У х в а л а

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., КасьянаО. П., Савченко В. О.,

провівши попередній розгляд справи за позовом прокурора Криничанського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про поновлення строку позовної давності, визнання недійсними розпоряджень голови райдержадміністрації, договорів оренди земельних ділянок, державних актів на право власності на земельні ділянки, договорів дарування земельних ділянок та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_9, на заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року прокурор Криничанського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства в Дніпропетровській області, правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, звернувся до суду з позовами до Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі - Криничанська РДА), ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, у якому просив поновити строк звернення до суду з даним позовом; визнати недійсними розпорядження голови Криничанської РДА від 28 грудня 2007 року № 962-р-07 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7; визнати недійсними договори оренди земельних ділянок № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, укладені 29 грудня 2007 року між Криничанською РДА та ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7; визнати недійсними розпорядження голови Криничанської РДА № 45-р-08 від 15 лютого 2008 року про передачу у власність ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,8565 га, 2 га та 2 га відповідно; визнати недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 від 21 березня 2008 року, видані ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та скасувати їх державну реєстрацію; витребувати спірні земельні ділянки на користь держави в особі Головного управління Держземагентства в Дніпропетровській області.

Посилався на те, що зазначені земельні ділянки розташована в межах прибережної захисної смуги р. Дніпро, відносяться до земель водного фонду, а тому їх передача у приватну власність ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для сільськогосподарських потреб без зміни цільового призначення здійснена всупереч вимогам чинного законодавства України. З огляду на таке послідуючі правочини укладені щодо розпорядження вказаними земельними ділянками підлягають визнанню недійсними, а земельні ділянки - поверненню державі в особі Головного управління Держземагентства в Дніпропетровській області.

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року вказані позови об'єднано в одне провадження.

Заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року позов задоволено.

Поновлено прокурору Криничанського району Дніпропетровської області строк звернення до суду з позовом.

Визнано недійсними розпорядження голови Криничанської РДА від 28 грудня 2007 року № 962-р-07 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Визнано недійсними договори оренди земельних ділянок № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, укладених 29 грудня 2007 року між Криничанською РДА та ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7 відповідно.

Визнано недійсними розпорядження голови Криничанської РДА від № 45-р-08 від 15 лютого 2008 року про передачу у власність ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,8565 га, 2 га та 2 га відповідно.

Визнано недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 від 21 березня 2008 року, видані ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та скасовано їх державну реєстрацію.

Визнано недійсними договори дарування земельних ділянок, кадастрові номера НОМЕР_7, НОМЕР_8 та НОМЕР_9, укладені ОСОБА_10 від імені ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із ОСОБА_4, посвідчені 13 жовтня та 25 грудня 2009 року Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою.

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути державі в особі Головного управління Держземагентства в Дніпропетровській області земельні ділянки кадастрові номера НОМЕР_7, площею 0,8565 га, НОМЕР_8, площею 2 га та НОМЕР_9, площею 2 га.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2015 року заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року в частині визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок, кадастрові номера НОМЕР_7, НОМЕР_8 та НОМЕР_9, укладених ОСОБА_10 від імені ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із ОСОБА_4, посвідчені 13 жовтня та 25 грудня 2009 року Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_4, необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що розпорядженням голови Криничанської РДА від 28 грудня 2007 року № 962-р-07 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, які передаються у користування громадянам на території Аульської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області та передано в оренду строком на 49 років земельні ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 площею 0,8565 га, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 площею по 2,00 га кожній.

На підставі вказаного розпорядження, 29 грудня 2007 року між Криничанською РДА та ОСОБА_7, ОСОБА_5., ОСОБА_6 укладені договори оренди земельних ділянок № НОМЕР_3, № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2.

Розпорядженнями голови Криничанської РДА від № 45-р-08 від 15 лютого 2008 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надано дозволи на приватизацію вказаних земельних ділянок шляхом передачі їх у власність з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначених розпоряджень 21 березня 2008 року Криничанським районним відділом земельних ресурсів Дніпропетровської області були видані державні акти направо власності на земельні ділянки - ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,8565 га, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на земельні ділянки площею 2,00 га кожній, цільове призначення земельних ділянок - для ведення особистого селянського господарства.

25 грудня та 13 жовтня 2009 року за договорами дарування ОСОБА_10 від імені ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подарував, а ОСОБА_4 прийняв в дар вказані земельні ділянки.

Із листа Дніпропетровського обласного управлінням водних ресурсів від 27 січня 2014 року № 199/11-14 вбачається, що водоохоронна зона та прибережна захисна смуга річки Дніпро в районі с. Аули Криничанського району складає 100 метрів. Зменшення розміру меж прибережної захисної смуги не проводилось. Згідно з геодезичним звітом, виконаного проектною організацією із землеустрою, земельні ділянки, які були передані у власність ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарствав, входять до прибережної захисної смуги.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗК України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Крім того, ч. 3 ст. 22 ЗК України передбачено, що для ведення підсобного сільського господарства надаються у користування виключно землі сільськогосподарського призначення, а не землі водного фонду, у тому числі і прибережної захисної смуги.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 09 квітня 1999 року № 586-XIV, ч. 1 ст. 21 ЗК України суд визнає незаконними та скасовує розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать законам України, іншим актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що спірні земельні ділянки відносяться до земель водного фонду, тому з урахуванням обмежень, передбачених ст. ст. 58-60 ЗК України і ст. ст. 87-89 ВК України не можуть передаватись у приватну власність громадян для ведення особистого селянського господарства. Відтак видані громадянам державні акти на право власності на земельні ділянки є недійсними і порушене право держави на землю підлягає захисту шляхом визнання державної реєстрації цих державних актів недійсною, визнання недійсними укладених на підставі вказаних державних актів договорів оренди та дарування та повернення цих земельних ділянок у власність держави.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок, кадастрові номера НОМЕР_7, НОМЕР_8 та НОМЕР_9, укладених ОСОБА_10. від імені ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із ОСОБА_4, та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що такі вимоги прокурором не заявлялися.

Такі висновки судів ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах та встановлених обставинах.

Доводи касаційної скарги про неналежну оцінку судами наданих позивачем доказів - безпідставні, на законність та обґрунтованість ухвалених у справі судових рішень не впливають.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції у нескасованій частині та рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції у нескасованій частині та рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_9, відхилити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року у нескасованій частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

О. П. Касьян

В.О. Савченко