Справа № 347/764/15
Провадження № 22-ц/779/1387/2015
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М.І. М. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду від 19 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 01.07.2014 року ОСОБА_3 о 13.05 год. в с. Смодна Косівського району Івано- Франківської області, керуючи автобусом марки «ПАЗ», державний номер НОМЕР_1, не дотримуючись безпечного інтервалу, допустив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем марки «Опель Комбо», державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5, в результаті чого автомобіль марки «Опель Комбо» отримав значні механічні пошкодження. Постановою Косівського районного суду від 18.07.2014 року відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн.

Позивачем, як власником автомобіля марки «Опель Комбо», проведені ремонтні роботи по відновленню автомобіля, які становлять 9933,23 грн. Крім цього оплачено витрати за юридичні послуги в сумі 2500грн. Також даною ДТП йому спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що він тривалий час не мав можливості користуватися автомобілем, який після ремонту значно втратив свою вартість, а також очікування та спілкування з працівниками ДАІ спричинило йому душевні страждання. А тому моральну шкоду оцінює на суму 5000 грн. Також він неодноразово звертався до страхової компанії, яка уклала договір страхування із відповідачем, проте жодного відшкодування від страхової компанії ПАТ УСК " Гарант Авто" не поступало. Просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 9933 грн. 29 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., витрати на юридичні послуги 2500 грн., витрати по оплаті судового збору 243 грн. 60 коп.

Рішенням Косівського районного суду від 19 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 9933,29 грн. матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 500 грн. моральної шкоди, 500 грн. витрат на юридичні послуги та 243,60 грн. сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, оскільки в частині позовних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено, то вважає в цій частині рішення незаконним, яке не відповідає обставинам справи. Так, судом не враховано, що з боку відповідача з самого початку скоєння адміністративного правопорушення не було жодних спроб відшкодувати матеріальні збитки в добровільному порядку. Тому він був змушений, користуючись правовою допомогою адвоката, на протязі декількох місяців звертатись із зверненнями, заявами до страхової компанії ПАТ УСК "Гарант-Авто", МТСБУ м. Київ, Народного депутата України, відповіді на котрі і є основою доказової бази при виготовленні позовної заяви. Тому суму в розмірі 2500 грн. в рахунок компенсації витрат на правову допомогу вважає цілком обґрунтованою і підтвердженою квитанцією. Також заявлену ним суму 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди вважає обґрунтованою.

Просив рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди та витрат на юридичні послуги скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав з мотивів, викладених у ній.

Відповідач ОСОБА_3 зазначив, що у вирішенні апеляційної скарги покладається на розсуд суду.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Апелянт оскаржує рішення суду в частині часткової відмови у задоволенні позову, а саме: вимоги про стягнення моральної шкоди та судових витрат, а тому згідно ч.1 ст.303 ЦПК України саме в цій частині апеляційний суд здійснює перевірку та перегляд рішення. В частині ж стягнення матеріальної шкоди рішення позивачем не оскаржується, тому в цій частині не переглядається.

Так, судом встановлено, що 01.07.2014 року о 13 год. 05 хв. в с. Смодна Косівського району Івано-Франківської області відповідач, керуючи автобусом марки «ПАЗ», державний номерний знак AT 0670 АА, не дотримуючись інтервалу, допустив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ», д.н.з. AT 9519 АА, під керуванням ОСОБА_4 та з автомобілем марки «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5 Внаслідок ДТП автомобіль, власником якого є позивач, отримав механічні пошкодження заднього бамперу та кришки багажника зі склом.

Вказаний факт підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення №413837, в якому зафіксовано місце, спосіб та обставини вчинення правопорушення.

Згідно копії довідки, виданої інспектором ВДАІ з обслуговування Косівського району лейтенантом міліції ОСОБА_6, встановлено, що 01.07.2014р. о 13.00 год. в с. Смодна по вул. Ірчана Косівського району транспортний засіб марки «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_3, отримав механічні пошкодження заднього бамперу та кришки багажника зі склом.

Постановою Косівського районного суду від 18.07.2014 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

ОСОБА_2 являється власником автомобіля марки «Опель Комбо», 2006 року випуску, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно копії рахунку-фактури №2910013 від 28.08.2014р. та акту виконаних робіт №2910013 позивачем за власний рахунок проведені ремонтні роботи автомобіля марки «Опель Комбо», на які ним витрачено 9933,29 грн.

Відповідач працює водієм автобуса марки «ПАЗ», державний номерний знак AT 0670 АА, який належить Косівському AT «Скіф Авто» і яким було укладено страховий договір із страховою компанією ПАТ УСК "Гарант - ОСОБА_6".

Однак при зверненні позивача до страхової компанії щодо відшкодування страхового випадку йому було від мовлено в зв'язку із погіршенням фінансового становища страхової компанії ПАТ УСК "Гарант - ОСОБА_6" та щодо виплати страхового відшкодування роз'яснено порядок звернення до МТСБУ м. Київ, проте від МТСБУ (моторно-транспортне страхове бюро України) також направлена відповідь, де вказано, що підприємство відшкодовує шкоду у разі недостатності коштів страховика-учасника МТСБУ за умови визнання його банкрутом або ліквідації.

Тому суд дійшов висновку, що відповідно до діючого законодавства заподіяну шкоду слід стягнути із винної особи, тобто із відповідача, в сумі 9933,29 грн., які оплачені позивачем за відновлювальний ремонт автомобіля, згідно представлених документів.

Частково стягуючи 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що такий розмір є достатнім та відповідає душевним стражданням, які переніс позивач, який тривалий час був позбавлений можливості користуватися автомобілем, витрачав час на його ремонт та внаслідок значного пошкодження він втратив свою вартість. Позивач же просив стягнути з відповідача 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Суд дійшов вірного висновку, що такий розмір моральної шкоди є надто великим та нічим не обґрунтованим, а сума 500 грн. на відшкодування моральної шкоди є достатньою в даному випадку.

Частково стягуючи з відповідача на користь позивача витрати за юридичні послуги, суд виходив із ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, на підставі якої вважав, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 500 грн. таких витрат. Такий висновок суду є правильним з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно квитанції до прибуткового касового ордера №78 ОСОБА_2 оплатив 2500 грн. за надання юридичних послуг адвоката, а саме: виготовлення позовної заяви.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як видно із квитанції, позивач оплатив адвокату 2500 грн. за виготовлення позовної заяви, при цьому, із матеріалів справи не вбачається, що адвокат брав участь у судових засіданнях та чи виконував інші процесуальні дії. Таким чином, виключно за виготовлення позовної заяви позивачем сплачено 2500 грн. Очевидно, що вказана сума є завищеною, зважаючи на незначну складність та обсяг позовної заяви.

Крім того, оскільки позов задоволено частково, то і витрати на правову допомогу з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в частковому розмірі, як це передбачено ст.88 ЦПК України, відповідно до якої при частковому задоволенні позову судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи це, суд обґрунтовано стягнув 500 грн. витрат за юридичні послуги.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду в суді і їм судом дана належна оцінка, вони також спростовуються вищенаведеним обґрунтуванням апеляційного суду, а тому не впливають на правильність висновків суду.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцій ну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Косівського районного суду від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: Г.П. Мелінишин

ОСОБА_7