22-ц/775/810/2015(м)
Головуючий у 1-й інстанції Мирошниченко Ю.М.
Суддя-доповідач Биліна Т.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючої Биліни Т.І.,

суддів Баркової Л.Л., Бугрим Л.М.

при секретарі Брежнєві Д.О. ,

за участю: апелянта ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу

ОСОБА_2 на ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 липня 2015 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту, але не враховану приладом обліку електричну енергію на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»,-

в с т а н о в и л а :

18 березня 2015 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 2116,67грн.

06.04.2015 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя задовольнив заяву ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», видав судовий наказ № 264/1606/14-ц, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 2116,67 грн. та судовий збір в розмірі 121,80 грн.

30.06.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, посилаючись на те, що будівля, де накопичилась заборгованість за спожиту, але не враховану приладом обліку електричну енергію була ним продана 14.12.2012 року. Зазначив, що судовий наказ він отримав 06.04.2015 року.

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 липня 2015 року заява ОСОБА_2 залишена без розгляду, оскільки він 30.06.2015 року звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, тобто після закінчення передбаченого законом строку для його скасування. Клопотання щодо поновлення строку звернення до суду та об'єктивних причин пропуску цього строку заявник суду не надав.

З вказаною ухвалою не погодився ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам, що мають значення для справи. Просив ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою судовий наказ скасувати.

Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що під час подачі заяви про скасування судового наказу він допустив технічну помилку, зазначивши, що наказ ним отримано 06.04.2015 року, хоча в дійсності судовий наказ отримав 27.07.2015 року, вказане підтверджує листом Центру поштового зв'язку №5 Донецької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта». Крім того зазначив, що будинок №128, за адресою, м.Маріуполь, пос.Старий Крим по вулиці Леніна був проданий ним громадянину ОСОБА_4

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. Представник заявника ОСОБА_3 просила скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали цивільної справи, та перевіривши наведені в скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як роз'яснено в п. 16 Постанови № 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» виданий судовий наказ не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, крім випадків, передбачених ЦПК, а також у касаційному порядку, проте може бути переглянутий у зв'язку з ново виявленими обставинами / ч. 1 ст. 361 ЦПК/ або за процедурою, передбаченою ст. 105-1 ЦПК.

Суд першої інстанції, залишаючи без розгляду заяву про скасування судового наказу, виходив з того, що ОСОБА_2, отримавши наказ 06.04.2015 року, звернувся до суду із заявою про його скасування лише 30 червня 2015 року. Клопотання про поновлення строку звернення до суду та об'єктивних причин пропуску цього строку заявник суду не надав.

Із вказаним висновком суду першої інстанції не можна погодитися.

Залишаючи заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу без розгляду, суд першої інстанції не звернув уваги, що заява містить обставини, які свідчать про необґрунтованість вимог стягувача. Крім того не маючи доказів, прийняв до уваги особисте визнання ОСОБА_2 дати отримання судового наказу, яке виявилося помилковим.

У відповідності до положень ст.104 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію боржникові рекомендованим листом із повідомленням. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача з копіями доданих до неї документів. Копія судового наказу разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною шостою статті 100 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі - підприємцю, - за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Днем отримання боржником копії судового наказу є дата, зазначена у поштовому повідомленні про вручення. У разі якщо боржник відмовляється від отримання копії судового наказу або відсутній за вказаною адресою, днем отримання боржником копії судового наказу є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову боржника отримати копію судового наказу чи відмітки про відсутність боржника за вказаною адресою.

Відповідно ч.1 ст.105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ч.1 ст.106. ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.

З наведеного вбачається, що висновок суду першої інстанції про залишення заяви про скасування наказу без розгляду є помилковим та таким, що спростовується матеріалами справи, з яких не вбачається, що копію наказу було надіслано боржникові рекомендованим листом із повідомленням.

Залишаючи заяву ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції не звернув уваги на положення ч.4 ст.10 ЦПК України, відповідно до яких, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки; попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В заяві про скасування судового наказу ОСОБА_2 зазначив обставини, які свідчать про необґрунтованість вимог стягувача, що передбачено п.4 ч.2 ст.105 ЦПК України, як підставу для скасування судового наказу.

З аналізу наведеного, у суду першої інстанції виникли підстави для застосування положень п.6 ч.2 ст.105 ЦПК України, а саме до неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу застосовуються норми статті 121 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, вирішуючи питання щодо прийняття заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу, суд першої інстанції не перевірив відомості щодо дати отримання заявником судового наказу та передчасно прийшов до висновку про залишення заяви без розгляду.

За таких обставин ухвалу суду першої інстанції від 01 липня 2015 року не можна визнати такою, що відповідає вимогам вказаних норм процесуального закону, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України, а заява ОСОБА_2 підлягає поверненню до суду першої інстанції для її розгляду по суті.

Керуючись ст. 303, п.4 ч.1 ст. 311, ст. ст.315, 319, 324, 218 ЦПК України, судова колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 липня 2015 року скасувати. Заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу повернути до суду першої інстанції для її розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча Т.І. Биліна

Судді Л.Л. Баркова

Л.М. Бугрим