Провадження №2/761/7792/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.,

при секретарі Лазоришинець К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м.Києві, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 року ОСОБА_1 (Позивач) звернулась до суду з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м.Києві, Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якому просила визнати в порядку спадкування за законом право власності за ОСОБА_1 на спадкове майно у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У подальшому Реєстраційну службу Головного управління юстиції в м.Києві залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р., помер її батько - ОСОБА_2. Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємницею померлого за законом, оскільки заповіту померлий не залишив. Інших спадкоємців крім позивачки, які могли б заявляти свої права майно, що залишилося після смерті батька, не має. Після смерті батька, в установлений законодавством строк, позивачка звернулася до державного нотаріуса Третьої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 для відкриття спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого ОСОБА_2. За життя ОСОБА_2 був власником квартири АДРЕСА_2, однак, на підставі якого правовстановлюючого документу дана квартира належала батькові, позивачці не відомо. Нотаріальною конторою, в якій було відкрито спадкову справу, було здійснено запит до Київського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав на об'єкти нерухомого майна щодо того, кому належить квартира АДРЕСА_3. У Інформаційній довідці (вих.№ 2641 від 23.02.2015р.), Київське МБТІ зазначило, що квартира АДРЕСА_4 належить на праві власності ОСОБА_2. Проте, в зв'язку з відсутністю в позивачки оригіналу правовстановлюючого документа на вказану квартиру, нотаріусом було винесено постанову за вих. № 808/02-14 від 20.05.2015 р., якою останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене позивачка звернулась до суду через неможливість реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку через відсутність правовстановлюючого документу на квартиру.

Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Київської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак подав письмові пояснення, в яких просив суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника КМР.

Представник Реєстраційної служби Головного Управління юстиції в м.Києві у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак подав письмові заперечення, в яких зазначив, що просить проводити розгляд справи за відсутності представника відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р., помер ОСОБА_2 (а.с.7).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_1, вбачається що остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та в графі батько зазначено ОСОБА_2(а.с.8).

Отже Позивачка є дочкою померлого ОСОБА_2

З копії інформаційної довідки від 23.02.2015 року № 2641, виданої КМБТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, вбачається, що квартира АДРЕСА_3 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 на праві Договору міни, посвідченого Восьмою Київською державною нотаріальною конторою, 27.04.1994 року № 1-763 (а.с.12). Дані про реєстрацію вказаної квартири за померлим ОСОБА_2 підтверджуються і відповіддю Київського МБТІ від 01.10.2015р. на запит суду та долученою до відповіді копією Договору міни від 27.04.1994р.(а.с.69-70).

Також в судовому засіданні встановлено, що після смерті батька, в установлений законодавством строк, а саме: 26.12.2015р., позивачка звернулася до державного нотаріуса Третьої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 для відкриття спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого ОСОБА_2 (а.с..51, 51зворот).

З копії спадкової справи №235/2014, відкритої щодо майна померлого ОСОБА_2, вбачається, що позивачка ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем, який звернувся з заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців з матеріалів спадкової справи не вбачається (а.с.50-67).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З копії постанови (вих. № 808/02-14 від 20.05.2015 р.) винесеної Третьою Київською державною нотаріальною конторою, вбачається відмова щодо вчинення нотаріальної дії, а саме видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2, оскільки спадкоємицею ОСОБА_1 не було надано оригіналу правовстановлюючих документів про її належність померлому ОСОБА_2 (а.с.10-11, 61).

При цьому, як вбачається з матеріалів спадкової справи, Позивачу було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.06.2015р. на інше майно, яке також належало її покійному батькові ОСОБА_2 (а.с.64зворот).

У відповідності до п 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (надалі за текстом - Порядок): видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

В п 4.18. Порядку зазначається, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

В п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7).

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернув увагу на те, що: Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 1 вказаного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ також зазначено, що, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 179 ЦПК України) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Частина 5 статті 1268 ЦК України закріплює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», однією з підстав для реєстрації прав власності на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» органами, які здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно є органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від не прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами підтверджується належність спадкодавцеві на час відкриття спадщини на праві власності квартири №30 у буд.59-65 по вул.Артема в м.Києві, вказана квартира увійшла до складу спадщини, Позивачка вчасно звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини, отже вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки інших спадкоємців не має, а тому позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м.Києві, про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 1268, 1299 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, п.1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 року № 17, Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, ЗУ Про внесення змін до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_1), на квартиру АДРЕСА_5 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя