АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/6116/15 Головуючий 1 інст. - Напумова С.М.
Справа №638/6595/15-ц Доповідач - Шаповал Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Котелевець А.В.,

за участю секретаря - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Десятої Харківської державної нотаріальної контори, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов»язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати незаконною та скасувати постанову Десятої Харківської державної нотаріальної контори від 16.04.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, зобов»язати відповідача усунути порушення законодавства при оформленні спадщини за зверненням ОСОБА_3 та винесенні постанови від 16.04.2015 року, та видати позивачу свідоцтво про право на спадщину.

В обґрунтування позову зазначила, що Десятою Харківською державною нотаріальною конторою було грубо порушено законні права та інтереси позивачки, у зв»язку з чим остання вимушена була звернутись до суду за їх захистом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_3 - ОСОБА_4.

28.10.2014 року ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. До складу спадкового майна, в тому числі, входила квартира АДРЕСА_1.

Від відповідача отримано листа від 25.02.2015 року №487/0214, у якому зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру не буде видано, оскільки квартира була набута під час шлюбу померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_5, і відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя.

Завідуючою Десятої Харківської державної нотаріальної контори, Верешака Г.Л., винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.04.2015 року №1066/02-31 на підставі п. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат».

Вказана постанова, на думку позивачки, є незаконною, такою, що порушує її права на оформлення спадщини, суперечить законодавству та підлягає скасуванню, а відповідач в свою чергу зобов»язаний усунути допущені ним порушення.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 липня 2015 року позов ОСОБА_3 - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3, ставиться питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначає, що позивачка є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті мати, ОСОБА_3

Місце знаходження ОСОБА_5 їй не відомо.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України

Судом встановлено, що позивачка у встановлені ст. 1270 ЦК України строки, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

При заведенні вказаної спадкової справи, на виконання вимог підпункту 1.2 пункту 1 глави 10 розділу ІІ порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок) Державним нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальної контори Верещаковою Г.Л. було з»ясовано коло спадкоємців та встановлено, що батьки спадкодавця померли ще до відкриття спадщини, а з чоловіком ОСОБА_4 шлюб розірвала.

ОСОБА_3 була надана консультація з питань оформлення спадщини та наданий перелік документів, необхідних для оформлення спадщини.

На підставі наданих документів, ОСОБА_3 було роз»яснено, що у її батька, тобто, колишнього чоловіка ОСОБА_4, виникає право власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу на праві спільної сумісної власності.

Позивачці були роз»яснені вимоги статті 60 СК України, зокрема, про те, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, а тому колишній чоловік ОСОБА_4 має право на частку у спільному майні подружжя, не зважаючи на розірвання шлюбу.

19.12.2014 року ОСОБА_3 надала для огляду копію довідки №249 від 25.12.1992 року Управління будинками №52 по обслуговуванню будинків ЖБК «Оазис» про те, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4; перший пайовий внесок внесений у сумі 2 700 рублів 08.12.1982 року.

З цієї довідки вбачається, що внесок було зроблено у період шлюбу подружжям, оскільки ОСОБА_3 надала копію рішення суду про розірвання шлюбу батьків від 03 листопада 1983 року.

ОСОБА_3 було роз»яснено, що на час розірвання шлюбу діяв Кодекс про шлюб і сім»ю України, і згідно ст. 44 цього Кодексу, шлюб вважався припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах запису актів громадського стану, і якщо ніхто з колишнього подружжя не отримав таке свідоцтво, вони вважаються такими, що перебувають у шлюбі.

З метою з»ясування цих обставин, державною нотаріальною конторою 19.12.2014 року за №3790/02-14 зроблено запит до Московського відділу ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції щодо отримання копії актового запису про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

05.01.2015 року за №05/02-14 з Московського відділу ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції надійшла копія актового запису про шлюб, 25.10.1980, та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №7 від 27.12.2014 року, з якого вбачається відомості про внесення змін (підстава) - актовий запис про розірвання шлюбу №558 від 03 листопада 1983 року, Жовтневий відділ ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області.

28 березня 2015 року до нотаріальної контори надійшов лист Управління будинками №52 Житлових кооперативів «ОАЗИС» за вих.. №15 від 24.03.2015 року, згідно якого перший пайовий внесок у розмірі 2 700 рублів внесений 08.12.1982 року. У повному обсязі пайові внески виплачені у 1991 році у сумі 9 650 рублів 31 коп.

З документів, що містяться у спадковій справі, вбачається, що пайові внески за спірну квартиру були внесені ОСОБА_4 під час перебування певний період у шлюбі з ОСОБА_5

ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 з 25.10.1980 року по 03.11.1983 рік. Перший пайовий внесок сплачений 08.12.1982 року у сумі 2 700 рублів.

Відповідно до п.п. «а» постанови №9 від 18.09.87 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи»: «пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах», а п. 6-1 повторює положення ЗУ «Про власність»: «… при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім»ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сім»ї, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними».

Оскільки відмови від ОСОБА_5 до нотаріальної контори не надійшло, ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, про що було винесено постанову про відмову від 16.04.2015 року.

ОСОБА_3 не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказану квартиру.

Суд повно та всебічно з»ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3, - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом,

Суддя -