Справа № 465/8174/14-ц
У Х В А Л А

13 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі : головуючого-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Папінко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції ,

у с т а н о в и в

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із скаргою на постанову державного виконавця Франківського відділу ДВС Львівського МУЮ про розшук майна від 03.12.2014 р.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою Франківського ВДВС ЛМУЮ від 30.07.2013 р. відкрито виконавче провадження про стягнення із нього в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 З обєктивних підстав на даний час існує заборгованість по аліментах в розмірі біля 21000 грн.. 08.12.2014 р. скаржнику надійшла поштою постанова державного виконавця про розшук майна автомобіля НОМЕР_1, який він фактично продав іншій особі, однак у МРЕВ ДАІ цей автомобіль не перереєстрований і значиться у його власності. Потреби у розшуку майна у державного виконавця, на думку скаржника, не було, оскільки він по мірі фінансових можливостей сплачує аліменти та погашає заборгованість.

Державний виконавець Франківського ВДВС Львівського МУЮ у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи судом.

Заслухавши доводи скаржника, вивчивши матеріали справи , суд приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

Судом встановлено , що на виконанні у Франківському відділі ДВС Львівського МУЮ перебуває виконавче провадження ВП № 41787813 з примусового виконання виконавчого листа № 2/466/141/13 ., виданого 30.07.2013 р. Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання сина .

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до вимог ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду не пізніше як на наступний день після закінчення строку, встановленого ч.2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

Згідно ст.. 40 ЗУ „Про виконавче провадження у разі відсутності відомостей про знаходження майна боржника , зокрема транспортного засобу, такий оголошується в розшук.

Оскільки станом на 01.12.2013 р. боржником ОСОБА_1 допущена заборгованість по аліментах в розмірі біля 27 тис. грн.. , 03.12.2013 р. державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника, а саме - автомобіля НОМЕР_1, власником якого за даними МРЕВ ДАІ боржник рахується.

Звернення стягнення на вказане майно відповідно до вимог ст.. 50 ЗУ „Про виконавче провадження не провадилось.

Боржник посилається на те, що вказане майно йому не належить і у випадку затримання цього автомобіля після винесення постанови про розшук у нового власника можуть бути неприємності.

Однак, на момент винесення постанови державним виконавцем вказаний автомобіль формально належав на праві власності ОСОБА_1 , новий власник за дорученням чи ОСОБА_1 не вживали жодних заходів для перереєстрації вказаного автомобіля на іншу особу.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем використані надані йому права у точній відповідності із законом, дії щодо розшуку майна боржника були здійснені на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження». Наведені скаржником доводи є такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст..ст. 383, 386, 387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції від 03.12.2014 р. про розшук майна - відмовити .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області.

Суддя: ОСОБА_4