У х в а л а

іменем україни

23 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Волинської області від 16 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідачів на його користь 100 000 грн у відшкодування моральної шкоди та 2 500 грн витрат на правову допомогу.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 08 травня 2012 року відповідачі подали психіатру Ківерцівської центральної районної лікарні та начальнику Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області неправдиву заяву про його психічний стан та антисоціальну поведінку, яка стала формальною підставою для встановлення лікарем неіснуючого діагнозу «тяжкий психічний розлад». Після цього його затримали працівники міліції і в примусовому порядку відвезли в психіатричну лікарню смт Олика, де утримували 24 доби.

Рішенням Ківерцівського районного суду від 01 червня 2012 року його було звільнено з психіатричної лікарні. Наведені в заяві факти є неправдивими, не відповідають дійсності і є штучним створенням доказів, з корисливою метою. Неправомірними діями відповідачів порушено його право на свободу, на повагу до гідності і честі, що призвело до сильних душевних хвилювань, пережитого сорому, втрати сну, роздратованості, страждань, пов'язаних з погіршенням можливостей реалізації своїх звичок і бажань.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 серпня 2015 року в даній справі позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 по 800 грн з кожного у відшкодування моральної шкоди, завданої умисним поданням заяви про направлення особи на примусове лікування та по 833 грн 33 коп. з кожного у відшкодування витрат на правову допомогу. У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 16 жовтня 2015 року рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 серпня 2015 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4. просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачі реалізували своє право передбачене ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» на звернення до установи, яка надає медичну допомогу, і викладена в заяві інформація не може вважатися поширенням недостовірної інформації у розумінні ст. 277 ЦК України.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 16 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко