АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

07 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г.,Саліхова В.В.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року про відмову у забезпечені позову

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Дубенко Анастасія Олександрівна про визнання кредитором та стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 31.07.2015 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представника позивача ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали суду та постановлення нової про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборону нотаріусу вчиняти дії щодо оформлення спадщини. Апелянт посилається на те, що при вирішенні клопотання судом не у повній мірі було ураховано наявність боргу спадкодавця перед ним й що невжиття заходів забезпечення позову у вибрані ним способи може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Зазначає, що існує імовірність того, що хтось зі спадкоємців після оформлення спадщини здійснить відчуження своєї частки спадкового майна і борг залишиться не повернутим.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цих межах, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивачем порушується питання про стягнення боргу зі спадкоємців померлого ОСОБА_8 який за життя не повернув йому грошові кошти у розмірі 45 000 дол. США. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилався на те, що кожен зі спадкоємців боржника має задовольнити його вимоги у межах вартості майна одержаного у спадщину.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, вид забезпечення позову, з обґрунтуванням необхідності його застосування, та інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Подаючи клопотання про забезпечення позову, представник позивача посилався на те, що існує вірогідність щодо відчуження спадкової квартири, що зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Згідно роз'яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні клопотання ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 суд першої інстанції у повній мірі урахував зазначені положення закону та роз'яснення суду вищої інстанції та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Крім того, заявник не урахував, що застосування обраних ним заходів забезпечення позову, навпаки може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто й лише у розмірі, якій відповідає його частці у спадщині, а зобов'язання нотаріуса не вчиняти дії щодо оформлення спадщини позбавить спадкоємців можливості отримати та оформити її.

Викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Ухвала суду відповідає вимогам процесуального закону й не може бути скасована з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/14837/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 13293 /2015

Головуючий у суді першої інстанції: Каліушко Ф.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.