Справа № 486/435/15-ц
Провадження № 2/486/339/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 серпня 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого Бобровського І. М.

при секретарі Зацепіній І.О.

за участю позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Южноукраїнську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення, встановлення порядку користування жилим приміщенням, стягнення моральної шкоди і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право власності та користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації та визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про вселення, встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1, поділ особових рахунків спірної квартири і стягнення моральної шкоди. Просить встановити порядок користування спірною квартирою і зобов'язати КП "ЖЕО" поділити особові рахунки квартири. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачкою виникли стосунки, що перешкоджають нормальному користуванню власністю. В свою чергу ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання його таким, що втратив право власності та користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації та визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1. Мотивує заявлені вимоги тим, що позивач тривалий час не проживає в спірній квартирі, в зв'язку з чим втратив право власності.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Просить вселити його в спірну квартиру і виділити йому в користування кухню для проживання. Підсобні приміщення просить залишити в спільному користуванні. Просить також стягнути з відповідачки 10000 гривень моральної шкоди. Мотивує відсутність в спірній квартирі протиправною поведінкою відповідачки, яка чинить перешкоди в користуванні квартирою.

Відповідач в судове засідання не з'явилась вдруге. Про день місце і час розгляду справи повідомлена належним чином і своєчасно. Документів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання не надала.

Представник позивача не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення по справі заочного рішення.

Представник третьої особи в судовому засіданні визнала позовні вимоги частково. Пояснила, що не заперечує проти вселення позивача в спірну квартиру. Проте заперечує проти позовних вимог про встановлення порядку користування квартирою і поділ особових рахунків. Проти зустрічного позову ОСОБА_3 заперечує, вважає, що ОСОБА_1 є співвласником спірної квартири і не має підстав для позбавлення його права власності.

Вислухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу, а також відповідачці, разом з двома її дітьми, належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1. Кожному з співвласників належить 1/4 доля в спірній квартирі. Квартира складається з однієї кімнати і підсобних приміщень, має загальну площу 23.5 кв.метрів. Жила площа квартири складає 12.55 кв.метрів. Тобто кожному з співвласників належить жила площа 3.14 кв. метрів.

Згідно до положень ст.150 ЖК України, громадяни, які мають в приватній власності будинок, квартиру, користуються ними для особистого мешкання і мешкання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закласти, укладати інші не заборонені законом договори.

Як передбачено ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, позивач, як співвласник квартири, має право користуватись своєю часткою власності у вигляді 1/4 частки квартири АДРЕСА_1.

Відповідно підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 і поділ особових рахунків спірної квартири.

Враховуючи, що спірна квартира складається з однієї кімнати і підсобних приміщень, неможливо в судовому порядку визначити порядок користування спірною квартирою між співвласниками.

Відповідно не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1, поділ особових рахунків спірної квартири.

Стосовно позовних вимог позивача про стягнення з відповідачки 10000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач мотивує завдану йому моральну шкоду зниженням самооцінки, проте ніяких доказів моральних страждань не представив.

Як передбачено ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На думку суду позивачем не доведено завдання йому моральних страждань, а тому в цій частині в позові має бути відмовлено.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право власності та користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації та визнання права власності на квартиру, на думку суду вони задоволенню не підлягають.

В позовній заяві, як підставу своїх вимог ОСОБА_3 зазначає, що з ОСОБА_1 вона зареєструвала фіктивний шлюб, в спірній квартирі позивач ніколи не проживав, не є її родичем чи членом сім'ї, не здійснював витрат на утримання квартири.

Проте наведені відповідачкою доводи не можуть бути підставою для позбавлення ОСОБА_1 права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цьго права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності ОСОБА_1 на спірну квартиру встановлено рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.11.2008 року, яке набрало чинності 21.11.2008 року.

Суд вважає, що ОСОБА_3, в порушення вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України не довела обставини на які вона посилається як на підставу позовних вимог.

Як передбачено ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином стягненню з відповідачки на користь позивача полягає сплачений судовий збір в сумі 343 гривні 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212, 213, 214, 215, 218, 224-228 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення, встановлення порядку користування жилим приміщенням, стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про встановлення порядку користування і поділі особових рахунків квартири АДРЕСА_1.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право власності та користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації та визнання права власності на квартиру.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Відповідач може подати до суду заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Южноукраїнського

міського суду І. М. Бобровський