СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/602/15-ц
Провадження № 2/547/262/15
УХВАЛА

попереднього судового засідання

10 серпня 2015 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка

за участі

секретаря судового засідання К.А.Вареник,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника Виконавчого комітету Хорольської міської ради ОСОБА_3,

провівши відкрито в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області попереднє судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хорольської міської ради в особі міського голови ОСОБА_3, Хорольського комунального підприємства "Комунсервіс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про захист прав споживачів житлово-комунальних послуг, визнання незаконними і скасування рішень виконавчого комітету Хорольської міської ради № 338 від 29.07.2008 і № 395 від 26.10.2009 та про визнання підприємницької практики Хорольського комунального підприємства "Комунсервіс" нечесною,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні особами, які беруть участь у справі, надано документи, які сторони мають намір використовувати у якості доказів у справі. Усі документи долучено до матеріалів цивільної справи.

Представник виконавчого комітету повідомив, що у звязку із перебуванням у відпустці архіваріуса він зможе лише у судовому засіданні надати належно посвідчені копії документів щодо утворення виконавчого комітету, а також спірних рішень виконавчого комітету із додатками до них.

Позивач підтримав позов повністю, не відмовився від нього. Відповідачі проти задоволення позову заперечують.

Судом уточнено позовні вимоги і заперечення проти позову; вирішено, що особами, які братимуть участь у справі є сторони і їх представники, треті особи; визначено факти, які необхідно встановити для вирішення спору і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню; з'ясовано які докази подані чи подаються на попередньому судовому засіданні кожною стороною для обґрунтування своїх доводів чи заперечень щодо невизнаних обставин; визначено час і місце судового розгляду; вчинено інші дії, необхідні для підготовки справи до судового розгляду.

У попередньому судовому засіданні позивачем та його представником заявлено клопотання про залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Держспоживінспекцію у Полтавській області, Полтавське територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Держцінінспекцію України у звязку із віднесенням питань та обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, до сфери їх контрольних повноважень. На думку заявників залучення зазначених осіб дасть можливість дати всебічну оцінку позовним вимогами та захистити права споживачів житлово-комунальних послуг.

Представник виконавчого комітету заперечував проти заявленого клопотання, посилаючись на відсутність потреби участі у справі зазначених органів державної влади.

Представник комунального підприємства поклався на розсуд суду.

Частинами першою і другою ст. 35 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі в справі також за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі. Якщо суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Порядок залучення до участі у справі або вступу в справу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору визначено ч.ч. 2, 3, 5 ст. 36 ЦПК, зокрема, у заяві про залучення третьої особи повинні бути зазначені ім'я (найменування) третьої особи, місце її проживання (перебування) або місцезнаходження та підстави, з яких вона має бути залучена до участі у справі; суд повідомляє третю особу про справу, направляє їй копію заяви про залучення третьої особи і роз'яснює її право заявити про свою участь у справі. Якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, справа розглядається без неї; якщо особи, які беруть участь у справі, заперечують проти залучення чи допуску третьої особи до участі в справі, це питання вирішується судом залежно від обставин справи.

Залучення трьох зазначених органів державної влади до участі у справі судом, наразі є передчасним до отримання від них відомостей щодо згоди на участь у справі як третіх осіб.

На обговорення осіб, які беруть участь у справі, поставлено питання щодо коректності зазначення відповідачем виконавчого комітету Хорольської міської ради Полтавської області «в особі міського голови ОСОБА_3».

Позивач і його представник наполягали на необхідності збереження вказівки на особу міського голови, оскільки він відповідає за організаційну роботу виконавчого комітету та очолює його.

Представник виконавчого комітету зазначив, що виконавчий комітет є колегіальним органом, а ОСОБА_3 є особою, яка, у даному випадку, підписала рішення виконавчого комітету як колегіального виконавчого органу Хорольської міської ради, а також за посадою є головою виконавчого комітету.

Система місцевого самоврядування включає, зокрема, міську раду, виконавчі органи міської ради (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування»). Виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ч. 1 ст. 11 зазначеного Закону). Виконавчі органи рад органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються, зокрема, міськими радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами (ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону). Міський голова очолює виконавчий комітет міської ради, головує на її засіданнях (ч. 3 ст. 12 зазначеного Закону). Тобто виконавчий комітет міської ради є колегіальним органом.

Отже доводи представника виконавчого комітету щодо необхідності не зазначення «в особі міського голови ОСОБА_3» стосовно відповідача виконавчого комітету Хорольської міської ради Полтавської області ґрунтуються на вимогах закону.

Представник виконавчого комітету Хорольської міської ради Полтавської області заявив клопотання про закриття провадження у цивільній справі щодо визнання незаконними і скасування рішень виконавчого комітету Хорольської міської ради № 338 від 29.07.2008 і № 395 від 26.10.2009, обґрунтовуючи віднесення спору у цій частині до справ адміністративної юрисдикції.

Позивач і його представник заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи, що позовні вимоги не може бути розділено між судами цивільної і адміністративної юрисдикції, оскільки вимоги є нерозривно повязаними, їх окремий розгляд є недоцільним та не відповідає положенням ЦПК України і КАС України. На їх думку спір виник із порушення прав позивача як споживача житлово-комунальних послуг, які йому надає/повинно надавати комунальне підприємство на підставі незаконного встановлених тарифів на житлово-комунальні послуги.

Виклад обставин, якими позивач обґрунтовує позов щодо виконавчого комітету вказує, зокрема, на недотримання останнім під час визначення структури і затвердження тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій вимог «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 560 і «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529.

На думку позивача тарифи затверджено виконкомом на підставі незаконного розрахунку розміру тарифу, який розроблено комунальним підприємством.

Позивач посилається на недотримання законодавчо встановленого порядку ухвалення оскаржуваних рішень виконавчого комітету, у частині переліку найменувань робіт з утримання будинків та прибудинкових територій, які включено до відповідних розрахунків.

Зазначені Порядки визначають механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (п. 1).

До відання виконавчих органів міських рад належить власне (самоврядне) повноваження встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади (пп. 2 п. «а» ч .1 ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

До повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону (п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом (ч. 2 ст. 14 зазначеного Закону у редакції, чинній на дати прийняття спірних рішень виконавчого комітету).

Отже вказані законодавчі акти вказують на механізм і порядок формування і затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Затверджуючи тарифи на житлово-комунальні послуги, виконавчий комітет реалізує свої управлінські повноваження щодо невизначеного кола осіб. У цій справі такими особами є жителі м. Хорол Полтавської області. Тобто спірні рішення виконкому носять нормативний характер, підлягають неодноразовому застосуванню щодо відносно невизначеного кола осіб, а не лише щодо позивача. Спірні рішення не спрямовані індивідуально на права і обовязки позивача у справі, у т.ч. як споживача, не є актами індивідуальної дії, не вичерпують себе фактом прийняття до виконання комунальним підприємством.

Відповідно до ч. 1 і п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії).

Пунктами 1, 7 ч. 1 ст. 3 КАС передбачено, зокрема, що справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган місцевого самоврядування, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства. Суб'єкт владних повноважень орган місцевого самоврядування при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 15 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом (ст. 16 ЦПК).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа). Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий (п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»).

Якщо орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав, то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК (п. 21 зазначеної постанови від 01.03.2013 № 3).

Наголошуємо, що затвердивши тарифи на ЖКП виконавчий комітет реалізував своє відповідне владне повноваження щодо невизначеного кола осіб та прийняв нормативний акт, а не акт індивідуальної дії щодо позивача.

Позивач обґрунтовує порушення своїх прав як споживача, вказуючи на недотримання виконавчим комітетом зазначених приписів Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Тобто основним у цій справі є законність встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і прибудинкових територій у м. Хорол, які надаються ХКП "Комунсервіс".

За змістом ч. 2 ст. 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Законодавство не містить визначення терміна "публічно-правовий спір". Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне (п. 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 № 8).

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган місцевого самоврядування, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства. Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу, а й здійснення ним у цих відносинах владних управлінських функцій. Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань (п. 3 зазначеної постанови від 20.05.2013 № 8).

Справи у спорах про захист порушених, невизнаних або оспорюваних інтересів, що виникають із житлових правовідносин, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України, розглядаються за правилами цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. З огляду на положення ч. 2 ст. 17 КАС спори, в яких урегульовані нормативно визначеною процедурою управлінські дії суб'єкта владних повноважень, пов'язані з реалізацією житлових прав фізичних осіб, є публічно-правовими і розглядаються за правилами адміністративного судочинства (п. 13 зазначеної постанови від 20.05.2013 № 8).

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, господарського (цивільного) судочинства, який полягає у змагальності сторін (правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.12.2014 № 21-544а14).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 205, ч.ч. 1, 2 ст. 206 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Ураховуючи зазначене суд вважає клопотання представника виконавчого комітету щодо частково закриття провадження у справі обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 2 4, 17 КАС, ст.ст. 11, 27, 31 33, 35, 36, 130, 131, , 205, 206, 223, 293, 294, 296, ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Проведення попереднього судового засідання вважати завершеним.

Повідомити Інспекцію з питань захисту прав споживачів у Полтавській області, Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Державну інспекцію України з контролю за цінами про цивільну справу; направити їм копії позовної заяви і заяви про залучення їх як третіх осіб; роз'яснити право заявити про свою участь у справі.

Закрити провадження у справі у частині визнання незаконними і скасування рішень виконавчого комітету Хорольської міської ради № 338 від 29.07.2008 і № 395 від 26.10.2009, розяснивши позивачеві, що розгляд відповідних вимог віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хорольської міської ради, Хорольського комунального підприємства "Комунсервіс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання підприємницької практики Хорольського комунального підприємства "Комунсервіс" нечесною, призначити у відкритому судовому засіданні 15.09.2015 о 14 год. 30 хв. в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області.

У судове засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у частині закриття провадження у справі до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає, заперечення не неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст ухвали складено 10.08.2015.