Справа № 755/6796/15-ц
"05" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Марцинкевич В.А.
при секретарі Бовкун О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : Дніпровський районний відділ Державної міграційної служби в м. Києві про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку
Позивач мотивує свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1
З 31.10.2008 року відповідач ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована у вказаній квартирі. На момент подання позовної заяви до суду відповідач не проживає у АДРЕСА_1 більше року, що підтверджується листом Дніпровського РУ ГУ МСВ України в м. Києві від 18.12.2014 року № П-5275.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки.
Представник третьої особи: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.
У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку , підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.11.1994 року.
Відповідно до довідки форми № 3 від 06.03.2015 року виданої ЖРЕО № 402 в квартирі № 40 за вказаною адресою зареєстровані : ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 , ОСОБА_5
Відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1, не проживає. Місце її проживання невідоме.
Факт не проживання відповідача в вказаній квартирі підтверджується листом Дніпровського РУ ГУ МСВ України в м. Києві від 18.12.2014 року № П-5275 відповідно до якого при опитуванні громадян по АДРЕСА_1 ніхто громадянку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 не знає та за вказаною адресою вона не проживає.
Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України.
Разом з тим, відповідно до частини першої ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісного відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають до задоволення, оскільки наявні підстави для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловою площею, а саме квартирою АДРЕСА_1, та зняття її з реєстрації за вказаною адресою.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 243,60 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 316, 317 Цивільного кодексу України, ст.ст. 71, Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 10, 57, 58, 60, 209, 212-215, 226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : Дніпровський районний відділ Державної міграційної служби в м. Києві про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Виконання рішення суду в частині зняття ОСОБА_2, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 покласти на Відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у справі в сумі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.