Номер провадження: 22-ц/785/5553/15
Головуючий у першій інстанції Буран О. М.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування реєстрації, визнання права власності на нежитлове приміщення, вилучення з незаконного володіння, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року,

встановила:

У червні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 01.04.2005 року уклала з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, здійснила його реконструкцію за власний рахунок, однак користуватись вказаним приміщенням протягом багатьох років не має змоги, оскільки воно вибуло з законного володіння.

На підставі наведеного, позивач просила стягнути з ОСОБА_3 809090 у.о., а в разі неможливості виплатити вказану суму в межах часткового виконання зобов'язання, визнати за позивачем право власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, яке складається з приміщень першого поверху: 1- кабінет 22,8 кв. м., 2-санвузол 3,1 кв. м., 3- приймальна 12,8 кв. м., 4-масажний кабінет 10,3 кв. м., 5- масажний кабінет 8,1 кв. м., 6-туалет 1,1 кв. м., 7- вмивальня 1,2 кв. м., 8-туалет 0,8 кв. м., 9- вмивальня 0,8кв.м., 10-коридор, 1,0 кв. м.,11-кімната відпочинку 5,8 кв. м., 12-санвузол - 6,5 кв. м., 13-електрощитова 2,5 кв. м., 14-кабінет 34,3 кв. м., 15-кабінет 18,3 кв.м..; приміщень другого поверху: 16-кабінет 8,9 кв.м., 17-кабінет 10,0 кв.м., 18- кабінет 19,2 кв.м., 19-кабінет 21,4 кв.м., 20-кабінет 13,1 кв.м., 21-кабінет 26,1 кв.м.. 22- коридор 2,0кв.м., 23-кабінет 8,7 кв.м., 24-кабінет 9,2 кв.м., 25-кабінет 9,0 кв.м.

05.12.2012 року позивач уточнила свої позовні вимоги та просила суд визнати право власності на нежитлове приміщення, площею 257,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та складається з приміщень першого поверху: 1- кабінет 22,8 кв.м., 2-санвузол 3,1 кв.м., 3- приймальна 12,8 кв.м., 4-масажний кабінет 10,3 кв.м., 5- масажний кабінет 8,1 кв.м., 6-туалет 1,1 кв.м., 7-вмивальня 1,2 кв.м., 8-туалет 0,8 кв.м., 9- вмивальня 0,8кв.м., 10-коридор, 1,0 кв.м.,11-кімната відпочинку 5,8 кв.м., 12-санвузол - 6,5 кв.м., 13-електрощитова 2,5 кв.м., 14-кабінет 34,3 кв.м., 15-кабінет 18,3 кв.м..; приміщень другого поверху: 16-кабінет 8,9 кв.м., 17-кабінет 10,0 кв.м., 18- кабінет 19,2 кв.м., 19-кабінет 21,4 кв.м., 20-кабінет 13,1 кв.м., 21-кабінет 26,1 кв.м.. 22- коридор 2,0кв.м., 23-кабінет 8,7 кв.м., 24-кабінет 9,2 кв.м., 25-кабінет 9,0 кв.м.; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім'я ОСОБА_4 на нежитлове приміщення площею 257,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 - недійсним; витребувати у ОСОБА_4 нежитлове приміщення площею 257,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1; визнано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім'я ОСОБА_4 на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 недійсним; витребувано у ОСОБА_4 нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1; встановлено порядок виконання рішення суду за яким рішення суду є підставою для скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та одночасно є підставою для державної реєстрації права власності на вказане житлове приміщення за ОСОБА_2

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.10.2013 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2013 року було скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 01.04.2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено декілька договорів купівлі-продажу нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_2 в простій письмовій формі, за яким ОСОБА_2 купила, а ОСОБА_3 продав нежитлове приміщення, загальною площею 186, 8 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_2.

Оскільки зазначені правочини підлягають нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, а момент вчинення такого правочину відповідно до ст. ст. 210, 640, 657 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, зазначені правочини є не укладеними, а отже, не створюють прав та обов'язків для сторін.

Судом також встановлено, що 01.10.2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу спірного нежитлового приміщення, в простій письмовій формі.

У червні 2007 року ОСОБА_5 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою про визнання вказаного договору дійсним.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 березня 2009 року, позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено, визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_2.

15.05.2009 року ОСОБА_5 здійснив відчуження вказаного нежитлового приміщення на користь ПП «Інформінвестконсалтинг С» на підставі договору купівлі продажу від 15.05.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Шепелюк Р.Ю., зареєстрованого в реєстрі правочинів за № 557, що підтверджується відповіддю КП «ОМБТІ та РОН» за вих. 13418-06/2663.

Відповідно до розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 05.06.2009 року № 294/01-06, приміщенню за адресою АДРЕСА_2 було присвоєно адресу: будинок АДРЕСА_1.

Згідно відповіді КП «ОМБТІ та РОН» за вих. 13418-06/2663, ПП «Інформінвестконсалтинг С» отримало свідоцтво про право власності, яке видане виконкомом Одеської міської ради від 11.06.2009 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.06.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Шепелюк Р.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 643, ПП «Інформінвестконсалтинг С» продало ОСОБА_7 нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_8 купив спірні нежитлові приміщення, що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.05.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі № 635.

07.08.2010 року ОСОБА_8 помер, у зв'язку з чим, відповідач ОСОБА_4 отримав у спадщину спірний об'єкт нерухомості, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Чужовською Н.Ю., зареєстрованим за реєстровим № 1274.

Доводи апелянта щодо безпідставності набуття права власності на спірні приміщення ПП «Інформінвестконсалтинг С», ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що право власності на спірні приміщення відповідачами набувалось в межах чинного на той час законодавства.

Згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2008 року по справі № 2-6145/08 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи: КП «ОМБТІ та РОН» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності, за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_3 за участі третьої особи Одеської міської ради про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та права власності, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 за участі третьої особи ОСОБА_10 про визнання договору недійсним, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні приміщенням - у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участі третьої особи КП «ОМБТІ та РОН» про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності та позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні приміщенням було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.03.2009 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2008 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 15.12.2010 року в частині відмови в задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 рішення першої та апеляційної інстанції було залишено в силі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 12.09.2012 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи - Одеська міська рада, ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності залишено без розгляду.

Посилання апеляційної скарги на те, що позивач набув право власності на спірний об'єкт нерухомості, що підтверджено технічним паспортом на об'єкт нерухомості від 10.06.2002 року та від 06.06.2007 року на ім'я відмінне від імені позивача, а також накладними № 4000 від 29.10.2006 року; № 294 від 02.03.2007 року; № 0178 від 28.04.2005 року; № 20 від 17.12.2005 року, № 802 від 15.12.2005 року; 15.02.2006 року про придбання будівельних та інших матеріалів без зазначення замовника (покупця) та адреси отримання будівельних матеріалів, документами організацій щодо надання послуг Інтернет зв'язку, кабельного телебачення, телефонного зв'язку тощо є необґрунтованими, оскільки з вказаних документів не вбачається, що у позивача виникло право власності на новостворене майно в порядку ст. 331, 332 ЦК України на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2. Перелічені вище накладні не доводять факту придбання матеріалів саме позивачем з конкретною метою цільового використання будівельних матеріалів на реконструкцію нежитлового приміщення, а документи сторонніх організацій доводять лише факт того, що у вказаний період позивач користувався певними послугами: послугами Інтернет зв'язку, кабельного телебачення, телефонного зв'язку тощо.

Стосовно витягу зі звіту про незалежну оцінку, то він є неналежним доказом, оскільки останній був виданий на ім'я ОСОБА_5, що в свою чергу доводить той факт, що СПД «ОСОБА_11.» виконав на замовлення ОСОБА_5 незалежну оцінку нерухомого майна, згідно якої вартість нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1 склала 1 707 614 гривень.

Крім того, зазначені документи вже досліджувалися судом в рамках об'єднаного провадження № 2-6145/08 та їм вже було надано відповідну правову оцінку, за результатами чого, позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності, усунення перешкод у користуванні приміщенням.

Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести на які вона посилається як на підставу своїх , встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Оскільки позивач не набув в установленому законом порядку права власності на спірне нежитлове приміщення та останнім не було доведено належними та допустимими доказами щодо реконструкції вказаної нежитлової будівлі власним коштом, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови ОСОБА_2 у задоволенні позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева