АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5842/15 Справа № 201/735/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Демидова С. О. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

11 серпня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі - Левцунову І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщення та зняття з реєстраційного обліку

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2015 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщення та зняття їх з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що відповідно до технічного паспорту він є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. В цій квартирі окрім нього зареєстровані його син - ОСОБА_5, його донька - ОСОБА_4 та його онук - ОСОБА_3 На даний час в квартирі мешкають він та його син, а відповідачі в зазначеній квартирі не мешкають, комунальні платежі не сплачують. Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад шість місяців та зняти їх з реєстраційного обліку (а.с.3-5).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено (а.с.61-63).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 67-69).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Згідно довідки, виданої головою ЖБК № 274 від 09 грудня 2013 року, у вказаній квартирі також зареєстровані ОСОБА_5 (син), ОСОБА_4 (донька) та ОСОБА_3 (онук) (а.с. 8). Квартира, що розташована за вищевказаною адресою, на даний час не приватизована та була надана для вселення дружині позивача ОСОБА_6. яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі ордеру № 804 від 12 жовтня 1979 року (а.с.49).

Відповідно до ст. 71 ЖК України за відсутності наймача або членів його сім'ї житлова площа зберігається протягом 6 місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на житлову площу унаслідок відсутності понад встановлені терміни, проводиться в судовому порядку.

Згідно ст.. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», питання про зняття з реєстрації місця проживання особи залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження свої позовних вимог щодо не проживання відповідачів в спірній квартирі понад 6 місяців без поважних причин, при цьому посилався на ст. 57 ЦПК України де встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета.

Вказані висновки суду зроблені без порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки позивач не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої позовні вимоги та не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

На думку апелянта, не проживання відповідачів в спірній квартині без поважних причин понад 6 місяців, підтверджується довідкою виданої головою ЖБК № 247 від 09.12.2013 року про склад родини, копією паспорту позивача, копією технічного паспорту на спірну квартиру, копією ордеру № 804, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_7, які були ним додані до позову, однак суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується й колегія суддів, що зазначені копії документів не підтверджують позовних вимог щодо не проживання відповідачів в спірній квартирі понад 6 місяців без поважних причин.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи позивача перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: