Номер провадження: 22-ц/785/6725/15
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Гайворонського С.П., Кононенко Н.А.,

за участю секретаря - Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно та зобов'язання укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна за апеляційною скаргою ОСОБА_3, подану через представника ОСОБА_4, на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 24 червня 2015 року ,

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідачки грошових коштів у розмірі 602 206,81 грн., що в еквіваленті складає 46 500 дол. США по курсу НБУ станом на 31.10.2014 року, сплачені за попереднім договором в рахунок майбутнього продажу нерухомості, та 60 220, 68 грн. штрафу згідно п. 10 цього договору.

Позивач посилався на те, що 31.10.2014 року між ним та ОСОБА_3 укладено попередній договір, за умовами якого ОСОБА_3 зобов'язалась продати, а ОСОБА_2 купити житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку за вищезазначеною адресою.

ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 в рахунок майбутнього продажу вказаної в договорі нерухомості грошову суму у розмірі 602 206, 81 грн., що на той час складало 46 500 дол. США.

Однак, в зазначений в попередньому договорі термін, тобто до 31.12.2014 року, основний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено не було.

ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, по якій просила суд усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права власності на житловий будинок шляхом витребування у ОСОБА_2 оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно: свідоцтва про право власності на житловий будинок; Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Свідоцтва про право власності на земельну ділянку; Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зобов'язати ОСОБА_2 укласти з нею договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки на умовах, у формі та за ціною, визначених попереднім договором від 31.10.2014 року.

ОСОБА_3 посилається на те, що саме з вини ОСОБА_2 не був укладений договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, оскільки він відмовився його укладати та утримує у себе право установчі документи на нерухомість, які він отримав від ОСОБА_5

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси 24 червня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 602 206, 81 грн. та штраф у розмірі 60220, 68 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно та зобов'язання укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна відмовлено.

В апеляційній скарзіОСОБА_3 через представника ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати, тому що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити, зустрічні позовні вимоги задовольнити.

Справа в суді апеляційної інстанції розглянута на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України у відсутності ОСОБА_3 та її представника, які повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, що підтверджується розписками про отримання ними судових повісток про виклик /розписки знаходяться в матеріалах справи/.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов»язуються протягом певного строку / у певний термін/ укласти договір в майбутньому /основний договір/ на умовах, встановлених попереднім договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами / ч. 2 ст. 303 ЦПК України/.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31 жовтня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали між собою та нотаріально посвідчили попередній договір про зобов»язання продати та купити житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією адресою.

За умовами п.п. 2, 3, 4, 5 цього договору сторони встановили, що договір /договори/ купівлі-продажу нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню в строк до 31 грудня 2014 року та буде здійснено за 3 147 016,21 грн., що еквівалентно 243 000 доларів США по курсу на 31.10.2014 року. Продавець ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 в рахунок майбутнього продажу вказаної нерухомості 602 206, 81 грн., що еквівалентно 46 500 доларів США на 31.10.2014 року.

Згідно п. 10 попереднього договору сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору купівлі-продажу повинна відшкодувати другій стороні збитки, штрафні санкції, а саме 10% від грошової суми, отриманої за цим попереднім договором, яка визначена п. 4 договору.

Умовами попереднього договору, укладеного між сторонами, також передбачено, що продавець зобов»язалася здійснити всі необхідні дії щодо припинення обтяжень та іпотеки на відчуження спірної нерухомості та отримати дозвіл відповідного органу місцевого самоврядування на відчуження майна.

З інформаційних довідок з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об»єктів нерухомого майна вбачається, що спірний житловий будинок та земельна ділянка знаходяться в іпотеці ПАТ «Дельта Банк» /дата та час формування такої інформації зазначена в довідках 08.05.2015 рік/.

Оригінали право установчих документів на нерухоме майно, яке є об»єктом попереднього договору купівлі-продажу, також не надані продавцем.

При встановлених обставинах суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_2 та відмові в задоволенні зустрічного позову, оскільки договір купівлі-продажу майна не укладено з вини продавця.

Посилання апеляційної скарги на те, що право установчі документи на спірне нерухоме майно відсутні у ОСОБА_3, оскільки передані нею ОСОБА_5 для передачі ОСОБА_2, є безпідставними. Належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 оригінали право установчих документів та що вони були надані власником майна до нотаріальної контори для здійснення правочину, не надано.

Доводи апеляційної скарги на те, що інформаційні довідки з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності, Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборони відчуження об»єктів нерухомості від 08.05.2015 року про знаходження спірних об»єктів нерухомості в іпотеці є недопустимими на увагу не заслуговують. Апелянтом не надано відомостей з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна про відсутність такого обтяження. А посилання апелянта на погашення кредиту, за яким спірне нерухоме майно знаходиться в іпотеці, не може бути належним доказом того, що відсутня заборона на відчуження цього майна в Державному реєстрі.

Відповідно до повноважень апеляційного суду на стадії апеляційного провадження суд перевіряє законність та обгрунтованість ухваленого у справі рішення на момент його ухвалення.

Справа розглянута судом відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану через представника ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 24 червня 2015 року залищити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко