Номер провадження: 22-ц/785/7568/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого Сватаненка В.І.

суддів Черевка П.М., Суворова В.О.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії Старшого державного виконавця Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИЛА:

19.12.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною скаргою, вимоги по якій у подальшому були уточненні, по якій просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 з прийняття до виконання виконавчих документів, а саме: виконавчого листа № 1522/29661/12, виданого 29.08.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про вселення ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1; виконавчого листа № 1522/29661/12, виданого 29.08.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення; визнати неправомірними і скасувати постанови винесені 08.09.2014 року старшим державним виконавцем Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 про відкриття виконавчих проваджень з виконання вищевказаних виконавчих листів; визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 щодо невинесення постанов про повернення виконавчих документів до суду, який його видав; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 21.01.2015 року під час примусового виконання виконавчого листа № 1522/29661/12, виданого 29.08.2014 року Приморським районним судом м. Одеси, а саме: порушення з боку державного виконавця Хорунжи В.Г. вимог ст. 125 Конституції України, ст. ст. 5, 6, 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 17 Закону України «Про державну службу»; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Другого Приморського ВДВС МУЮ ОСОБА_3Г 21.01.2015 року з виселення ОСОБА_2 з вказаної квартири.

Обґрунтовуючи доводи своєї скарги, заявник посилався на те, що 29.08.2014 року Приморським районним судом м. Одеси на підставі рішення від 08.08.2014 року були видані виконавчі листи № 1522/29661/12 про вселення ОСОБА_4 до вищезазначеної квартири та про виселення з неї ОСОБА_2, без надання іншого жилого приміщення. Постановами старшого державного виконавця Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 від 08.09.2014 року були відкриті провадження з виконання вищевказаних виконавчих листів, які, на думку скаржника, є неправомірними, оскільки рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2014 року набрало чинності лише 16.09.2014 року, тобто після спливу десяти днів з моменту ознайомлення представником скаржника зі змістом даного рішення. Також, заявник вважав, що державний виконавець не виконав приписів ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» - не повернув виконавчий лист до районного суду у звязку поданням ним апеляційної скарги та відкриттям апеляційного провадження за зазначене судове рішення.

ОСОБА_2 та його представник доводи викладені в скарзі підтримали у повному обсязі та просили скаргу задовольнити.

Представник Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення вищевказаної скарги, та вважає її безпідставною, оскільки Другим Приморським ВДВС ОМУЮ правомірно було прийнято до виконання виконавчі листи.

Представник третьої особи ОСОБА_4 зазначила, що вважає скаргу ОСОБА_2 необґрунтованою, оскільки ОСОБА_4 є добросовісним набувачем вищезазначеної квартири на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2014 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09.12.2014 року, у звязку з чим державний виконавець при виконанні вказаного рішення діяла в межах наданих їй повноважень з дотриманням вимог чинного законодавства.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.07.2015 року було відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні скарги на дії державного виконавця.

11.08.2015 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу районного суду, по якій просить ухвалу районного суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги, посилаючись на невідповідність висновків районного суду дійсним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

При розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції колегія суддів всесторонньо і повно перевірила законність і обґрунтованість ухвали на основі матеріалів справи, які досліджувались судом першої інстанції.

Судом встановлені наступні фактичні обставини у справі.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09.12.2014 року, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення та вселення було зобов'язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_4 в користуванні квартирою № 20 у будинку № 100 по вул. Базарній в м. Одесі, виселено відповідача з вказаної квартири та вселенно до неї ОСОБА_4

29.08.2014 року Приморським районним судом м. Одеси на підставі вищевказаного рішення суду були видані два виконавчі листи за № 1522/29661/12 про вселення ОСОБА_4 до вказаної квартири та про виселення з неї ОСОБА_2, без надання іншого жилого приміщення.

04.09.2014 року Другим Приморським ВДВС ОМУЮ були отримані для виконання вищевказані виконавчі листи.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Постановами старшого державного виконавця Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 від 08.09.2014 року, відповідно до ст. ст. 17, 19, 20, 25, 78 Закону України «Про виконавче провадження» були відкриті виконавчі провадження ВП №44660462 та ВП №44660816, з наданням ОСОБА_2 7-денного строку на самостійне виконання вимог виконавчих листів. Копії вказаних постанов були надіслані сторонам виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком районного про безпідставність доводів скаржника про те, що вказані постанови державного виконавця є неправомірними, оскільки рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2014 року набрало законної сили 16.09.2014 року, через те, що канцелярією суду 29.08.2014 року були видані виконавчі листи з виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.014 року, будь-яких скарг від скаржника на дії працівників канцелярії суду з приводу неправильності зазначення дати набрання чинності вказаним рішенням, а також даних про службове розслідування з цього приводу до суду не надавалось.

Таким чином, старший державний виконавець відділу при відкритті виконавчого провадження діяла в межах ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, 15.09.2014 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2014 року, у задоволенні якої було відмовлено ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.09.2014 року.

Постановами державного виконавця від 10.10.2014 року, 20.10.2014 року, 31.10.2014 року, 03.11.2014 року, 13.11.2014 року, 25.11.2014 року та 05.12.2014 року на підставі ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» було відкладено провадження виконавчих дій з виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з надходженням до суду апеляційної скарги представника ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2014 року оскільки державний виконавець не отримав ухвалу апеляційного суду Одеської області про відкриття апеляційного провадження.

18.12.2014 року до відділу надійшла ухвала апеляційного суду Одеської області від 09.12.2014 року, якою рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2014 року було залишено без змін.

До цього часу виконавчий лист щодо виселення ОСОБА_2 з вказаної квартири АДРЕСА_1 відділом правомірно не виконувався.

Враховуючи вищевикладене, у державного виконавця не було підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, 22.12.2014 року до відділу, представником ОСОБА_2, була подана ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2014 року, відповідно до якої в якості забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОМР про визнання договору оренди з викупом дійсним та визнання права власності, було заборонено будь-яким особам проводити дії щодо виселення ОСОБА_2 та інших мешканців з вищезазначеної квартири на час розгляду цієї цивільної справи.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що державним виконавцем були вчинені виконавчі дії щодо виконання лише виконавчого провадження ВП № 44660462 по виконанню виконавчого листа № 1522/29661/12 виданого 29.08.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про вселення ОСОБА_4 у вищевказану квартиру.

Згідно акту державного виконавця від 22.12.2014 року вбачається, що ОСОБА_4 було вселено до квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 були надані дублікати ключів від вищезазначеної квартири.

Постановою старшого державного виконавця Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 від 22.12.2014 року на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», було закінчено виконавче провадження ВП № 44660462.

23.12.2014 року державним виконавцем до Приморського районного суду м. Одеси була надіслана заява щодо роз'яснення ухвали суду від 19.12.2014 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2014 року було роз'яснено, що ухвала суду від 19.12.2014 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОМР про визнання договору оренди з викупом дійсним та визнання права власності, не може бути застосована як підстава для зупинення здійснення виконавчих дій з примусового виконання інших судових рішень.

26.12.2014 року до відділу надійшов лист Приморського районного суду м. Одеси, відповідно до якого судові рішення відповідно до ст. 124 Конституції України є обов'язковими до виконання на всій території України. Враховуючи норми чинного процесуального законодавства, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» - ухвала суду від 19.12.2014 року не може бути застосована як підстава для зупинення здійснення виконавчих дій з примусового виконання інших судових рішень

Таким чином, вищенаведеніі обставини спростовують доводи заявника про неправомірну бездіяльність державного виконавця щодо неповернення виконавчого документу до суду на підставі ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Після отримання ухвали суду від 24.12.2014 року та листа від 26.12.2014 року державним виконавцем були призначені виконавчі дії на 12.01.2015 року стосовно примусового виконання виконавчого провадження ВП № 44660816 по виконанню виконавчого листа, виданого 29.08.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про виселення ОСОБА_2 з зазначеної квартири, без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до акту державного виконавця від 12.01.2015 року ОСОБА_2 рішення суду виконано не було, оскільки ОСОБА_2 перешкоджав проведенню виконавчих дій, а саме ним були змінені замки від вхідних дверей, при цьому ключі від дверей ОСОБА_4 ним не передавались. У зв'язку з цим, проведення виконавчих дії були перенесено на 21.01.2015 року.

21.01.2015 року відповідно до акту державного виконавця рішення суду було виконано у повному обсязі, ОСОБА_2 було виселено з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення. Свої речі ОСОБА_2 забрав самостійно.

Постановою старшого державного виконавця Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 від 22.01.2015 року на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», було закінчено виконавче провадження ВП № 44660816.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть провадитися за присутності понятих. Присутність понятих обовязкова під час вчинення виконавчих дій, пов'язаних з примусовим входженням до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернене йому в натурі; до житлових будинків і квартир для забезпечення примусового виселення з них та вселення в них; до будинків, квартир та інших приміщень, в яких перебуває дитина, яка має бути передана іншим особам відповідно до рішення суду; під час проведення огляду, арешту, вилучення і передачі майна.

Дані вимоги Закону державним виконавцем були виконанні, оскільки при проведенні виконавчих дій державним виконавецм були залученні понятті ОСОБА_6 та ОСОБА_7, яким були роз'яснені їх права та обов'язки.

В акті державного виконавця від 21.01.2015 року ОСОБА_2 зауважень стосовно проведення виконавчих дій зазначено не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок районного суду про те, що державний виконавець діяв в межах та у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», тому доводи скарги ОСОБА_2 є необгрунтованими.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи ДВС і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Апеляційна скарга не містить доводів, які мають бути підставами для скасування ухвали суду.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного розгляду скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

21.10.2015 року м. Одеса