Справа № 699/965/15-ц
Номер провадження 2/699/528/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2015 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Кіхтенко Н.І.,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Сидорівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2015 позивач звернулась до суду з даним позовом, у якому просить ухвалити рішення та визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5173 га, що знаходиться на території Сидорівської сільради Корсунь-Шевченківського району, після смерті ОСОБА_3

Свій позов позивач мотивує тим, що 06.10.2014 померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі, на вказану земельну ділянку, яку ОСОБА_3 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, але не оформила своїх спадкових прав. ОСОБА_4, в свою чергу, успадкував земельну ділянку після смерті своєї матері ОСОБА_5, але також не оформив своїх спадкових прав.

ОСОБА_2 спадщину після смерті свої матері прийняла, але оформити свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку не може, оскільки в державному акті серії І-ЧР №034381 про право власності на вказану земельну ділянку наявні виправлення, які не допускаються, у звязку з чим державний нотаріус Богуславської районної державної нотаріальної контори 17.10.2015 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В позасудовому порядку спір вирішити неможливо, тому і подано до суду даний позов.

ОСОБА_2 у судове засідання зявилась, позов підтримала.

Представник Сидорівської сільради у судове засідання не зявився, за підписом сільського голови до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що дійсно 06.10.2014 померла ОСОБА_3, що вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 15.12.2015 державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області (а.с.62), внаслідок чого відкрилася спадщина, в т.ч. і на вказану земельну ділянку (ч.1 ст.1220 ЦК України).

ОСОБА_3 успадкувала вказану земельну ділянку після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 (а.с.26), але не оформила своїх спадкових прав. ОСОБА_4, померлий 03.08.2008 (а.с.24), в свою чергу, успадкував земельну ділянку після смерті своєї матері ОСОБА_5, померлої 17.12.2002 (а.с.12), але також не оформив своїх спадкових прав.

ОСОБА_2 спадщину після смерті свої матері прийняла, але оформити свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку не може, оскільки в державному акті серії І-ЧР №034381 про право власності на вказану земельну ділянку наявні виправлення, які не допускаються, у звязку з чим державний нотаріус Богуславської районної державної нотаріальної контори 17.10.2015 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.55).

Судом встановлено, що крім позивача після смерті спадкодавця ОСОБА_3 в нотконтору заяву на прийняття спадщини подала ОСОБА_6- дочка померлої, що підтверджується копією заяви ОСОБА_6 до нотконтори (а.с.7).

Інші дві дочки померлої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовились від належних їм часток спадкового майна, що підтверджується копіями їх заяв до нотконтори (а.с.8, 9).

17.10.2015 між ОСОБА_2А (позивач) та ОСОБА_6, від імені якої діяла ОСОБА_7, уклали договір про зміну розміру часток спадщини та договір про поділ спадщини, посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-2427 та копію якого додано до позовної заяви (а.с.18). Згідно умов вказаного договору сторони, крім іншого, домовились про те, що земельна ділянка, про визнання права власності на яку подано позов, перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину з урахуванням домовленостей за цим договором у власність ОСОБА_2 (позивачу).

Земельна ділянка, про визнання права власності на яку подано позов, належала померлій ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І - ЧР №034381, виданого на підставі рішення виконкому Сидорівської сільради №2 від 16.02.2002, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №529, копія якого додана до позовної заяви (а.с.43). Вказаний акт містить виправлення по батькові власника з «Лимонівна» на «Лімонівна». Вказані виправлення засвідчені підписом представника відділу земельних ресурсів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, скріпленим печаткою вказаного відділу.

Про належність ОСОБА_5 вказаної в позовній заяві земельної ділянки свідчить копія витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка станом на 23.10.2015 становила 96 878,58 грн. (а.с. 42).

Крім того, в інших документах, доданих до позовної заяви, матір ОСОБА_4 по батькові вказано «Лімонівна» (а.с.12-15, 17).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування це є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Земельний кодекс України регулює земельні правовідносини в Україні. Зокрема, ст.ст.125, 126 ЗК України в редакції, що діяла на момент видачі спадкодавцю державного акту на земельну ділянку, право власності на землю виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Згідно наданих суду документів, у документі, що підтверджує право власності спадкодавиці ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку - в державному акті серії І-ЧР №034381 про право власності - наявні виправлення, які не допускаються.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмеженьофіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, а це значить, що це дає право особі довести це право у судовому порядку.

Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 №325, зареєстрований у МЮ України 06.08.2009 р. за № 735/16751 Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, із змінами, внесеними згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №631 від 30.08.2010, який регламентував питання видачі державних актів, втратив чинність.

Тобто, зареєструвати земельну ділянку на померлу людину відповідно до нормативних актів неможливо, так само як і видати новий державний акт, а тому способом захисту прав позивача є лише звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

ОСОБА_3 (мати позивача) не залишила заповіт; крім позивача після смерті спадкодавця в нотконтору заяву на прийняття спадщини подала ОСОБА_6- дочка померлої (а.с.7); інші дві дочки померлої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовились від належних їм часток спадкового майна (а.с.8, 9); а між ОСОБА_2А (позивач) та ОСОБА_6, від імені якої діяла ОСОБА_7, було укладено договір, посвідчений нотаріально, згідно з яким земельна ділянка, про визнання права власності на яку подано позов, переходить на підставі свідоцтва про право на спадщину з урахуванням домовленостей за цим договором у власність ОСОБА_2 - позивачу (а.с.18).

Згідно довідки Богуславської районної державної нотаріальної контори №01-16/1789 від 16.12.2015 на імя позивачки 15.12.2015 за р №1-2893 видано свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади і майновий пай ( а.с. 62), які належали ОСОБА_5, померлій 17.12.2002, спадкоємцем якої за законом був її син ОСОБА_4, померлий 03.08.2008, який спадщину фактично прийняв ( згідно ст. 549 ЦК Української РСР), але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємцем якого за законом була дружина ОСОБА_3, яка померла 06.10.2014, яка спадщину фактично прийняла, але не оформила своїх спадкових прав ( а.с. 61).

Відповідно до ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Тобто, строки для звернення за свідоцтвом про право на спадщину не обмежені.

Таким чином, з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позивач свій позов довела, а тому суд задовольняє такий та визнає за позивачем право власності на вказану земельну ділянку, яка має цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адміністративних межах Сидорівської сільради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 06.10.2014, яку ОСОБА_3 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, але не оформила своїх спадкових прав. ОСОБА_4, в свою чергу, успадкував земельну ділянку після смерті своєї матері ОСОБА_5, але також не оформив своїх спадкових прав.

Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд враховує наступне.

Відповідно до розяснень, даних у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 « Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у даних спорах повинні бути органи місцевого самоврядування. У даному спорі таким є Сидорівська сільська рада.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач ОСОБА_2 при поданні позову до суду сплатила судовий збір, який становить 969 грн. 00 коп., але від стягнення даної суми з відповідача позивач відмовилася.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57 - 60, 212 -215, ч.1 ст. 294, ст.296 ЦПК України; ст.ст.1216, 1218, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1221, ч.2 ст.1223, ч.1 ст.1225, ст.1267, ч.1 ст. 1268, ч.ч. 1,2, 5 ст.1269, ст. 1298 ЦК України; ст.ст. 125, 126 ЗК України,

суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_2 до Сидорівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою, зареєстрованою та проживаючою ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, паспорт серії КН № 525725, виданий Лохвицьким РВ УМВС України в Полтавській області 02.12.1997, РНОКПП: НОМЕР_1, інші дані про особу суду не надані, в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3, померлої 06.10.2014 у с.Щербашенці Богуславського району Київської області, право власності на земельну ділянку загальним розміром 3,5173 га, кадастровий номер земельної ділянки :00:00:591, загальною вартістю 96 878,58 грн., яка успадкована померлою після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, але не оформила своїх спадкових прав. ОСОБА_4, в свою чергу, успадкував земельну ділянку після смерті своєї матері ОСОБА_5, але також не оформив своїх спадкових прав. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧР №034381, виданого на підставі рішення виконкому Сидорівської сільради № 2 від 16.02.2002, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №529, яка має цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адміністративних межах Сидорівської сільради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення, а відповідачем таким же чином та в ті ж строки, з часу одержання копії даного рішення.

Суддя ОСОБА_9sp; І.