Справа №2-7854/10 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1783/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 грудня 2010 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», до ОСОБА_4

про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії, правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» (далі - Банк), звернувся до суду з вищевказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що 03 вересня 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 7426/13/07-С, відповідно якого ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 50000 доларів США.

На забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору ОСОБА_5, 03 вересня 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 був укладений Іпотечний договір № 7426/13/31/07-С, відповідно якого ОСОБА_3 передав Банку в іпотеку житлову квартиру № 61, що знаходиться у будинку № 10 по вул. Червоногвардійська у м. Суми.

ОСОБА_5 належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 61497,04 доларів CШA, що еквівалентно 486865,91 грн.

Посилаючись на такі обставини, Банк просив з метою погашення заборгованості ОСОБА_5 перед ПАТ «Кредитпромбанк» за кредитним договором № 7426/13/07-С від 03 вересня 2007 року у сумі 61497,04 доларів CШA, що еквівалентно 486865,91 грн., звернути стягнення на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3, а саме на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 7426/13/31/07-С від 03 вересня 2007 року: житлову квартиру № 61, що знаходиться у будинку № 10 по вул. Червоногвардійська у м. Суми.

Визначити, що способом реалізації предмету застави є застосування процедури продажу шляхом його продажу на публічних торгах.

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 грудня 2010 року позов задоволено.

З метою погашення заборгованості ОСОБА_5 перед ПАТ «Кредитпромбанк» за кредитним договором № 7426/13/07-С від 03 вересня 2007 року у сумі 61497,04 доларів CШA, що еквівалентно 486865,91 грн., в тому числі:

- заборгованість за кредитом 50000 доларів США. що еквівалентно 395845 грн.;

- заборгованість за процентами 9372,03 доларів США, що еквівалентно 74197,42 грн.;

- сума пені, нарахованої за несвоєчасне погашення щомісячного платежу по кредиту та процентам, станом на 13 червня 2010 року включно 2125,01 доларів США, що еквівалентно 16823,49 грн.,

звернуто стягнення на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3, а саме на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 7426/13/31/07-С від 03 вересня 2007 року: житлову квартиру № 61, що знаходиться у будинку № 10 по вул. Червоногвардійська у м. Суми.

Визначено, що способом реалізації предмету застави є застосування процедури продажу шляхом його продажу на публічних торгах.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» витрати зі сплати державного мита у сумі 1700,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120 грн.

В апеляційні скарзі ОСОБА_3 посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність позивачем обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Доводи апеляційної скарги, зокрема, зводяться до наступного: 1) до розгляду справи не був залучений позичальник ОСОБА_5; 2) у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази (первинні бухгалтерські документи) предявленої до стягнення грошової суми; 3) в оскаржуваному рішенні не визначена початкова ціна продажу предмету іпотеки.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції з виходом за межі доводів апеляційної скарги, відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що 03 вересня 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 7426/13/07-С.

Банк надав ОСОБА_5 кредит у розмірі 50000 доларів США, позичальник (ОСОБА_5В.) зобов'язався кожного 10 числа місяця вносити щомісяця платіж у сумі 520.83 доларів США та повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 10 серпня 2017 року. (п. 3.1 Кредитного договору).

03 вересня 2007 року між Банком та ОСОБА_3 (далі - Відповідач) було укладено іпотечний договір № 7426/13/31/07-С (далі - Іпотечний договір)

Відповідно до п. 1.3 Іпотечного договору у разі порушення боржником обов'язків передбачених Кредитним договором, або порушення іпотекодавцем умов Іпотечного договору іпотекодержатель вправі звернути стягнення на майно, а саме: житлову квартиру № 61, що знаходиться у домі № 10 по вулиці Червоногвардійська у місті Суми, яка складається з трьох кімнат загальною площею 62,02 кв. м, житловою площею 37,4 кв.м, з метою задоволення вимог, що підлягають задоволенню у відповідності до положень розділу 4 Іпотечного договору.

Пунктом 1.4 Іпотечного договору визначено, що заставна вартість майна за згодою сторін складає 325000 грн.

Станом на 13 червня 2010 року згідно розрахунку заборгованості, прострочена заборгованість Позичальника (ОСОБА_5В.) зі сплати кредиту за Кредитним договором становить 50000 дол. США, що еквівалентно 395845 грн.

Станом на 05 жовтня 2009 року згідно розрахунку заборгованості прострочена заборгованість Позичальника зі сплати процентів становить 9372,03 дол. США, що еквівалентно 74197,42 грн.

Згідно з п. 4.2 Кредитного договору у разі недотримання Позичальником (ОСОБА_5В.) або Відповідачем (ОСОБА_3В,) умов Кредитного договору № 7426/13/07-С від 03 вересня 2007 року та Іпотечного договору № 7426/13/31/07-С від 03 вересня 2007 року, Банк має право вимагати дострокового стягування заборгованості за кредитом та вимагати сплати нарахованих процентів за користування ним, відшкодування збитків.

Станом на 13 червня 2010 року загальна заборгованість Позичальника (ОСОБА_5В.) за кредитним договором №7426/13/07-С від 03 вересня 2007 року становить 61497,04 дол. США, що еквівалентно 486865,92 грн.

Проте, повністю погодитись з такими висновками суду неможливо з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції названих вимог закону дотримався не повністю.

Так, до апеляційної скарги ОСОБА_3 додав фотокопію рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 17 червня 2015 року у цивільній справі №592/2338/15-ц, яка була витребувана з суду першої інстанції та досліджена колегією суддів в судовому засіданні при розгляді цієї справи, за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання кредитного договору недійсним (а.с. 83-84).

Вищевказаним рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 17 червня 2015 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено.

Зокрема, визнано недійсним іпотечний договір № 7426/13/31/07-С від 03 вересня 2007 року, укладений між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3.

Цим рішенням, також встановлено, що у цивільній справі № 592/11942/14-ц, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 січня 2015 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір дарування ОСОБА_3 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 (нині «Іллінська ) в м. Суми - братом ОСОБА_7 , та 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 (нині «Іллінська») в м. Суми матірю - ОСОБА_8

Фотокопія вищевказаного рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 січня 2015 року була досліджена колегією суддів (а.с. 14-15 у цивільній справі №592/2338/15-ц), з неї вбачається, що визнано недійсним договір дарування частини квартири від 16 січня 2002 року, укладений між дарувальниками: ОСОБА_8, ОСОБА_7 та обдарованим, ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Отже, вищевказаний іпотечний договір від 03 вересня 2007 року, який визнаний рішенням суду недійсним не створює юридичних наслідків для ОСОБА_3 з моменту його вчинення, а тому відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки: житлову квартиру № 61, що знаходиться у домі № 10 по вулиці Червоногвардійська у місті Суми.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права (п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України) з ухваленням нового рішення про відмову у позові ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії, правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 грудня 2010 року.

Відмовити у позові Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -