1Справа № 335/6515/15-ц 2/335/1669/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

20 липня 2015 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Леусенко В.М., розглянувши позовну заяву ПАТ „Дельта Банк до ОСОБА_1, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановив:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ПАТ „Дельта Банк до ОСОБА_1, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки

Вказана заява не відповідає вимогам, встановленим ст.119 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху.

Встановлено, що позивачем не зазначено докази, що підтверджують кожну обставину, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а саме: вказано, що між ПАТ „Кредитпромбанк та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 06/39/07 Склн від 18.09.2007 року та надано кредитні кошти у розмірі 28 000, 00 гривень, однак згідно копії зазначеного договору кредит надався у доларах США; не вказано з якого часу виникла заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором; не надано розрахунку заборгованості відповідача по кожній складовій суми боргу, а саме: розрахунок заборгованості по основній сумі кредиту, за відсотками, за комісією з зазначенням дати виникнення заборгованості, складових заборгованості, дати оплат, здійснених боржником в рахунок погашення боргу, лише міститься довідка про розмір заборгованості по Додатковій угоді № 3 до кредитного договору, не надано доказів про купівлю позивачем у ПАТ „Кредитпромбанк права вимоги по іпотечному договору № 06/39/07 Склн від 18.09.2007 року, оскільки позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за банком права власності на квартиру АДРЕСА_1 Радянської України в м.Запоріжжя, яка належить майновому поручителю ОСОБА_1, а не боржнику ОСОБА_2 з якою укладено вказаний кредитний договір.

Відповідно до ч. 4 статті 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. Відповідно до п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Так згідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. А тому з врахуванням вищевикладеного зміст позовної заяви має також відповідати й вимогам ст. 39 Закону України "Про іпотеку". Позивач не виконав вищевказані вимоги ч. 4 ст. 119 ЦПК України, п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", та ст. 39 Закону України "Про іпотеку", оскільки в позовній заяві позивачем не зазначено: всі складові загального розміру вимог, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Крім того, з позовних вимог позивача, вбачається, що останній просить звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання за ним права власності. Разом з цим, із матеріалів іпотечного договору слідує, що вирішення спору в позасудовому порядку можливе шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, на підтвердження прохальної частини позовної заяви, позивачем не надано договір про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки щодо задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання.

Тому враховуючи роз'яснення, які містяться в п. 38 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», позивачу слід визначитись із позовними вимогами.

Відповідно до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що позовна заява ПАТ „Дельта Банк підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, зазначених у даній ухвалі.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ПАТ „Дельта Банк до ОСОБА_1, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без руху.

Надати позивачу строк терміном пять днів з моменту отримання копії ухвали судді для усунення недоліків зазначених в ухвалі судді.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Леусенко