Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/4645/15-ц
провадження 2/369/2258/15
РІШЕННЯ

Іменем України

26.06.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Сохань Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що після смерті його батька ОСОБА_6 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок. Після його смерті зясувалось, що померлий склав заповіт, яким все своє майно заповідав своїм донькам ОСОБА_2 та ОСОБА_7 Тому частки спадкоємців, які прийняли спадщину на той час складали: ОСОБА_2 7/32 частини, ОСОБА_7 7/32 частини, ОСОБА_5 18/32 частини. В подальшому за рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 лютого 2014 року заповіт визнано недійсним. Тому спадкування має здійснюватись на підставі закону і він набув право на спадкування і його частина складатиме 4/32 частин спадкового будинку.

Просив суд визнати за ним право власності на 4/32 частин домоволодіння по вул. Вишневій, 42 в с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області.

У судовому засіданні позивач та представник позивача, відповідачка ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити позов.

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх представник проти позову заперечували. Подали суду письмові заперечення. Просили відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

При розгляді справи судом встановлено, що 11 березня 2008 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК №022361, виданого виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області.

13 січня 2008 року ОСОБА_6 склав заповіт, яким все своє майно заповідав ОСОБА_2 та ОСОБА_7

Після його смерті до Вишневої міської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись 28 травня 2008 року його дружина ОСОБА_5, та діти: ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_2.

З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що між спадкоємцями тривалий час тривають спори щодо спадкування.

Так, рішенням колегії суддів Апеляційного суду Київської області від 13 липня 2011 року визнано на підставі заповіту від 13 січня 2008 року визнано за ОСОБА_5 право власності на 18/32 частин, за ОСОБА_7 та ОСОБА_2 на 7/32 частин будинковолодіння №42 по вул. Вишневій в с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області.

Дане рішення набрало законної сили з моменту оголошення та не було скасоване на час розгляду справи в суді.

З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що за ОСОБА_7 та ОСОБА_2 зареєстровано право власності по 7/32 частин за кожною на житловий будинок, господарські будівля та споруди, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район,с. Гатне, вул. Вишнева, 42. на підставі рішення апеляційного суду Київської області від 13 липня 2011 року.

Встановлено, що 23 грудня 2013 року померла ОСОБА_7, її спадкоємцями є чоловік ОСОБА_3 та неповнолітня донька ОСОБА_4.

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї.

Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

У відповідності до встановленої законом черговості у першу чергу спадкують діти спадкодавця, той з подружжя, хто пережив його, та батьки.

Встановлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 лютого 2014 року визнано недійсним заповіт ОСОБА_6, посвідченого 13 січня 2008 року секретарем виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, у звязку з його нікчемністю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 квітня 2014 року рішення апеляційного суду залишено без змін.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випиває із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими для виконання на всій території України.

Право власності може набуватись і на підставі судових рішень. Оскільки на час розгляду рішення суду, яким визначені частки в спадковому домоволодінні, є чинним, тому підстав для перегляду часток немає.

Посилання представника відповідача на тотожність спору по даній справі зі справою №369/75743/14ц, суд до ваги не бере, оскільки даний спір пов'язаний з наданням позивачу права на спадкування за законом через визнання заповіту недійсним. Попередній позов ОСОБА_1 пов'язаний зі зміною часток у домоволодінні інших спадкоємців та скасування державної реєстрації

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич