Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2015 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Василевській А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач вказала, що з 2000 року по теперішній час вона проживає в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Вона безперервно, тривало, відкрито та добросовісно, володіє вищевказаним нерухомим майном - житлом будинком, як своїм власним, тобто фактично стала його власником. Постійно доглядає за ним, утримує, проводить ремонтні роботи. Власник будинку ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому, позивач просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, який розташований за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі.

Представник відповідача по справі - Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області Палазенюк А.В. позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, в 2000 році з дозволу власника ОСОБА_2, позивач посилилася та почала проживати в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач по теперішній час проживає у вказаному житловому будинку, тобто безперервно, тривало, відкрито та добросовісно, володіє вищевказаним нерухомим майном як своїм власним, тобто фактично стала його власником. Постійно доглядає за ними, утримує, проводить ремонтні роботи.

Факт належності ОСОБА_2 домоволодіння, яке побудоване в 1920 році, та на яке не виготовлялося свідоцтво про право власності, відповідно до Листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», в даному випадку підтверджується технічним паспортом на будинок, що виготовлений 03.07.2015 року за заявою позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Отже, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконним нормативним актом - Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР.

Згідно довідки Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області № 1334 від 25.06.2015 року власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2

Спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області № 1332 від 25.06.2015 року ОСОБА_1 більше 10 років проживає в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Інститут набувальної давності захищає права справжнього володільця проти попереднього.

Щодо незаконного володіння та користування позивачем вказаним нерухомим майном ніким вимог не ставилось.

За таких обставин суд, керуючись ст.ст. 174, 130 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок (літера «А»), житловою площею 33,2 кв.м. загальною площею 49,2 кв.м з належними до нього надвірними будівлями та спорудами: хлів «Б», підвал «Б1», ворота «1», що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: