Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Головуючий в 1 інстанції : Мєркулова Л.О.
Є.у.№ 0809/6724/2012
Провадження №22-ц/778/3184/15
У Х В А Л А

13 серпня 2015 р. м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Кочеткова І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення апеляційного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Горлова Ю.М. про визнання договору дарування недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в реалізації права володіння, користування, розпоряджання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи неодноразово доповнювала і уточнювала. Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої залишилася спадщина - 9/25 часток домоволодіння АДРЕСА_1, яку вона прийняла за законом, подавши у нотаріальну контору відповідну заяву. Проте оформити спадщину вона не змогла, оскільки, як з'ясувалося пізніше, ще 12 серпня 2012 року мати подарувала належну їй частку домоволодіння сторонній особі - ОСОБА_2 Посилаючись на те, що в останні роки свого життя мати перебувала у депресивному стані, у 2011 році перенесла черепно-мозкову травму, наслідком якої став розлад психіки, тривалий час тяжко хворіла на цукровий діабет і рак нирки, тобто перебувала у такому стані, що не могла розуміти значення своїх дій і керувати ними, просила, остаточно уточнивши позовні вимоги. на підставі ст.225 ЦК України визнати договір дарування нерухомості недійсним і скасувати його державну реєстрацію.

Заперечуючи проти позову, у грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому зазначала, що 12 серпня 2012 року її сусідка ОСОБА_4 подарувала належну їй частку домоволодіння, оскільки з єдиною дочкою у останньої були погані стосунки, а вона надавала їй постійну допомогу по господарству і доглядала до смерті, а потім поховала за власні кошти. Посилаючись на те, що з листопада 2012 року донька покійної ОСОБА_1 самоуправно вселилася в спірний будинок, просила на підставі ст.ст. 386. 391 ЦК України усунути перешкоди в реалізації права володіння, користування, розпорядження спірною нерухомістю, зобов'язати відповідача негайно звільнити її. У вересні 2013 року ОСОБА_2 доповнила зустрічний позов і просила на підставі ст. I 166 ЦК України стягнути з ОСОБА_1 З 829, 35 грн. на відшкодування майнової шкоди у вигляді понесених нею витрати зі сплати послуг з водо- , газо- і енергопостачання спірного будинку за період незаконного проживання останньої в ньому з листопада 2012 по червень 2013 року (томі :а.с. 189-191).

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Визнаний недійсним договір дарування 9/25 часток домоволодіння АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 15 серпня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Горловою Ю.М. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 9/25 часток вказаного домоволодіння. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою цього ж суду від 08 квітня 2015 року виправлено описку у тексті судового рішення і зазначено датою його ухвалення 26 березня 2015 року.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування частки домоволодіння залишений без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування, розпорядження власністю і відшкодування шкоди задоволено частково. Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у реалізації права власності на 9/25 часток домоволодіння №98 по вулиці Каспійській в місті Запоріжжі, зобов'язано ОСОБА_1 звільнити вказане домоволодіння.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування З 829,35 грн. майнової шкоди відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалами апеляційного суду Запорізької області від 09.07.2015 року і 16.07.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у роз'ясненні рішення апеляційного суду. Виправлено описку в мотивувальній частині рішення апеляційного суду від 26.05.2015 року, а саме змінено дату ухвалення рішення суду першої інстанції з «27 травня 2015 року» на «26 травня 2015 року».

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про роз'яснення рішення апеляційного суду, оскільки їй не зрозуміло, яке саме рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя скасовано від 27.03.2015 року або 26.03.2015 року.

За змістом статті 221 ЦПК України, якщо рішення є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Вказана норма права не передбачає повторного роз'яснення рішення судового рішення у випадку допущеної у ньому описки, яка виправлена у передбачений ст.219 ЦПК України спосіб.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про повторне роз'яснення рішення апеляційного суду підлягає поверненню заявникові.

Керуючись ст. 221 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про повторне роз'яснення рішення апеляційного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: