Справа № 682/3880/13-ц
Провадження № 2/682/620/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2015 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Захарчук С.П.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про тлумачення кредитного договору та визнання дати припинення дії кредитного договору,

в с т а н о в и в :

Позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк», в особі представника ОСОБА_3, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що відповідно до умов укладеного договору № б/н від 13 грудня 2007 року, відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 250 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою.

Відповідачка порушила умови договору, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2013 року становила 13405,69 гривень (4538,06 гривень заборгованість за кредитом, 4863,75 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3127,42 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, та 250 штрафу фіксована частина, 626,46 гривень штрафу відсоткова складова).

В звязку з тим, що відповідачка порушила умови кредитного договору, допустила заборгованість по сплаті кредиту, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом.

Відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про тлумачення кредитного договору від 13 грудня 2007 року, укладеного між нею та ПАТ «ПриватБанк» шляхом підписання заяви про приєднання до Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, виданих ПАТ КБ «ПриватБанк». Просить здійснити тлумачення кредитного договору, за яким визнати, що строк дії договору може бути продовжено (пролонговано) лише один раз на рік, тобто до 13 грудня 2009 року та про визнання 13 грудня 2009 року датою припинення дії кредитного договору від 13 грудня 2007 року.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 первісний позов підтримала в повному обсязі, просить суд його задовольнити. Зокрема, представник позивача у судовому засіданні пояснила, що дійсно, 13 грудня 2007 року між банком та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, проте зобовязання перед банком належним чином не виконувалися, відповідачка допустила заборгованість по сплаті кредитних коштів. Крім того, зазначає, що згідно даних з витягу програмного комплексу ПАТ КБ «ПриватБанк», строк дії картки відповідачки закінчився в 2011 році, строком повернення кредиту є останній день дії картки, а тому звернувшись до суду в грудні 2013 року, позивачем не було пропущено строк позовної давності, в звязку з чим просить задовольнити позовні вимоги та стягнути заборгованість за кредитним договором в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просить застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В судовому засіданні обєктивно встановлено, що 13 грудня 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір про надання кредиту в розмірі 250 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а також зі сплатою за користування кредитом 3,0 % на місяць на залишок заборгованості, терміном на 12 місяців.

Кредитний договір складається з Умов і правил надання банківських послуг та відповідної заяви ОСОБА_2 від 13 грудня 2007 року.

В звязку зі зміною типу банку було змінено найменування із закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується витягом зі статуту товариства.

Пунктами 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

ПАТ КБ "ПриватБанк» було збільшено відповідачці кредитний ліміт, що стверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору від 13 грудня 2007 року, витягом з банківського рахунку ОСОБА_2 про рух коштів по рахунку.

Відповідно до умов кредитного договору банк перерахував обумовлену суму грошей, однак відповідачка не виконувала умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно Умов та правил надання банківських послуг, наданих позивачем, мінімальний обовязковий платіж це розмір боргових зобовязань позичальника, які щомісячно підлягають сплаті позичальником на протязі строку дії картки.

Відповідно до п.9.12 Умов і правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення договору, він автоматично продовжується на такий самий строк.

При вирішенні справи за первісним позовом суд приймає до уваги те, що, відповідачкою ОСОБА_2 подано клопотання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, в звязку з чим вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюються тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом обєктивно встановлено, що сторони встановили наступний порядок сплати заборгованості по кредиту - щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів зазначено - до 25 числа місяця, наступного за звітним, що підтверджується даними довідки про умови кредитування від 13 грудня 2007 року з власноручним підписом відповідачки ОСОБА_2

Крім того, судом встановлено, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_2 здійснила 25 вересня 2009 року, що підтверджується даними банківської виписки розрахунку заборгованості, а отже до 25 жовтня 2009 року відповідачка черговий щомісячний платіж не здійснила, а тому початком перебігу строку позовної давності необхідно вважати 26 жовтня 2009 року.

Таким чином перебіг позовної давності за вимогами кредитора розпочався з жовтня 2009 року і до моменту звернення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості 27 листопада 2013 року, що підтверджено відтиском печатки відділенні поштового звязку, такий строк сплив.

Таким чином, суд вважає, що є передбачені законом підстави для відмови в задоволенні первісного позову про стягнення заборгованості за кредитним договором в звязку зі спливом строку позовної давності.

У своїх запереченнях щодо відмови в застосуванні до спірних правовідносин строку позовної давності представник банку ОСОБА_1 вказувала про те, що строк дії картки, яка видавалася відповідачці ОСОБА_2, закінчився 30 листопада 2011 року, а тому саме з цього моменту у банка виникло право звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Вказані заперечення представника ОСОБА_1 судом не приймаються до уваги з наступних підстав.

Відповідно до п.3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Відповідно до п.3.1.3 Правил користування платіжною карткою, після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Відповідно до п.9.4 Умов і правил надання банківських послуг, у разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі шести місяців, картка закривається.

В судовому засіданні обєктивно встановлено, що строком дії картки зазначено листопад 2011 року, нова картка відповідачці ОСОБА_2 не видавалася, що у судовому засіданні не заперечувала і представник банку.

Таким чином, всупереч зазначеним вимогам у п. 9.4 Умов і правил надання банківських послуг, при непогашенні платіжного ліміту по вказаній картці ОСОБА_2 на протязі шести місяців дана картка закрита не була, тобто банком не були виконані зазначені вимоги.

Крім того, дослідивши письмові докази по справі, судом було встановлено, що Умови та Правила надання банківських послуг не пов'язують строк дії картки та строк дії кредитного договору (кредитної лінії). Так, відповідно до п. 3.4 зазначених Умов, клієнт використовує платіжну карту в розмірі платіжного ліміту відповідного карткового рахунку як засіб для безготівкового розрахунку за товари (послуги), для перерахунку грошових коштів з карткового рахунку на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівкових грошових коштів в касах банків, через банкомати, і здійснення інших операцій.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що в задоволенні первісного позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачки ОСОБА_2 слід відмовити.

Щодо заявленого стороною зустрічного позову про тлумачення кредитного договору та визнання дати припинення дії кредитного договору, то такий підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Правила тлумачення змісту правочину визначені частинами 3, 4 ст. 213 ЦК України. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими ч. 3 цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Дослідивши письмові докази, а саме: заяву позичальника ОСОБА_2, Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, судом встановлено, що 13 грудня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір про надання кредиту в розмірі 250 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а також зі сплатою за користування кредитом 3,0 % на місяць на залишок заборгованості, терміном на 12 місяців.

Згідно п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення договору, він автоматично продовжується на такий самий строк.

Оскільки укладаючи кредитний договір, шляхом підписання, сторони дійшли згоди щодо строку дії договору 12 місяців з моменту підписання, тобто з 13 грудня 2007 року, та обумовили можливість його автоматичного продовження на такий самий строк, тобто ще на 12 місяців, датою припинення дії кредитного договору, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» (ЗАТ КБ «ПриватБанк») № б/н від 13 грудня 2007 року, слід визнати 13 грудня 2009 року.

Таким чином, кредитний договір б/н від 13 грудня 2007 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 на 12 місяців, підлягає тлумаченню, зміст якого слід розуміти так, що строк дії кредитного договору, укладеного 13 грудня 2007 року, триває 12 місяців з моменту підписання, тобто до 13 грудня 2008 року, та може бути продовжено (пролонговано) на такий самий строк, тобто ще на один рік (дванадцять місяців) до 13 грудня 2009 року, а отже датою припинення дії даного кредитного договору слід вважати 13 грудня 2009 року.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 243,60 гривень судових витрат по сплаті судового збору, сплачених нею згідно квитанцій № 13 від 14 січня 2014 року та № 64 від 13 січня 2014 року за подання зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 88, 209, 212 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про тлумачення кредитного договору та визнання дати припинення дії кредитного договору задовольнити.

Розтлумачити зміст кредитного договору б/н від 13 грудня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, таким чином, що строк дії кредитного договору може бути продовжено (пролонговано) лише один раз на рік до 13 грудня 2009 року та вважати датою припинення дії кредитного договору - 13 грудня 2009 року.

Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 243,60 гривень судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення терміну подання апеляційної скарги, якщо її не було подано; після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя Мацюк Ю. І.