Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/989/15-ц
№ 2/733/472/15
Рішення

Іменем України

"04" серпня 2015 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний нотаріус Ічнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3, про відшкодування збитків, понесених при укладенні договорів дарування,

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2014 року визнано недійсними договір дарування житлового будинку № 5 по вул. Маяковського в м. Ічня Чернігівської області з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, земельної ділянки площею 0,1 га (кадастровий номер: :01:001:0589), у тому числі за земельними угіддями: рілля 0,0323 га; капітальна - 0,0088 га; прибудинкова територія 0,0589 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Маяковського, 5 в м. Ічня Чернігівської області, земельної ділянки площею 0,0513 га (кадастровий номер: :01:001:0590, в тому числі за земельними угіддями: рілля 0,0513 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Маяковського, 5 в м. Ічня Чернігівської області, укладені 18 березня 2014 року між ним та ОСОБА_2, посвідчені приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_3, які зареєстровані у реєстрі за № 461, № 462 та № 463 відповідно. При укладені цих договорів всі необхідні витрати, які складаються з плати нотаріусу за вчинення нотаріальних дій в розмірі 5 140 грн та витрат на проведення незалежної експертної оцінки будинку та земельних ділянок в розмірі 2 500 грн він, як обдарований, поніс особисто, тому вважає, що таким чином йому було завдано матеріальних збитків на зазначену вище суму, яку він просить стягнути з відповідача на свою користь, а також 400 грн за надання йому правової допомоги.

Сторони та третя особа у судове засідання не з»явилися, надавши заяви про розгляд справи за відсутності, при цьому від відповідача надійшло заперечення, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позову з посиланням на те, що судом не встановлено, що при укладенні договорів дарування ним була допущена помилка з власного недбальства. Відповідач особисто займався оформленням договорів та діяв у власних інтересах, тому останній, скориставшись його немічністю та безпорадністю, своїми діями сприяв тому, що ним була допущена помилка при підписанні договорів дарування. Крім того, додана до матеріалів ОСОБА_1 квитанція від 04.02.2014 року вказує на його безпосереднє сприяння оформленню договорів дарування та корисливість його мотивів щодо його майна.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Ічнянського районного суду від 04 вересня 2014 року визнано недійсними договір дарування житлового будинку № 5 по вул. Маяковського в м. Ічня Чернігівської області з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, земельної ділянки площею 0,1 га (кадастровий номер: :01:001:0589), у тому числі за земельними угіддями: рілля 0,0323 га; капітальна - 0,0088 га; прибудинкова територія 0,0589 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Маяковського, 5 в м. Ічня Чернігівської області, земельної ділянки площею 0,0513 га (кадастровий номер: :01:001:0590 , в тому числі за земельними угіддями: рілля 0,0513 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. Маяковського, 5 в м. Ічня Чернігівської області, укладені 18 березня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчені приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_3, які зареєстровані у реєстрі за № 461, № 462 та № 463 відповідно (а.с. 15-16), яке ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2014 року залишено без змін (а.с. 17-19).

Як видно з квитанції прибуткового касового ордера від 04.02.2014 року за проведення незалежної експертної оцінки спірного будинку та земельних ділянок ОСОБА_1 на користь приватного підприємця ОСОБА_4 було сплачено 2 500 грн (а.с. 13).

Відповідно до довідки від 18 березня 2014 року, виданої приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_3, ОСОБА_1 за вчинення нотаріальної дії, зокрема, договору дарування житлового будинку та договорів дарування земельних ділянок, було витрачено 5 140 грн (а.с. 14).

Відповідно до ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. У разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Суд, проаналізувавши норми цивільного законодавства України, дійшов до висновку, що витрати здійснені позивачем на укладення договору дарування житлового будинку, земельних ділянок та проведення незалежної експертної оцінки будинку та земельних ділянок не підпадають під жодну із категорій збитків, визначених у законодавстві. Вказані витрати на укладення договору дарування не можна віднести ні до реальних збитків, ні до упущеної вигоди, адже ці витрати були здійсненні позивачем добровільно у зв'язку із виниклими правовідносинами на час укладення договору дарування, які не мають обов'язкового характеру, а також необхідних ознак шкоди (її грошового вираження у формі збитків) відповідно до вимог чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір хоч і знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку із правовідносинами, які виникли між сторонами за договором у зв'язку із його укладенням, який згодом було визнано недійсним, але не є такими, які можуть розглядатись як збитки у формі упущеної вигоди чи реальних збитків. На думку суду зазначені витрати по укладенню договорі позивач помилково відносить до збитків, оскільки він добровільно взяв їх на себе, усвідомлюючи значення своїх дій на час укладення договорів дарування та погоджуючись на них (п. 14 договору дарування житлового будинку та п. 17 договорів дарування земельних ділянок). Крім того, судом не було встановлено, що при укладенні договорів дарування відповідачем була допущена помилка з власного недбальства, а навпаки, рішенням від 04 вересня 2014 року було встановлено, що дійсним волевиявленням ОСОБА_2 при укладенні договорів дарування було укладення договору довічного утримання, так як укладаючи їх він мав на меті отримати від ОСОБА_1 необхідну допомогу та догляд, яку не отримав, тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 22, 216, 229 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 197, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний нотаріус Ічнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3, про відшкодування збитків, понесених при укладенні договорів дарування, відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.М.Овчарик