Справа № 589/6447/14-ц
Провадження № 2/589/137/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого судді Євдокімової О.П.

з участю секретаря Юрочко Л.М..

у присутності представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що він є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Як зазначає позивач в позовній заяві він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1992 року який було розірвано 20.04.2007 року. Відповідач у справі ОСОБА_5 не є співвласником спірної квартири, та оскільки остання в січні 2013року забрала свої речі з спірної квартири перевезла ці речі до місця де вона постійно мешкає на АДРЕСА_2 б. 14 м. Шостка, не сплачує комунальні послуги тому вона втратила право на проживання в квартирі.

Представники позивача в судовому засіданні доводи заяви підтримали, з підстав викладених у позовній заяві, просять суд позов задовольнити. Звертають увагу суду, що раніше були винесені рішення за їх позовом про визнання відповідачки втративши право користування спірною квартирою, але з інших підстав. В цьому судовому засіданні вони наполягають на визнанні відповідачки втратившою право користування спірною квартирою саме на підставі ст. 107 ЖК України а в позовній заяві помилково зазначене посилання на ст..71ЖК України.

Представник відповідача позов не визнав та суду пояснив наступне. Відповідач не вважає себе втратившою право користування спірною квартирою оскільки вона надавалась їй спільно з позивачем. Після розірвання шлюбу її стосунки з колишнім чоловіком різко погіршились. На вул. Урицького 17 вона змушена проживати, так як її колишній чоловік не впускає її до спірної квартири всупереч рішенню суду. При її намаганні потрапити в квартиру та проживати в ній вона зіткнулась з протидією чоловіка - позивача у справі ОСОБА_4 який здійснював їй перешкоди, а саме змінював замки на вхідних дверях, В звязку з цим вона зверталась до правоохоронних органів з відповідними заявами. Відповідач намагалась вселитись в спірну квартиру оскільки рішеннями Шосткинського міськрайонного суду від 29.12.2011 року та 9.10.2014 р. задоволено її позовні вимоги про вселення в квартиру та усунення перешкод в користуванні житлом. Вона намагалась це зробити впродовж 2013, 2014року та 2015 року. Однак вселитись не змогла так як замок на вхідних дверях постійно мінявся і вона не мала можливості потрапити до квартири.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦК житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Глава 28 ЦК визначає житло обєктом права приватної власності. Також згідно ч. 1 ст. 319 ЦК, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч. 7 цієї ж статті каже, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

В судовому засіданні встановлено що позивач та відповідач перебували в шлюбі. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується відміткою в паспорті позивача (а.с.7. ). Позивач проживає в спірній квартирі і володіє нею на підставі свідоцтва про право власності на житло (а.с.8,9-12).

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх (колишніх членів сімї) права користування займаним приміщенням.

Право члена сім'ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст. 405, 406 ЦК, зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення, або через відсутність без поважних причин члена сім'ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Щодо виселення колишніх членів сім'ї власника, то відповідно до ст.ст. 9, 156, 157 ЖК власне факт припинення сімейних відносин з власником (власниками) квартири не позбавляє колишніх членів його (їх) сім'ї права користуватися займаним приміщенням і не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення. Право вимагати в судовому порядку виселення колишніх членів сім'ї власник жилого будинку (квартири) має відповідно до ст. 157 ЖК, але за наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. Передбачені ст.ст. 9, 156,157 ЖК обмеження щодо виселення колишніх членів сім'ї власника не є порушенням права власності.

Крім цього відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.

Згідно рішення Шосткинського міськрайонного суду від 9.10.2014р. та рішення апеляційного суду Сумської області від 18 листопада 2014р. ОСОБА_5 визнана як тимчасово відсутня за адресою м. Шостка вул. Прорізна, б. 4-а кв. 121, причини відсутності позивачки в спірній квартирі визнав поважними ( а.с. 56-57,58-59 ).

Крім цього рішення Шосткинського міськрайонного суду від 29.12.2011р. та рішення апеляційного суду Сумської області від 13.03. 2012р. позивача ОСОБА_4 зобовязано не чинити перешкоди в користуванні спірною квартирою а відповідача ОСОБА_5 вселено в спірну квартиру.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших цивільних справ.

Крім цього слід зазначити, що ст. 107 Житлового кодексу України передбачено Договір найму житла в державному та комунальному житловому фонді, який укладається виключно в інтересі наймача, тому він може в будь-який час відмовитись від нього шляхом розірвання договору. Спірна ж квартира є приватною власністю і відповідач а тому

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначає, що відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.

З зазначених вище рішень та неодноразових звернень до МВ УМВС України в Сумській обл. вбачається, що відповідачка не втратила інтерес до користування спірною квартирою, рішенням суду визнана тимчасово ви бувшою з спірної квартири, не проживає в ній з поважних причин, а тому визнати її втратившою право користування спірною квартирою згідно ст. 107 ЖК України нема правових підстав.

Керуючись ст. 10.11, 60, 212-215, 218, ЦПК, ст. 64, 156 ЖК України, ст. 405 ГК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10 денного строку подання апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 09.04.2015р.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_6