Справа №442/3092/15-ц
Провадження №2/442/1145/2015
30 липня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді: Коваль Р.Г.;
з участю секретаря: Далявської Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення, -
Представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду даної справи.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, про що свідчать поштові повідомлення, які наявні в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомили, заяви про можливість розгляду справи у їх відсутність не подавали. На підставі вказаного вище, суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи.
Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.
У відповідності до п. 2.1. кредитного договору в забезпечення виконання всіх грошових зобов'язань відповідач передав в заставу, а банк прийняв транспортний засіб марки «Chevrolet Aveo» 2007 року випуску, колір - синій, шасі НОМЕР_1, з державним номерним знаком НОМЕР_2.
Згідно п. 2.3. договору поруки відповідач - ОСОБА_3 зобов'язана виконати зобов'язання шляхом переказу / перерахування коштів у сумі заборгованості позичальника за основним договором на рахунок вказаний в кредитному договорі.
Згідно п. 1.4. договору поруки № 103566 від 23.03.2007 року, укладеного з позивачем відповідальність поручителя та позичальника є солідарною.
Кінцевий термін виконання основного зобов'язання - 24.03.2016 року.
Як вбачається із ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.
Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі.
Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те, що умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки та в розмірі, як це було визначено кредитним договором, в той же час поручитель за договором поруки повинен поручатись перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, оскільки поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а тому, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення.
Крім того, відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно, до п. 35 Постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
Відтак суд вважає, що судові витрати в сумі 243,60 гривень, сплаченого судового збору, слід стягнути з відповідачів у рівних частинах.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212- 215, 224 - 226 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії, або може бути оскаржене у загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.
Суддя: Р.Г. Коваль