Справа № 274/665/15-ц
пр.№ 2/0274/669/15
Рішення

Іменем України

03.08.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Потапової Т.М., з участю секретаря Білань О.В., представника позивача Українця М.Ю., відповідачки, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідачки заборгованість по відсоткам в сумі 6942,60 грн. за період з 06.02.2012 року по 06.02.2015 року та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору № б/н від 05.10.2006 року ОСОБА_2 отримала кредитну картку зі строком дії до 10/12 із встановленим початковим кредитним лімітом в сумі 3000 грн.. Договір складається із заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам та Тарифів банку. Позичальник зобов'язався повертати кредит щомісячними платежами в розмірі та строки, передбачені Тарифами. Станом на 06.02.2015 року заборгованість по кредиту становить 2856,52 грн.. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 120 днів, позичальник сплачує штраф в сумі 500 грн. та 5% від суми позову. Враховуючи, що кредитні кошти не повернуті, позичальник повинен сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з зазначених підстав. Суду пояснив, що сума 6942,60 грн. включає заборгованість по відсоткам за користування кредитом з урахуванням трирічного строку позовної давності, інші платежі стягнуті судовим рішенням. Банком була випущена нова картка строком дії до 10/12 року.

Відповідачка проти позову заперечила, мотивуючи тим, що картка діяла до 10/2008 року, інших карток їй не видавали.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

05.10.2006 року між ВАТ КБ „Приватбанк", який в подальшому змінив назву на Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк", та ОСОБА_2, яка змінила прізвище на „ОСОБА_2"(а.с.59-61) був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким позичальнику було надано кредитну картку строком дії до 10/2008, встановлений кредитний ліміт в розмірі 3000 грн., базова процентна ставка - 36% річних, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, заборгованість погашається щомісячними платежами в розмірі 7% від сум заборгованості. (а.с.12, заява позичальника) В заяві позичальника зазначено, що його заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг.

Заочним рішенням Бердичівського міськрайсуду від 29.03.2011 року на користь ПАТ КБ „Приватбанк" з відповідачки було стягнуто заборгованість в сумі 9906,69 грн..(а.с.7) У тексті рішення не наведено розрахунку заборгованості, але представником позивача надана копія позовної заяви, з якою „Приватбанк" звернувся до суду про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором б/н від 05.10.2006 року в розмірі 9906,69 грн..

Судом оглянута цивільну справу № 2-2756/10, з якої вбачається, що позовна заява подана банком 26.10.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості станом на 31.08.2010 року в сумі 9906,69 грн., зокрема: 2856,52 грн. - заборгованість по кредиту, 6102,23 грн. - заборгованість по процентам, 500 грн. - (штраф фіксована частина), 447,94 грн. - штраф(процентна складова).

Отже, судовим рішенням від 29.03.2011 року стягнуто з відповідачки тіло кредиту, відсотки за користування кредитом до 31.08.2010 року та штрафи.

Рішення суду не виконане, інформації про його виконання в примусовому порядку суду не надано.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст.ст.525,526,527 цього Кодексу зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за їх відсутності відповідно до звичаїв ділового обороту, належними сторонами та у встановлений у зобов'язанні строк. Одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Відповідачка не виконує умови договору, не повертає кредитні кошти, згідно з розрахунком заборгованості нею було сплачено тіла кредиту 300 грн. та відсотків 221 грн. в березні 2007 року.(а.с.8) В 2010 році банк звернувся з позовом до суду, 29.03.2011 року ухвалено рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Згідно із ч.ч.1,4 ст.631 цього кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У п.17 постанови Пленуму В ищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 „Про практику застосування судами України законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що наявність судового рішення про задоволення позовних вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином, відповідно до вимог ст.ст.526,599 ЦК.

Отже, кредитор має право на одержання процентів від суми кредиту, інших визначених договором виплат, лише протягом строку дії кредитного договору, а після його закінчення, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, банк не позбавлений права на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України.

Позивачем суду надано інформацію про картрахунок, де вказано номер картки НОМЕР_1, строк дії карти - 10/12; фінансовий ліміт - 2860 грн.; дата відкриття рахунку 19.10.2006 року.(а.с.38)

Відповідачка надала суду для огляду оригінал кредитної картки „Універсальна" № НОМЕР_1 та долучила до матеріалів справи її копію. На картці вказаний строк дії - 10/08.(а.с.55)

Отже, номера каРток співпадають, але строк дії різний.

Відповідно до п.3.1.3 Умов та правил надання банківських послуг по закінченні строку дії карта подовжується банком на новий строк (шляхом представлення клієнту карти з новим строком дії), якщо від держателя карти не надійшло заяви про закриття рахунку, а також при наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг банку.

Відповідно до п.3.1.4 строк дії карти миттєвого випуску подовженню не підлягає. Корпоративні, особисті карти з новим строком дії, замовлені клієнтом зберігаються банком 6 місяців до видачі клієнту.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачка карти з новим строком дії не отримувала, позивачем доказів суду про отримання нею карти не надано. Представник банку пояснив, що заяви позичальника про подовження дії карти не надходило, але програма банку автоматично вводить інформацію про новий строк дії карти.

Суд не може прийняти до уваги пояснення представника банку, вважає доведеним, що відповідачка мала лише одну картку строком дії до 10/2008 року. Отже, із закінченням строку дії карти закінчився строк дії договору б/н від 05.10.2006 року.

Банк мав право на отримання відсотків за користування кредитними коштами до закінчення строку дії договору, тобто до кінця жовтня 2008 року, проте судовим рішенням від 29.03.2011 року з відповідачки стягнуті проценти станом на 31.08.2010 року.

Строк дії договору до 10/12 року позивачем не доведений.

Окрім того, згідно з розрахунком до суми заборгованості включені штрафи в сумі 806 грн.(а.с.79), проте штрафи як фіксована частина так і процентна складова стягнуті судовим рішенням від 29.03.2011 року. Повторне стягнення штрафів договором не передбачено. Цим розрахунком проценти нараховані у подвійному розмірі - 72% річних(базова процентна ставка - 36%), п.п.5.5, 5.5.1 Умов та правил надання банківських послуг проценти нараховуються в розмірі, встановленому Тарифами, в тому числі за підвищеною ставкою за несвоєчасне виконання зобов'язань. Тарифів банку суду не надано. Проценти нараховані за період з 06.02.2012 року по 06.02.2015 року. Представник банку не надав суду пояснень щодо цього періоду нарахування процентів, вважає, що в розрахунку допущена помилка.

Слід також зауважити, що уточнена позовна заява має розбіжності із наданими банком письмовими доказами. Зокрема, в уточненій заяві вказано, що договір складається із заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам та Тарифів банку, проте до первісного позову долучені Умови та правила надання банківських послуг та в первісному позові зазначено, що саме Умови та правила надання банківських послуг є складовою договору від 05.10.2006 року. Умови надання споживчого кредиту фізичним особам суду не надані.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено його право на стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом та штрафів, позов є безпідставним. За несвоєчасне виконання зобов'язання при наявності невиконаного судового рішення позивач мав право звернутися про стягнення сум в порядку ст.625 ЦК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

В позові Публічному акціонерному товариству комерційний банк „Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайсуд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Потапова Т.М.