Номер провадження: 22-ц/785/4456/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі Павлючук Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2015 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3, стягувач ОСОБА_4,

ВСТАНОВИЛА:

30.01.2015 року, ОСОБА_2 звернувся зі скаргою на рішення та дії страшого державного виконавця першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3В.(далі-старший держвиконавець ВДВС) і просив: визнати протиправними дії спрямовані на примусову реалізацію 576/1000 частин квартири АДРЕСА_1; скасувати постанову від 25.12.2014 року про призначення суб'єкта оціночної діяльності та проведення оцінки 576/1000 частин спірної квартири.

Вимоги обгрунтовані тим, що на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2на користь ОСОБА_4матеріальної шкоди у сумі 15 919,84 гривень і моральної шкоди у сумі 2 000 гривень. 18.11.2014 року старший держвиконавець ВДВС склала акт опису й арешту 576/1000 частин квартири, а 25.11.2014 року ОСОБА_2вніс на депозитний рахунок ВДВС 10 023,83 гривень, з яких 9 067,12 гривень спрямовано на сплату частини заборгованості на користь ОСОБА_4 Після цієї оплати залишок боргу становить 10 540 33 гривень. Однак 25.12.2015 року страший держвиконавець ВДВС прийняла постанову про продовження виконавчих дій у частині оцінки частини квартири з метою примусової реалізації частини квартири.

Посилаючись на те, що ст. 52 Закону України Про виконавче провадження встановлено ліміт заборгованості й заборону здійснювати стягнення, якщо заборгованість не перевищує цей ліміт, а у даному випадку заборгованість не перевищує встановленого законом ліміту /станом на 2104 рік 12 180 гривень/, ОСОБА_2 просив скаргу задовольнити.

Представник старшого держвиконавця ВДВС скаргу не визнала.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.03.2015 року скарга задоволена: суд визнав незаконними дії старшого держвиконавця ВДВС щодо примусової реалізації 576/1000 частин квартири і скасував постанову від 25.12.2014 року про призначення суб'єкта оціночної діяльності та проведення оцінки частини квартири, належної ОСОБА_2

В апеляційній скаріз представник ВДВС просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на незаконність ухвали і відсутність підстав для задоволення скарги.

У засіданні колегії суддів представник ВДВС скаргу підтримала. Боржник ОСОБА_2М.і стягувач ОСОБА_4 у засідання колегії суддів не з'явились.

Ухвала суду першої інстанції підлягає зміні на підставі ст. 312 ч.1 п.2 ЦПК України. Згідно зі ст.312 ч.1 п.2 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду суду першої інстанції, апеляційний суд змінює ухвалу, якщо питання було вирішено із порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

ОСОБА_2 просив: визнати протиправними дії старшого держвиконавця ВДВС, спрямовані на примусову реалізацію 576/1000 частин квартири АДРЕСА_1 і скасувати постанову від 25.12.2014 року про призначення суб'єкта оціночної діяльності та проведення оцінки частини спірної квартири (а.с.1-5).

Суд, задовольняючи скаргу, зокрема виходив з того, що скарга є обгрунтованою, а дії страшого держвиконавця ВДВС, спрямовані на примусову реалізацію 576/1000 частин квартири АДРЕСА_2 такими, що не відповідають вимогам закону.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Встановлено, що на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2на користь ОСОБА_4 18 649,24 гривень (а.с.16,18,28,29).

Боржник є власником 576/1000 частин квартири АДРЕСА_2 (а.с.9-11).

25.11.2014 року, боржник ОСОБА_2 вніс на депозитний рахунок ВДВС кошти у сумі 10 023,83 гривень, з яких 9 067,12 гривень спрямовано на погашення частини заборгованості на користь ОСОБА_4В.(а.с.17).

Залишок боргу ОСОБА_2 станом на 26.11.2014 року, з урахуванням виконавчого збору, склав 10 540,33 гривні (а.с.15).

За змістом ст. 52 ч.7 Закону України Про виконавче провадження, у разі, якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити заходи виконання за рахунок іншого майна боржника.

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік" мінімальна заробітна плата в Україні на 2014 рік склала 1 218 гривень на місяць.

Таким чином, сума, про яку йдеться у ст. 52 ч.7 Закону України Про виконавче провадження станом на 26.11.-25.12.2014 становила 12 180 гривень.

Старший держвиконавець ВДВС, незважаючи на те, що 25.11.2014 року боржник ОСОБА_2 вніс 9 067,12 гривень на погашення частини боргу ОСОБА_4 і залишок боргу станом на 26.11.2014 року, з урахуванням виконавчого боргу, склав 10 540,33 гривень, 25.12.2014 року винесла постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для подальшого виконання виконавчого провадження, а саме: реалізації майна - 576/1000 частин квартири АДРЕСА_2 (а.с.44).

Оскільки сума боргу, що залишилася після часткового погашення у листопаді 2014 року (10540,33 гривень), не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати (12 180 гривень), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії старшого держвиконавця ВДВС стосовно примусової реалізації 576/1000 частин спірної квартири шляхом прийняття 25.12.2014 року постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання, не відповідають вимогам Закону України Про виконавче провадження.

Разом з тим, ухвала суду першої інстанції підлягає зміні з викладенням резолютивної частини ухвали у новій редакції, оскільки постанова органу може бути скасована лише тим органом, який прийняв таку постанову, тоді як у судовому порядку визнаються неправомірними рішення, дії чи бездіяльність фізичної або юридичної особи.

Доводи представника ВДВС у скарзі про те, що скарга боржника є фактично ухиленням останього від подальшого виконання рішення суду, старший держвиконавець ВДВС фактично не здійснював дій, пов'язаних із реалізацією квартири, яка належить боржнику, у ВДВС відсутній звіт про оцінку спірного майна не заслуговують на увагу.

Право на звернення із скаргою до суду мають сторони виконавчого провадження, у тому числі боржник, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю під час виконання судового рішення порушено їх права /ст. 383 ЦПК України/.

Прийняття старшим держвиконавцем ВДВС 25.12.2014 року постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадження, а також зміст зазначеної постанови свідчать про дії, спрямовані на подальше виконання виконавчого провадження: реалізацію 576/1000 частин спірної квартири (а.с.44).

ВДВС, як орган, який 25.12.2014 року прийняв постанову, що є предметом оскарження у даній справі, у встановленому законом порядку, не прийняв рішення про її скасування.

Приймаючи до уваги, що у резолютивній частині ухвали неправильно сформульвано суть процесуальної дії, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду зміні.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п.3, 312 ч.1 п.2, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2015 року змінити, виклавши ухвалу у новій редакції: Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3, спрямовані на примусову реалізацію 576/1000 частин квартири АДРЕСА_1.

Визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 25.12.23014 року про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою реалізації майна, а саме: 576/1000 частин квартири АДРЕСА_3.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із рохгляду цивільних та кримінальних справи протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_5

ОСОБА_6