У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2015 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в наслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в наслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Відповідь на запит про місце реєстрації відповідача на адресу суду надійшла 28 липня 2015 року.

Позивач зазначив, що 31.07.2014 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода в наслідок якої завдано механічних пошкоджень автомобілю «Мітсубіші Галант», державний номер НОМЕР_1, котрий належить позивачу, що підтверджується довіреністю №1657.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 244 ЦК України на підставі довіреності здійснюється представництво. Довіреність є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно зі ст. ст. 237, 244, 245 ЦК України, довіреність - це письмовий документ, який визначає обсяг та зміст повноважень, наданих тим, кого представляють, своєму представнику. Як сама довіреність, так і її видача є одностороннім правочином, юридичним фактом, щодо якого в силу положень ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Відповідно до ст. 240 ЦК України представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником.

Таким чином видачу довіреності на розпорядження рухомим майном, без укладення договору купівлі-продажу, не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб, оскільки зі змісту ст. 235 ЦК України вбачається, що вона не поширюється на односторонні правочини, якими, зокрема, є довіреність. Тобто застосування до одностороннього правочину ст. 235 ЦК України є неправомірним.

Є обов'язковими для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (п. 2 вказаних Правил).

Пунктами 7, 8 цих Правил визначено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Реєстрація транспортних засобів здійснюється в тому числі на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу.

Правомірність придбання транспортних засобів, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами чітко визначеними в п. 8 зазначених Правил. Ні доручення, ні розписка не є документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України суддя повертає заяву у випадку, коли заяву від імені заявника подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Враховуючи зазначене, враховуючи те, що позивачем не надано будь-яких доказів у підтвердження належності йому автомобіля «Мітсубіші Галант», державний номер НОМЕР_1, враховуючи те, що довіреність від 07 листопада 2014 року не надає позивачу права представляти власника автомобіля «Мітсубіші Галант», державний номер НОМЕР_1, в суді, суд вважає за необхідне матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в наслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, повернути позивачу, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 121 ЦПК України

Керуючись ст. 121 ч.3 п.3 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в наслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя