Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1556/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Отян О. В.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

05.08.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Черненко В.В.

суддів: Чорнобривець О.С., Потапенка В.І.

за участю секретаря: Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою СФГ «Дєдов» на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.04.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до селянського фермерського господарства «Дєдов» про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до СФГ «Дєдов» про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що є власником земельної ділянки розміром 3,87 га., яка знаходиться на території Соснівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого 25.05.2009 року.

ОСОБА_2 зазначила, що 26.05.2009 року між нею та СФГ «Дєдов» укладено та підписано договір оренди земельної ділянки терміном на 5 років. Цього ж дня було здійснено фактичну передачу даної земельної ділянки орендарю. Після укладення договору оренди СФГ «Дєдов» приступило до використання земельної ділянки та виплачувало орендну плату. Пізніше їй було надано другий примірник договору оренди, з якого вбачається , що зазначений договір було зареєстровано в Олександрівському офісі КРФЦЗКД 28.09.2010 року.

Позивач зазначив, що на протязі 2014-2015р. неодноразово направляв повідомлення СФГ «Дєдов» про те, що у зв'язку із закінченням 5 річного терміну оренди, не має наміру укладати договір на новий термін, а планує обробляти земельну ділянку самостійно, у зв'язку з чим пропонував повернути належну земельну ділянку.

Позивач зазначив, що з боку СФГ «Дєдов» письмові відповіді на зазначені звернення не надходили, а директором підприємства , Закревським О. в усній формі відмовлено у поверненні земельної ділянки, мотивуючи відмову тим, що договір оренди зареєстрований в реєстрі 28.09.2010року., а тому термін дії строку договору оренди слід рахувати не з моменту укладення, а з моменту державної реєстрації договору.

Позивач зазначив, що 26.05.2009 року при укладені договору , сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору та повністю узгодили свої права та обов'язки в момент підписання угоди саме.

В той же день земельна ділянка була безпосередньо передана у фактичне користування відповідача, про що свідчить підписаний орендарем акт прийому-передачі земельної ділянки. За користуванням земельною ділянкою відповідач проводив виплати по орендній платі.

ОСОБА_2 просила суд визнати договір оренди землі від 28.09.2010 року на земельну ділянку НОМЕР_2 площею 3,87 га., яка знаходиться на території Соснівської сільської ради, припиненим за закінченням строку, на який його було укладено.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.04.2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема зазначається, що суд першої інстанції розгляну справу не в межах позовних вимог , а тільки в частині визнання припиненим спірного договору . Також суд першої інстанції необґрунтовано визначився з строком дії договору оренди землі. .

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що позивач є власником земельної ділянки НОМЕР_2, площею - 3,87 га , розташованої на території Соснівської сільської ради , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 (а.с.6-7 ).

26.05.2009 року між ОСОБА_2 та СФГ «Дєдов» укладено договір оренди земельної ділянки терміном на 5 років. Цього ж дня було здійснено передачу даної земельної ділянки орендарю, що підтверджується актом прийому - передачі земельної ділянки.

Згідно договору оренди землі №256 від 26.05.2009 року, зареєстрованого Олександрівським офісом КРФЦЗКД 28.09.2010 року за №39 ( а.с. 12-13) між сторонами укладено договір оренди вказаної вище земельної ділянки , з наступними умовами:

п.8 - договір укладено на п'ять років ;

п.37 - дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено, також в інших випадках передбачених законом.

п.43 - договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Земельна ділянка передана відповідачу, згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 26.05.2009 року.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 18.03.2015 року зверталася до СФГ «Дєдов» з проханням провести з нею остаточний розрахунок та підписати акт прийому-передачі земельної ділянки, так як строк дії договору оренди закінчився, повернути їй земельну ділянку, а якщо вона зайнята то виділити їй іншу вільну ділянку, аналогічної площі.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно платіжного доручення №2565 від 12.12.2014 року (а.с.33) СФГ «Дєдов» перерахувало кошти ОСОБА_2 за оренду землі за 2014 рік у розмірі 3040,69 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що відносини які склалися між сторонами суд відносить до договірних правовідносин, зокрема - договору оренди землі, та вважає за необхідне керуватися нормами ЦК України , Закону України «Про оренду землі» .

Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» - договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про оренду землі» - строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

В силу ч.1 ст. 31 цього Закону договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Суд першої інстанції зазначив, що умовами договору чітко передбачено , що договір припиняється по закінченню строку на який його було укладено ( п.37 договору ).

Суд першої інстанції зазначив, що при обрахунку строку дії договору не може взяти до уваги п. 43 договору , на який посилається представник відповідача, оскільки зазначеним пунктом визначено з якого часу договір набирає чинності, а не встановлює строк дії договору.

Суд першої інстанції зазначив, що позицію представника відповідача про те, що оскільки за весь вказаний термін СФГ належно розраховується з позивачем, то оренда землі є правомірною, не може бути прийнята судом, так як вказане суперечить умовам укладеного договору та порушує право приватної власності ОСОБА_2, яка має право розпоряджатися належною їй земельною ділянкою на власний розсуд і надала її в оренду СФГ лише на 5 років.

Колегія суддів приймаючи до уваги встановлені обставини погодилась з висновком суду першої інстанції , що позовні вимоги підлягають задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є визнання припиненим договору оренди землі у зв'язку з закінченням строку на який його було укладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. ст.. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником земельної ділянки НОМЕР_2, площею - 3,87 га , розташованої на території Соснівської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 (а.с.6-7 ). Згідно п.8 договору оренди землі №256 від 26.05.2009 року договір укладено на п'ять років, пунктом 37 договору передбачено , що дія договору припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено, а також в інших випадках передбачених законом, пунктом 43 передбачено , що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Колегія суддів дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі зокрема , що строк дії договору оренди обчислюється з дати державної реєстрації є помилковими , оскільки державна реєстрація договору оренди землі вказує на його чинність і не може змінювати день укладення договору, строк його дії, оскільки зміни до договору, у тому числі щодо строку його дії, вносяться згідно зі ст.ст. 651,652 ЦК України».

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент укладення договору оренди) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоду встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації.

В момент державної реєстрації договір набирає чинності, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається , що договір оренди спірної земельної ділянки сторонами підписаний 26.05.2009 року. Згідно п.8 договору оренди землі договір укладено на п'ять років. Зазначені обставини ніким не спростовані.

Таким чином, на час укладення договору, сторони дійшли згоди, що кінцевою датою строку договору є 26.05.2014 року .

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів позовної заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу СФГ «Дєдов» - відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.04.2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: