Гуцал Л.В.,

за участю секретаря - Асєєвої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 25000,00 грн. в якості відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що в провадженні СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області знаходилась кримінальна справа № 27120188, яка 23.04.2012 року порушена заступником прокурора Московського району м. Харкова старшим радником юстиції ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В подальшому проводилось досудове розслідування кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, факт вчинення якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В заяві позивач просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4, який шахрайським способом заволодів її грошима в сумі 22500,00 грн. Але зазначений в заяві факт не знайшов свого підтвердження в ході розслідування кримінального провадження, так як умови укладених договорів ОСОБА_4 були виконані в повному обсязі. В ході досудового розслідування було встановлено, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України. Після того, як справу було передано для досудового розслідування старшому слідчому СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майору міліції ОСОБА_2, в квітні 2012 року, справа тривалий час не розслідувалась. Про закриття кримінального провадження позивачу взагалі не було відомо, копію постанови від 09.07.2014 року було отримано позивачем лише в грудні 2014 року. На письмові звернення позивача відповідач не відповідала у передбачений законодавством строк, що істотно вплинуло на стан здоров'я позивача. Тобто неправомірними діями відповідача, які полягали в порушенні чинного законодавства під час досудового розслідування кримінального провадження їй було завдано моральну шкоду, розмір якої вона оцінює в 22500 грн..

Справа розглянута у відсутності відповідача.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 червня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, просить переглянути рішення районного суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду. Вказує на ті ж обставини, що і в суді першої інстанції.

Апелянт ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про день та місце розгляду справи, у судове засідання апеляційного суду не з»явилися, ніяких клопотань не надала. Про належне своєчасне повідомлення свідчить зворотне повідомлення про вручення їй судової повістки.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, судова колегія знаходить можливим розглянути справу у відсутності апелянта, так як вона належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи .

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні вказаного позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 не є належним відповідачем у справі. Належними відповідачами у справі є орган юридична особа, в складі якого працює ОСОБА_2., а також відповідний орган Державного казначейства України. Позивачу було роз»яснино, що відповідальність за шкоду, завдану працівником, покладається на його роботодавця, та роз'яснено право заявити клопотання про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідачів. Вказаних клопотань заявлено не було.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає вимогам закону, обставинам справи та зроблений у відповідності із зібраними доказами.

З позовної заяви, апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 вважає, що неправомірними діями відповідача- старшого слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_2, в які полягали в порушенні чинного законодавства під час досудового розслідування кримінального провадження, їй було завдано моральну шкоду, розмір якої вона оцінює в 22500 грн..

Матеріали справи свідчать, що постановою старшого слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 від 09.07.2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000880 від 19.02.2014 року, закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02.10.2014 року, ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 12.09.2014 року про відмову у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Як вбачається з положень ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відшкодування моральної шкоди провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Аналогічні роз'яснення щодо відшкодування саме за рахунок коштів державного бюджету моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, надані в п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

В п. 10-1 вказаної вище постанови Пленуму ВСУ роз'яснено, що якщо у відповідному законі чи іншому нормативному акті зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України.

За таких обставин належними відповідачами у справі є орган юридична особа, в складі якого працює ОСОБА_2 1.1., а також відповідний орган Державного казначейства України. ОСОБА_2 1.1, при цьому є неналежним відповідачем у справі.

Виходячи із положень диспозитивності цивільного судочинства, суд позбавлений можливості за власною ініціативою заміняти неналежного відповідача або залучати до участі в справі в якості співвідповідача належного відповідача.

Відповідно ст. 10. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи свідчать, що позивачу було роз'яснено, що відповідальність за шкоду, завдану працівником, покладається на його роботодавця, та роз'яснено право заявити клопотання про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідачів. Вказаних клопотань заявлено не було.

Тому суд першої інстанції правильно зазначив, що у даному випадку позов пред'явлений до неналежного відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 1176 ЦК України порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Згідно ч. 2 ст. 1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Такі випадки, підстави та порядок відшкодування вказаної шкоди встановлені, зокрема, ч. 1 ст. 1176 ЦК України, ст. 5 Закону України «Про міліцію», Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Так, згідно ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Згідно положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність". "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

Вимоги, невиконання яких працівниками міліції тягне за собою можливість звернення до суду із заявою про відшкодування шкоди, в тому числі моральної, встановлено також ст. 5 Закону України «Про міліцію».

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано визнав що з доводів позовної заяви та пояснень, наданих позивачем в судовому засіданні, а також інших наданих ним доказів не вбачається наявність передбачених чинним законодавством України випадків та підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування.

Тому позивачу правильно відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази. Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин підстав для зміни або скасування судового рішення судова колегія не вбачає.

Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: