КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/456/15-ц
Номер провадження 2/319/383/2015
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 березня 2015 року смт Куйбишеве

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Скляр С.Ю., отримавши позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ КБ ПриватБанк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, унаслідок чого станом на 31 січня 2015 року утворилася кредитна заборгованість в розмірі 26848 грн. 13 коп., де 15782 грн. 89 коп. сума заборгованості за кредитом, 8560 грн. 57 коп. сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, 750 грн. 00 коп. сума заборгованості за комісіями за користування кредитом та пенею, а також 500 грн. штраф (фіксована частина) і 1254 грн. 67 коп. штраф (процентна складова). Позивач прохає стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину (п.п.3,5-6 ч.2 ст.119 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вже на стадії предявлення позову позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо несення тягаря доказування і довести при предявленні позову певне коло фактів, що мають процесуальне значення. Мається на увазі доведення фактів наявності передумов права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Цивільний процесуальний закон не вимагає від позивача правового обґрунтування позову, тобто посилання на норму права, яка регулює спірні правовідносини. Однак, позивач у будь-якому випадку повинен зазначити те право, захисту якого він вимагає, вважаючи його порушеним, невизнаним чи оспорюваним відповідачем.

Так, згідно із розясненнями, що містяться у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 Про судове рішення у цивільній справі у рішенні щодо грошових зобовязань має бути висновок суду про розмір грошових сум та детальний порядок його обчислення за кожною з вимог (стягнення процентів, пені тощо).

Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості за комісією за користування кредитом та пенею, однак доданий розрахунок цієї суми є загальним для комісії та пені (суми комісії та пені в розрахунку зазначені в загальній колонці). Разом з цим, комісія та пеня є різними поняттями, рівно як й підстави для їх обрахування. Зазначене свідчить про те, що заявлені банком вимоги в цій частині є неконкретними. До того ж, вказана обставина створюватиме для суду ускладнення під час перевірки розрахунку заборгованості окремо за комісіями та окремо за пенею.

За таких обставин, суд пропонує позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме, уточнити обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в частині стягнення заборгованості за комісіями та окремо в частині стягнення пені; зазначити докази, що підтверджують ці обставини, зокрема, надати окремі розрахунки заборгованості за комісіями та за пенею; за необхідності уточнити позовні вимоги.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - залишити без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви надати позивачу строк в межах пяти днів з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.Ю.Скляр