Справа № 505/2706/15-ц
Провадження по справі № 2/505/1224/2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"17" липня 2015 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Фабіжевського С.А.,

при секретарі - Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки, при цьому наполягав на визнанні дійсним договору купівлі-продажу цілого житлового будинку, з відповідними господарчими будівлями та спорудами, який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 укладений між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 20 лютого 1989 року та на визнанні нею, ОСОБА_1, право приватної власності за набувальною давністю на цілий житловий будинок, зазначений у плані літ. «А» з прибудовами літ. «А1,а», загальною площею 156,3 кв.м., житловою площею 58,6 кв.м., з відповідними господарчими будівлями та спорудами, зазначеними у плані: ганком літ. «а1», ганком літ. «а2», погребом з шийкою літ. «аЗ», сараєм літ. «Г», літнім душем літ. «Ж», вбиральнею літ. «З», доріжками та площадками садовими II, вимощенням III, огорожею №2, воротами №3,4, який знаходиться за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1

Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву, де позов підтримала у повному обсязі та прохала про розгляд справи у її відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, де позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, прохала про розгляд справи в її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 20 лютого 1989 року між позивачкою та ОСОБА_3 був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу цілого житлового будинку, з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 який знаходився в аварійному стані та належав йому на праві приватної власності.

За умовами вищевказаного договору позивачка повністю розрахувалась з ОСОБА_3 в сумі 500 (п'ятсот) карбованці придбаного за договором купівлі-продажу цілого житлового будинку з відповідними господарчими будівлями та спорудами.

Після укладання договору купівлі-продажу, ОСОБА_3, починаючи з 1989 року по 1991 рік, на протязі двох років, безпідставно й неодноразово ухилялася від нотаріального посвідчення договору, в зв'язку з чим стало неможливим здійснити його нотаріальне посвідчення та переоформлення права власності на зазначену нерухомість на мене в установленому законом порядку. В зв'язку з тим, що зазначений нерухоме майно, знаходилось в аварійному стані та капітальному ремонту не підлягав, то на протязі вищезазначених двох років він зруйнувався.

На його місці, за адресою: АДРЕСА_1 в 1991 році позивачкою за особисті кошти була збудована прибудова, зазначена у плані під літ. «А1» до належної мені на праві приватної власності 1/2 частини житлового будинку, зазначеного у плані під літ. «А» з прибудовою літ. «а», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та була придбана мною 21 жовтня 1968 році на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Котовської державної нотаріальною контори Одеської області ОСОБА_4, реєстровий № 3033. Крім цього, в 1991 році позивачкою, також, за особисті кошти були збудовані господарські будівлі та споруди: ганок літ. «а1», ганок літ. «а2», погріб з шийкою літ. «а3», сарай літ. «Г», літній душ літ. «Ж», вбиральна літ. «З», доріжки та площадки садові II, вимощення III, огорожа №2, ворота №3,4, які знаходяться за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1

Оскільки, починаючи з 1991 року по теперішній час (більше двадцяти років) ОСОБА_1 добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується вищезазначеним нерухомим майном, а саме: цілим житловим будинком, зазначеним у плані літ. «А» з прибудовами літ. «А1,а», загальною площею 156,3 кв.м., житловою площею 58,6 кв.м., з відповідними господарчими будівлями та спорудами, зазначеними у плані: ганком літ. «а1», ганком літ. «а2», погребом з шийкою літ. «а3», сараєм літ. «Г», літнім душем літ. «Ж», вбиральнею літ. «З», доріжками та площадками садовими II, вимощенням III, огорожею №2, воротами №3,4, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 утримує його, робить поточний ремонт, підтримує в належному стані, обробляю земельну ділянку, сплачує комунальні послуги та інші платежі, то відповідно до ст.344 ЦК України набуваю право власності на це майно за набувальною давністю.

Крім цього, починаючи з травня 2015 року, відповідачка по справі ОСОБА_2 (сусідка позивачки) почала оспорювати її право приватної власності на вищезазначений житловий будинок, стверджуючи, що це майно позивачці не належить, чинить перешкоди в користуванні земельною ділянкою та господарськими будівлями, в зв'язку з чим ОСОБА_1 вимушена з цією позовною заявою звернутися до суду.

Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Відповідно до ст. 344 ч. 2 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Відповідно до Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2008 року відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Враховуючи, що відкрите і безперервне володіння позивачкою цілим житловим будинком, зазначений у плані літ. «А» з прибудовами літ. «А1,а», загальною площею 156,3 кв.м., житловою площею 58,6 кв.м., з відповідними господарчими будівлями та спорудами, зазначеними у плані: ганком літ. «а1», ганком літ. «а2», погребом з шийкою літ. «аЗ», сараєм літ. «Г», літнім душем літ. «Ж», вбиральнею літ. «З», доріжками та площадками садовими II, вимощенням III, огорожею №2, воротами №3,4, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 значно перевищує 10 років, то позивачка має право на визнання за нею права власності на зазначений вище житловий будинок.

У відповідності ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 212, 215, 224- 226, 256 ЦПК України, ст.ст. ч. 1 ст. 207, 204, 391, 392, 655, 1223, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати дійсним договір купівлі-продажу цілого житлового будинку, з відповідними господарчими будівлями та спорудами, який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 20 лютого 1989 року.

Визнати за ОСОБА_1, право приватної власності за набувальною давністю на цілий житловий будинок, зазначений у плані літ. «А» з прибудовами літ. «А1,а», загальною площею 156,3 кв.м., житловою площею 58,6 кв.м., з відповідними господарчими будівлями та спорудами, зазначеними у плані: ганком літ. «а1», ганком літ. «а2», погребом з шийкою літ. «аЗ», сараєм літ. «Г», літнім душем літ. «Ж», вбиральнею літ. «З», доріжками та площадками садовими II, вимощенням III, огорожею №2, воротами №3,4, який знаходиться за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

С у д д я -