АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1926/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 57 Зайончковська І. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМагди Л. Ф.
суддівСіренка Ю. В. , Трюхана Г. М.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача шляхом стягнення коштів, переданих компанії по адмініструванню покупок в групах та стягнення завданої моральної шкоди, вивчивши матеріали справи,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 24 березня 2015 р. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача шляхом стягнення коштів, переданих компанії по адмініструванню покупок в групах та стягнення завданої моральної шкоди.

В позові вказував, що 22 листопада 2014 р. він уклав із ТОВ «Авто Просто» договір про надання фінансової послуги з адмініструванням фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі № 711740.

Згідно ст. 1 вказаного договору, предметом договору є надання послуг учаснику фінансової групи, тобто позивачу по справі, фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників групи через систему «АвтоТак».

В додатку № 1 до договору поточна ціна автомобіля ZAZVida на день укладення договору складала 136 500 грн. і станом на 24 лютого 2015 р. позивач перерахував відповідачу 52 335 грн. 81 коп., плюс інші комісійні доходи.

Позивач вказував, що підписуючи вищевказаний договір на придбання товару (автомобіля), консультант не надала йому можливості ознайомитись з договором пояснивши що вона розповіла про всі істотні умови договору усно. Крім того його повідомили, що він обов'язково повинен оплатити винагороду працівникам ТОВ «Авто Просто» в сумі 4914 грн., вказану вимогу позивачем було виконано. Також позивача попередили, що він має сплачувати щомісячні внески.

Після оплати вищевказаної винагороди працівникам компанії, 10 грудня 2014 р., згідно квитанції № 5, позивач перерахував ТОВ «Авто Просто» 2 304 грн., 78 коп., як щомісячний платіж.

Згідно ст. ст. 5, 6 укладеного договору, клієнт одержує автомобіль відповідно до методів визнання права на отримання ним автомобіля, і таке визнання права ТОВ «Авто Просто» здійснює на власний розсуд, право на купівлю мають не всі учасники системи, а тільки ті, які зробили найбільшу кількість внесків, контракт не містить строків, або термінів отримання автомобіля, не передбачає будь-якої відповідальності товариства за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання учасником автомобіля, навіть у разі повної сплати його вартості.

Навпаки, контрактом передбачено, що у випадку відмови від контракту поверненню підлягають тільки періодичні платежі сплачені за договором (п. 12.1), але з вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі 2-х періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, п. 12 1.1 договору, і то тільки після того, як (група) розпадеться.

Позивач вважає, що все це говорить про те, що відповідач свідомо, враховуючи його вік, незадовільний стан здоров'я, навмисно вніс незрозумілі і не вигідні для нього реальні умови договору.

Умови контракту є несправедливими та непрозорими, внаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживачеві, компанія здійснює нечесну підприємницьку практику оскільки фонди групи з придбання автомобіля формуються виключно за рахунок внесків інших клієнтів системи, без залучення коштів товариства, а розподіл коштів фонду групи між клієнтами являє собою реалізацію діяльності пірамідальної схеми.

На думку позивача, умови договору, які вводять споживача в оману, є недобросовісними і містять ознаки пірамідальної схеми є недійсними. Згідно ч. 6 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», правочини здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними та в цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, на користь споживача підлягають стягненню сплачені за договором кошти згідно ст. 216 ЦК України.

Крім того згідно укладеного договору вартість автомобіля складала 136 500 грн., але згідно повідомлень товариства вбачається, що поточна ціна автомобіля станом на лютий місяць 2015 року вже становила 191 900 грн.

12 лютого 2015 р. позивач звернувся з заявою до ТОВ «Авто Просто» про дострокове розірвання договору і отримав відповідь про те, що договір між ними розірвано, але повертати сплачені платежі відповідач не бажає.

Крім матеріальних збитків позивачу були спричинені і моральні страждання. На даний час стан його здоров'я значно погіршився, він втратив спокій, підвищився тиск, потребує стаціонарного лікування. Крім того, позивач є інвалідом 3-ї групи та учасником ліквідації Чорнобильської аварії першої категорії. Внаслідок незаконних дій працівників товариства позивач втратив душевний спокій, багато часу тратив на відвідування юристів, звернення до суду. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 40 000 грн.

Тому позивач просив суд стягнути з ТОВ «Авто Просто» на його користь 52 335 грн. 81 коп. - сплачених відповідачу по договору № 711740 від 22 листопада 2014 р. про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, а також 40 000 грн. завданої моральної шкоди.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2015 р. позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить про його скасування, та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зокрема, вказує, що дана угода укладена з порушенням вимог законодавства, так як її умови є несправедливими. Вони порушили принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач, та при наданні послуги нав'язали такі умови її одержання, які ста¬влять споживача у нерівне становище з надавачем послуг.

Згідно з ч. ч. 1, 2, п. 7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець не повинен включати в договори умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Не¬справедливими є умови договору про надання продавцю права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продав¬ця (покупця).

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 6 ст. 19 цього Закону нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність, що вводить в оману споживача. Забороняються як пірамідальні схеми, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної практики є недійсними.

Також апелянт зазначав, що більшість положень угоди не містять чітких тверджень, що робить її не¬зрозумілою і складною для сприйняття. Умовами договору встановлені жорсткі обов'язки для споживача. ТОВ «Авто Просто» створило складну, багатоступінчату, двозначну, незрозумілу для споживача схему визначення одного лише права на отримання товару. В договорі навіть не зазначені строки та терміни отримання учасником автомобіля, також не передбачена відповідальність товариства за невиконання умов договору. Також є несправедливим умова, що при розірванні угоди ТОВ «Авто Просто» не виплачує вступний внесок та два чистих внески.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга повинна бути відхилена виходячи з наступного.

Судом в ході розгляду справи було встановлено, що між позивачем та ТОВ «Авто Просто» 22 листопада 2014 р. було укладено договір про надання фінансової послуги з адмініструванням фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі № 711740.

На виконання договору позивач сплатив відповідачу у грудні 2014 р. 40 тис. грн. внеску та періодичні платежі 2 304 грн. 78 коп. у січні та 2 609 грн. 20 коп. у лютому 2015 р.

Статтею 12 цього договору передбачені підстави розірвання договору.

П. 12.1, зокрема, передбачено, що учасник, який не отримав автомобіль, має право розірвати договір за власним бажанням, про що має повідомити Авто Просто у письмовій формі. У строк, встановлений законодавством, Авто Просто розглядає заяву учасника та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання . Поверненню підлягають тільки періодичні платежі, сплачені за договором, з урахуванням положень, викладених у цій статті.

Судом було встановлено, що позивач 12 лютого 2015 р. подав відповідачу письмову заяву про розірвання договору і 24 лютого відповідач повідомив його про прийняте рішення про розірвання договору із зазначенням які кошти йому будуть повернуті відповідно до умов договору.

Оскільки за договором, що був укладений між сторонами, у разі розірвання договору учаснику повертаються тільки періодичні платежі і у строк не пізніше двох років з дати отримання заяви про розірвання договору, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про стягнення з відповідача на його користь усіх сплачених ним за договором платежів.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до ч. ч. 1, 3, 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється, що нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність, що вводить в оману споживача, що забороняються як пірамідальні схеми, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів, а не за рахунок продажу або споживання продукції та що правочини, здійснені з використанням нечесної практики є недійсними, колегія суддів не може прийняти до уваги.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-40 цс 13 Законом України "Про захист прав споживачів" закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття "пірамідальної схеми" не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до "пірамідальної схеми".

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" дає підстави для висновку, що поняття "пірамідальна схема" у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації "пірамідальної схеми" необхідна наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як "пірамідальної", тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

У той самий час предметом Угоди сторін, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах "АвтоТак", є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля.

Відповідно до ст. 2 Угоди ТОВ "АВТО ПРОСТО" гарантує надання кожному учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених Угодою.

За таких обставин висновок суду про те, що діяльність ТОВ "АВТО ПРОСТО" за Угодою сторін є функціонуванням "пірамідальної схеми", суперечить змісту п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" у зв'язку з відсутністю головних ознак "пірамідальної схеми" - безтоварність та сплати компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки за схемою придбання товарів у групах придбавають товар усі учасники за рахунок об'єднання внесків кожного з них. Різниця між споживачами - учасниками схеми є тільки в часі одержання автомобіля кожним із них, за умови виконання своїх зобов'язань.

Крім того, для віднесення схеми до пірамідальної необхідно врахувати й інші норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, оскільки діяльність ТОВ "АВТО ПРОСТО" з адміністрування фінансових коштів підпадає під поняття "фінансова послуга".

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-ІV "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг" (введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" та доповнено п. 111, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

Як убачається з наведеного, законодавець розрізняє ознаки, що застосовуються до поняття "пірамідальна схема" та "придбання товарів у групах". Якщо перше є порушенням законодавства, то друге, за умови отримання відповідного дозволу та дотримання всіх встановлених вимог, є легітимною підприємницькою діяльністю.

Такий висновок ґрунтується на головній ознаці відсутності "пірамідальної схеми" згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" - це товарність схеми, тобто передбачення надання споживачу товару в обмін на внесені ним кошти.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно із вимогами ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з наведеного колегія суддів не знаходить підстав для скасування законного і обґрунтованого рішення суду. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити, заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача шляхом стягнення коштів, переданих компанії по адмініструванню покупок в групах та стягнення завданої моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :