Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Журавель В.І.,

Леванчука А.О., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства НФСК «Добробут», Моторного (транспортного) бюро України про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шацького районного суду Волинської області від 29 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 04 червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся із позовом до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства НФСК «Добробут» (далі - ПрАТ НФСК «Добробут») про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначав, що 13 березня 2013 року у с. Піща Шацького району Волинської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN Passat», д/н НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_4, та його автомобіля НОМЕР_1. Внаслідок ДТП його транспортний засіб пошкоджено, вартість відновлювального ремонту становить 8 000 грн. Постановою Шацького районного суду Волинської області від 20 березня 2013 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП.

Його цивільно-правова відповідальність застрахована у ПрАТ НФСК «Добробут», яка відмовляється від виплати йому страхового відшкодування за завдані майну збитки. На підставі викладеного ОСОБА_3 просив задовольнити позов.

Ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 27 вересня 2013 року за заявою позивача до участі у справі у якості співвідповідача залучено Моторне (транспортне) бюро України.

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 29 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 04 червня 2014 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та задовольнити позов у повному обсязі.

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, що 13 березня 2013 року у с. Піща Шацького району Волинської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN Passat», д/н НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_4, та автомобіля Козачука М.В. «ГАЗ-24», д/н НОМЕР_1. Внаслідок ДТП транспортний засіб ОСОБА_3 пошкоджено.

Постановою Шацького районного суду Волинської області від 20 березня 2013 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП.

03 березня 2013 року між громадянином Республіки Білорусь ОСОБА_6 та страховою компанією «TASK» (Республіка Білорусь) був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів на території держав-членів системи «Зелена карта» BY/02/8353008. Предметом договору є страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу автомобіля «VOLKSWAGEN Passat», д/н НОМЕР_2. Територія дії договору поширюється на Україну, строк дії договору з 04 березня 2013 року по 03 квітня 2013 року.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3, виданого 29 березня 2011 року, «VOLKSWAGEN Passat», д/н НОМЕР_2належить на праві власності ОСОБА_6, а із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «ГАЗ-24», д/н НОМЕР_1, належить на праві власності ОСОБА_3

Згідно ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів <nau://ukr/1961-15|st39>», МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Основним завданням МТСБУ, зокрема, є забезпечення членства України у міжнародній системі автомобільного страхування «Зелена карта» та виконання загальновизнаних зобов'язань перед уповноваженими організаціями інших країн-членів цієї системи. Відповідно до ст. 41.2 цього ж Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, в тому числі, транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена карта", що діяв на день дорожньо - транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена карта».

Таким чином, обов'язок МТСБУ відповідати за позовом судами визначено правильно.

За змістом ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Стаття 30 Закону визначає порядок відшкодування шкоди, пов'язаної із фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до норм наведеної статті транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля визначено висновком судової автотоварознавчої експертизи автомобіля № 7709 від 25 липня 2013 року, що становить 10179, 61 грн. (а. с. 62-71).

Згідно платіжного доручення № 1/2-8219 від 22 січня 2014 року, МТСБУ перераховано ОСОБА_3 кошти у розмірі 2439, 50 грн (а. с. 156).

За висновком № 761 від 19 жовтня 2013 року експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля "ГАЗ-24", д/н НОМЕР_1, 1971 року випуску, ринкова вартість зазначеного автомобіля на момент ДТП могла становити 5604 грн. Коефіцієнт фізичного зносу для даного автомобіля становить 70 % (а. с. 147-150).

Відповідно до висновку № 761/1 від 19 жовтня 2013 року експертного автотоварознавчого дослідження утилізаційної вартості автомобіля "ГАЗ-24", д/н НОМЕР_1, після ДТП, вартість залишків вказаного автомобіля визначена на підставі вартості металобрухту та моніторингу вторинного ринку Волинського регіону на дату дослідження та становить 3164, 50 грн (а. с. 151-155).

Дійшовши на підставі указаних досліджень висновку про те, що ремонт пошкодженого автомобіля є економічно необґрунтованим, а позивач не визнає транспортний засіб фізично знищеним, суди визначили розмір належного позивачу страхового відшкодування як різницю між сумами 5604 грн та 3164, 50 грн. Врахувавши виплату ОСОБА_3 коштів у розмірі 2 439, 50 грн, суди відмовили у задоволенні позову в іншій частині.

Обставини, передбачені ст. ст. 29, 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо ринкової вартості пошкодженого автомобіля, розміру витрат на його відновлення та вартості транспортного засобу після ДТП, встановлені судами повно та всебічно із належною оцінкою зібраних у справі доказів у відповідності до вимог та правил Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Норми матеріального права судами застосовано правильно, порушень процесуального закону не вбачається. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шацького районного суду Волинської області від 29 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 04 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: Т.П. Дербенцева

В.І. Журавель

А.О. Леванчук

І.М. Фаловська