РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2246/15-ц

провадження у справі № 2/0285/915/15

04 липня 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……….….Савицької Л. Й.

при секретарі……………....ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до місцевої територіальної громади в особі Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок разом з господарськими будівлями № 64, в с. Токарів, Новоград-Волинського району по вул. Партизанській.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті матері, ОСОБА_3, яка померла 28 квітня 2014 року, відкрилась спадщина, що складалась з вищезазначеного житлового будинку. Як спадкоємиця за заповітом, прийняла спадщину, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Оскільки фактично цей будинок належав померлій, однак остання не оформила на нього право власності та належним чином не зареєструвала його, правовстановлюючі документи не отримала, виникла необхідність визнати право власності на будинок для оформлення спадщини.

Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідач проти задоволення позову не заперечив.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.04.2014 року померла ОСОБА_3 мати позивачки /а.с. 3, 6/, після смерті якої відкрилася спадщина, що крім іншого складалась з житлового будинку № 64, розташованого в с. Токарів, Новоград-Волинського району по вул. Партизанській.

Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище з «Бойко» на «Терещук» (а.с. 7).

За свого життя ОСОБА_3 розпорядилась своїм майном склавши заповіт на ім`я дочки, ОСОБА_4 /а.с.14/.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 30 травня 2005 року, державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 успадкувала після смерті ОСОБА_3, земельну ділянку площею 3,7242 га, майновий пай, та вклад з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією з залишком 487,41 грн. (а.с. 23,24).

Постановою про відмову у вчинення нотаріальних дій державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с. 22).

Відповідно до довідки вданої виконавчим комітетом Токарівської сільської ради, житловий будинок № 64 в с.Токарів, Новоград-Волинського району, по вул. Партизанській, згідно погосподарської книги № 7 за 2014 рік, особовий рахунок № 0270, рахується за померлою ОСОБА_3 (а.с. 20).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом та заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст.182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

За життя матері позивачки законодавство не передбачало оформлення в сільських місцевостях свідоцтв про право власності на нерухоме майно та його державну реєстрацію, натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачкою своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на будинок № 64 по вулиці Партизанській в с. Токарів, Новоград-Волинського району Житомирської області, що залишився після смерті її матері, ОСОБА_3

Відтак, позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1223, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок № 64 (шістдесят чотири) по вул. Партизанській, в с. Токарів, Новоград-Волинського району Житомирської області, що залишився після смерті матері ОСОБА_3, померлої 28 квітня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуюча: Л. Й. Савицька