Справа № 361/5612/15-ц
Провадження № 2/361/2680/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Сахнюк А.С., Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним,

у с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним.

Позивач зазначала, що 19 липня 2008 року між нею та відповідачем ОСОБА_2, було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №366.

Від шлюбу мають двох дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Весь час вони проживали за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 за адресою: Київська область, Броварський район, с. Русанів, вул.. Набережна, 21.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2014 року шлюб між сторонами було розірвано.

За час перебування в шлюбі та за спільні кошти сторонами було придбано автомобіль НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, 2008 року випуску, право власності на який було оформлено на відповідача ОСОБА_2.

9 грудня 2014 року позивач звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом про поділ майна подружжя. В ході судових засідань зясувалося, що вищезазначений автомобіль відповідач ОСОБА_2, згідно договору купівлі-продажу, довідки рахунку №ВІА 701090 від 28 серпня 2014 року, переоформив на свого батька відповідача ОСОБА_3.

Відчужений автомобіль є обєктом спільної сумісної власності подружжя, на сьогоднішній день його ринкова вартість становить 150 000 грн., а тому позивач вважає, що її згода на відчуження цього автомобіля мала б бути подана у письмовій формі.

Проте, ні усної, ні письмової згоди вона не давала.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати недійсним договір купівлі продажу автомобіля від 28 серпня 2008 року марки CHERY TIGGO, державний номерний знак НОМЕР_3, № кузова LVVDВ14В98D096945, 2008 року випуску.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні позовній заяві, додатково пояснила, що спірний автомобіль був придбаний за кошти, що сторонам були подарували на весіллі. Жодних грошових коштів на придбання автомобіля вони не позичали. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, пояснив суду, що на придбання автомобіля грошові кошти вони позичили у батьків відповідача та ще деяку суму у друга. Потім для оформлення спадщини після смерті діда позивача їм знадобилися кошти, щоб сплатити за належну частку законних спадкоємців, тому сторони попросили гроші у батьків відповідача, кошти батьками були позичені, проте, з умовою, що автомобіль, який був придбаний для всієї сімї, повинен бути переоформлений на батька відповідача відповідача ОСОБА_3.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав заперечував проти їх задоволення у повному обсязі, посилаючись на те, що грошові кошти на придбання спірного автомобіля були надані сторонам ним та його дружиною із їхніх спільних заощаджень для всієї сімї, так як позивач та відповідач після одруження та народження спільних дітей проживали разом із батьками відповідача в їхньому будинку. Потім позивачу були потрібні гроші на оформлення спадщини та переоформлення житлового будинку, відповідач знову позичив їм кошти з умовою переоформлення на своє імя спільного автомобіля.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала, заперечувала проти позовних в повному обсязі, зазначала, що батьки відповідача ОСОБА_2 дали гроші в сумі 10 тисяч доларів США для придбання автомобіля, який було зареєстровано на відповідача ОСОБА_2. потім позивачу були потрібні гроші для виплати компенсації тітці позивача, щоб вона відмовилася від спадщини, а вони придбали будинок. Батьки відповідача ОСОБА_2 знову дали гроші. В рахунок виплати боргу батькам вони переоформили спірний автомобіль на батька відповідача - відповідача ОСОБА_3.

Посилаючись на викладене, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що весілля позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 було в 2008 році, свідок і відповідач ОСОБА_3, які є батьками відповідача ОСОБА_2, подарували їм 10 тисяч доларів США, за які сторонами було придбано спірний автомобіль. Потім сторони хотіли купити житловий будинок в с. Рудня Броварського району Київської області у баби позивача і їм потрібно були гроші в сумі 60 тисяч грн.., які свідок і відповідач ОСОБА_3 їм позичили. Свідок зазначила, що позивач ОСОБА_1 давала усну згоду на переоформлення спірного автомобіля.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що зустріла сторін: позивача ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в кінці літа в МРЕО, відповідач ОСОБА_3 сказав, що дітям потрібні гроші і вона бачила як відповідач віддавав позивачу гроші, в якій сумі свідку не відомо.

Судом встановлено, що 19 липня 2008 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №366 (а.с.5).

Від шлюбу вони мають двох дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6,7).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2014 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано (а.с.12-13).

18 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №162 (а.с.14).

Відповідно договору купівлі-продажу автомобіля №214111-793 від 25 липня 2008 року, відповідачем ОСОБА_2 було придбано автомобіль НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, 2008 року випуску, ціна автомобіля з ПДВ становила 82928,00 грн. (а.с.66-69).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Оскільки вищевказаний автомобіль був придбаний відповідачем ОСОБА_2 за час перебування в шлюбі із позивачем ОСОБА_1, то він є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Згідно реєстраційної картки ТЗ від 28 серпня 2014 року, заяви №4732 750 від 28 серпня 2014 року, довідки рахунку №ВІА 701090 від 28 серпня 2014 року, право власності на автомобіль НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, 2008 року випуску, 28 серпня 2014 року було зареєстровано на імя відповідача ОСОБА_3 (а.с.43-46).

Згідно ст.. 369 ЦК України, передбачається наявність згоди другого з подружжя на укладання таких договорів, що спрямовується на розпорядження спільним майном, яка не можу бути спростована. Під дрібним побутовими договорами треба розуміти договори, що задовольняють побутові потреби особи і стосуються предмета, який має невисоку вартість.

На сьогоднішній день вартість будь-якого автомобіля є значною, тому його не можна віднести до предметів, що задовольняють побутові потреби особи.

Правочин щодо придбання або відчуження автомобіля укладається в письмовій формі, підлягає державній реєстрації, а тому, відповідно до норм цивільного законодавства та звичаїв ділового обороту, згода іншого з подружжя на придбання або відчуження автомобіля повинна надаватися в письмовій формі.

В судовому засіданні було встановлено, що письмової згоди на відчуження автомобіля НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, 2008 року випуску позивач ОСОБА_1 не давала.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою-шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст..203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановленій законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.2 ст.65 СК України, дружина, чоловік мають право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору з кожного в розмірі по 121,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст. 60, 65, 70, 72 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі продажу автомобіля від 28 серпня 2014 року марки CHERY TIGGO, державний номерний знак НОМЕР_4, № кузова LVVDВ14В98D096945, 2008 року випуску.

Стягнути із ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, і ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, на корить ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_7, витрати по сплаті судового збору з кожного в розмірі по 121,80 грн.

На рішення протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області.

Суддя В. С. Сердинський