Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2015 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Василевській А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нікчемного правочину купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду позивач мотивувала тим, що 25.05.2015 року вона купила у відповідача житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, земельну ділянку, що розташовані за адресою: Вінницька область Барський район с. Попівці провулок Шевченка, 9. Одразу після укладення договору відбулась передача грошей продавцю та відповідно позивачу було передано правовстановлюючі документи та ключі від будинку. Однак, даний договір повинен бути посвідчений в нотаріальній конторі. Відповідач зобовязався посвідчити даний договір в нотаріальній конторі на протязі місяця з моменту передачі грошей, що підтверджується розпискою. Після укладення договору позивач неодноразово зверталася до відповідача про належне оформлення придбаного майна, але той не бажає все це належним чином оформити. Фактично договір купівлі продажу майна між позивачем та відповідачем відбувся, але не оформлено в нотаріальному порядку. Як наслідок позивач не може провести державну реєстрацію нерухомого майна та стати його власником. А тому вона змушена звертатися до суду з позовом та просила постановити рішення, яким визнати нікчемний правочин купівлі-продажу житлового будинку укладений між нею та відповідачем дійсним, визнати за нею право приватної власності на вказаний житловий будинок та земельні ділянки.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі.

Відповідач по справі ОСОБА_2 позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2009 року власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Вінницька область с. Попівці провулок Шевченка, 9 є ОСОБА_2.

На підставі витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 20.05.2015 р. ОСОБА_2 є власником земельної ділянки (кадастровий номер: :05:051:0004) площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Вінницька область с. Попівці провулок Шевченка, 9 та земельної ділянки (кадастровий номер: :05:051:0005) площею 01146 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Вінницька область Барський район с. Попівці провулок Шевченка, 9.

Позивач 25.05.2015 року купила у відповідача вказане нерухоме майно. Про отримання грошей відповідач написав власноручно розписку. Після купівлі будинку позивач отримала ключі, правовстановлюючі документи, почала користуватися будинком, проживати в ньому.

Сторонами у справі вказані обставини не заперечуються і вони підтверджуються належними та допустимими доказами, що є у матеріалах справи. Крім того, відповідач визнав позов і таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другої сторони (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Однак, відповідач не виконав умов договору, отримавши гроші він ухиляється від оформлення договору купівлі - продажу в нотаріальній конторі. За таких обставин юридично оформити договір купівлі продажу позивач не має можливості. Як наслідок, він позбавлений можливості вільно володіти, розпоряджатися та користуватися придбаним майном.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Враховуючи те, що придбані позивачем обєкти є нерухомим майном, до нього застосовуються положення ст. 657 ЦК України щодо форми договору купівлі продажу, тобто при укладанні даного договору не може бути застосована проста письмова форма, а обовязкове нотаріальне посвідчення.

Статтею 662 ЦК України передбачено, що продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Правова норма, а саме частина 3 статті 640 ЦК України, на час розгляду справи та на час звернення позивача до суду була змінена і положення щодо моменту укладення договору який підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації - з моменту державної реєстрації, втратило силу з 1 січня 2012 року, згідно із Законом від 11 лютого 2010 року №1878- VІ, а в силу змін внесених Законом від 9 грудня 2011 року - з 1 січня 2013 року.

Після внесених змін до частини 3 статті 640 ЦК України її положенням встановлено, що договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення, а тому позов про визнання дійсним договору купівлі-продажу за правилами частини 2 статті 220 ЦК України не суперечить цій нормі.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В силу ст.215 ч.2 ЦПК України у разі, якщо недійсність правочину встановлена законом, такий правочин є нікчемним, однак нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, як вимагає ст. 203 п. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачем виконано всі, передбачені законом, умови договору.

За таких обставин суд, керуючись ст.ст. 130, 174 ЦПК України, ст. 655, 657, 662, 629, 392, 203, 204, 215, 218,220, 331 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати нікчемний правочин купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, земельних ділянок що розташовані за адресою: Вінницька область Барський район с. Попівці провулок Шевченка, 9, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок (літера "А"), загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м. з належними до нього будівлями та спорудами: хлів «Б», хлів прибудова «Б1», що розташований за адресою: Вінницька область Барський район с. Попівці провулок Шевченка, 9.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер: :05:051:0004) площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Вінницька область Барський район с. Попівці провулок Шевченка, 9

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку (кадастровий номер: :05:051:0005) площею 01146 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Вінницька область Барський район с. Попівці провулок Шевченка, 9.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: