Справа № 736/919/15-ц
Номер провадження 2/736/232/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чурупченка М.І.,

при секретарі - Макуха О.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

з участю відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківці в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в :

15 липня 2015 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 вересня 2014 року, близько 21 год. 15 хв. по вул.. Вокзальній в м. Корюківка було скоєно ДТП за участю водія ОСОБА_2 внаслідок ДТП він - ОСОБА_1, знаходився разом із ОСОБА_2 у автомобілі марки «Рено-Трафік» державний номерний знак НОМЕР_1 на пасажирському сидінні, отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого його було госпіталізовано до Корюківської ЦРЛ, потім до лікувально-профілактичного закладу Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» для операції.

На підставі вчинення відповідачем кримінального правопорушення, слідчим Корюківського РВ УМВС України в Чернігівській області були внесені відомості до ЄРДР і розпочато досудове розслідування, в ході якого була призначена та проведена судово-медична експертиза, згідно якої ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох вертлюжних западин зі змішенням з порушенням тазового кільця, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

За результатами експертизи та показів свідків відповідачу ОСОБА_2 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно вироку Корюківського районного суду від 16 лютого 2015 року відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним за ч.1 ст. 286 КК України. Так як позивач ОСОБА_1 був визнаний по даній кримінальній справі потерпілими, і йому злочинними діями відповідача була спричинена матеріальна та моральна шкода, яку згідно чинного законодавства відповідач, як винна особа, повинен відшкодувати. Відповідач шкоду добровільно не відшкодовує, тому він змушений звернутись до суду з цим позовом для примусового стягнення з відповідача заподіяної моральної та матеріальної шкоди.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просить задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач позов визнав частково, а саме в частині матеріальної шкоди згідно документально підтвердженого, а в частині моральної шкоди у розмірі 2000 грн.

Як встановлено судом, 19 вересня 2014 року, близько 21 год. 15 хв. по вул.. Вокзальній в м. Корюківка було скоєно ДТП за участю водія ОСОБА_2 внаслідок ДТП він - ОСОБА_1, знаходився разом із ОСОБА_2 у автомобілі марки «Рено-Трафік» державний номерний знак НОМЕР_1 на пасажирському сидінні, отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого його було госпіталізовано до Корюківської ЦРЛ, потім до лікувально-профілактичного закладу Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» для операції.

На підставі вчинення відповідачем кримінального правопорушення, слідчим Корюківського РВ УМВС України в Чернігівській області були внесені відомості до ЄРДР і розпочато досудове розслідування, в ході якого була призначена та проведена судово-медична експертиза, згідно якої ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох вертлюжних западин зі змішенням з порушенням тазового кільця, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

За результатами експертизи та показів свідків відповідачу ОСОБА_2 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно вироку Корюківського районного суду від 16 лютого 2015 року відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним за ч.1 ст. 286 КК України. Так як позивач ОСОБА_1 був визнаний по даній кримінальній справі потерпілими, і йому злочинними діями відповідача була спричинена матеріальна та моральна шкода, яку згідно чинного законодавства відповідач, як винна особа, повинен відшкодувати. Відповідач шкоду добровільно не відшкодовує, тому він змушений звернутись до суду з цим позовом для примусового стягнення з відповідача заподіяної моральної та матеріальної шкоди.

Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч. 4 ст. 61 ЦПК України).

Згідно положень ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. У такому випадку цивільний позов може бути поданий відповідно до вимог ч.3 ст. 110 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання позивача.

У відповідності до ст.ст.1166, 1167 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану відповідача. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку, суд враховує моральні страждання позивача, який отримав тілесні ушкодження та потерпів страждання.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заподіяння відповідачем матеріальної шкоди позивачу, знайшло частково своє підтвердження в судовому засіданні (не 20000 грн., а згідно документально підтвердженої). Оскільки згідно чеків загальна сума складає 12977,57 грн., а як позивач так і відповідач узгодили, що 7000 грн. було відповідачем передано позивачу на ліки, тому цю суму(7000грн.) просять не включати у борг. Враховуючи вказане матеріальна шкода підлягає стягненню у розмірі - 5977 (п'ять дев'ятсот сімдесят сім) грн. 57 коп. у відшкодування недоплаченої матеріальної шкоди, яку і не заперечує відповідач.

Також, суд вважає, що позивачем доведено заподіяння йому відповідачем моральної шкоди. Що ж стосується розміру морального відшкодування, то з урахуванням ступеня вини відповідача, обставин за яких вчинено злочин, тривалості фізичних і моральних страждань позивача, тих негативних наслідків, які настали для нього, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, у розмірі 15000 грн., який є достатнім розміром для відшкодування заподіяної йому моральної шкоди та матеріального становища відповідача.

Щодо боргової розписки відповідача, то суд не приймає її до уваги по даному спору щодо відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням.

Так як позивач сплатив судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн. за стягнення моральної шкоди з відповідача, а позов у цій частині задовольняється, тому з відповідача слід стягнути ці витрати на користь позивача.

Оскільки позов задовольняється щодо матеріальної шкоди, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. 28 КПК України, ст.ст. 22, 270, 275, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 208-210, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1 - 5977 (п'ять дев'ятсот сімдесят сім) грн. 57 коп. у відшкодування недоплаченої матеріальної шкоди згідно чеків.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1 - 15000 (п'ятнадцять тисяч ) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1 - 243 (двісті сорок три ) гривень 60 копійок понесених ним судових витрат по сплаті судового збору при зверненні з позовом до суду в частині стягнення моральної шкоди.

Всього стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1 - 21221 (двадцять одну тисячу двісті двадцять одну) грн. 17 коп.

В іншій частині позову ОСОБА_1, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь держави судовий збір у розмірі - 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Копію рішення надати сторонам до відому.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга, особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. І. Чурупченко