"24" грудня 2015 р. Справа № 363/5438/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши в залі суду м. Вишгород заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладання арешту,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, відшкодування додаткових витрат на навчання дітей, визнання права власності та виселення.

Разом з позовною заявою 24.12.2015 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про накладення арешту на квартиру, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, що знаходиться за адресою: вул. Соломянська, 15 А, кв. 197 в м. Києві.

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а саме позивач зазначає, що ОСОБА_2 розмістила оголошення про продаж вказаної квартири на сайтах продажу нерухомості в мережі Інтернет.

Стаття 151 ЦПК України передбачає, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Частина 3 статті 151 ЦПК України зазначає, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, які необхідні для забезпечення позову.

В силу частини 1 статті 153 ЦПК України суд вважає можливим розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом:

-накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві та знаходяться у нього або інших осіб;

-забороною вчиняти певні дії;

-встановленням обов»язку вчиняти певні дії;

-забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов»язання;

-зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту та іншими заходами, передбаченими цією статтею.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, судом вбачається розміщення відповідачем ОСОБА_2 оголошень про продаж зазначеної квартири в мережі Інтернет.

Зважаючи на предмет і підстави вказаного позову, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки існує очевидна небезпека того, що для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та затрат; невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що заява позивача про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, відшкодування додаткових витрат на навчання дітей, визнання права власності та виселення задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Соломянська, 15 А, кв. 197, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в строки і в порядку, визначені статтями 294 та 296 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя М.Б. Баличева