Справа № 1527/2-1163/11
РІШЕННЯ

іменем України

23 квітня 2015 року Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко А.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в місті Одеси

справу за позовом

ОСОБА_2 до ВАТ «ОДБК», Виконавчого комітету Одеської міської Ради за участі третьої особи на боці позивача ОСОБА_4 «Про визнання договору про співпрацю по інвестуванню будівництва дійсним, про визнання додаткової угоди дійсною та визнання права приватної власності на квартиру»

Установив:

11 листопада 2010 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ВАТ "Одеський домобудівельний комбінат", Дочірнього підприємства "Жилбуд", третя особа ОСОБА_4, про визнання договору про співпрацю по інвестуванню будівництва дійсним, про визнання додаткової угоди дійсною та визнання права приватної власності на квартиру. Пізніше Дочірнє підприємство «Жидбуд» було виключено з числа відповідачів, оскільки стало відомо, що підприємство визнано банкрутом, та його було вилучено з Єдиного державного реєстру, проте, були залучені в якості співвідповідачів залучити Виконавчий комітет Одеської міської ради. Також позивачем позовні вимоги були уточнені: позивач просить суд визнати недійсним розпорядження керівництва ВАТ «ОДБК» 2007 року, згідно якого квартира АДРЕСА_1 передана Виконавчому комітету Одеської міської Ради, визнати недійсним акт прийомки-передачі квартири АДРЕСА_1, укладений між ВАТ «ОДБК», з одного боку, та Управлінням капітального будівництва Одеської міської Ради, з іншого боку, визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Свій позов позивач мотивувала тим, що 23 грудня 2005 р. між ОСОБА_5 - директором ДП «Жилбуд» ВАТ «ОДБК», що діяв на підставі статуту, - з одного боку, і ОСОБА_4, - з іншого боку, був укладений договір про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків. Предметом вищезгаданого договору було інвестування і здійснення будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до укладеного договору ОСОБА_4 зобов'язувався здійснити інвестування будівництва 3-кімнатної квартири №17 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 на оговорену договором грошову суму. Підприємство-відповідач зобов'язувалося виконати будівельно-монтажні роботи в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2. Після введення зазначеного житлового будинку в експлуатацію передати у власність трикімнатну квартиру №17, загальною площею 86,53 м. кв., розміщену на 5 поверсі в першій парадній в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Також 4 серпня 2006 р. між ОСОБА_5 - директором ДП «Жилбуд» ВАТ «ОДБК», що діяв на підставі статуту, - з одного боку, ОСОБА_4, - з іншого боку,

ОСОБА_2, - з третьої сторони була укладена Додаткова Угода до Договору від 23.12.2005 року, відповідно до якого, ОСОБА_4 передає, а ОСОБА_2 приймаю всі права і обов'язки за договором про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків. Грошові кошти, що поступили від ОСОБА_4 згідно договору зараховуються як інвестиції будівництва трикімнатної квартири №17 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2, що поступили від ОСОБА_2

В теперішній час ОСОБА_2 повністю виконала умови договору, здійснив повне інвестування вищезазначеної квартири на загальну суму 185385 гривень.

Представник позивача ОСОБА_3. в судове засіданні не з'явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, просив слухати справи без особистої участі.

Представник відповідача Відкритого акціонерного товариства «Одеський домобудівельний комбінат» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах цивільної справи. Про причини неявки відповідач не сповістив.

Представник відповідача Виконавчого комітету Одеської міської Ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах цивільної справи. Про причини неявки відповідач не сповістив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, вивчивши надані докази, суд вважає, що позов ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Одеський домобудівельний комбінат», Виконавчого комітету Одеської міської Ради за участі третьої особи на боці позивача ОСОБА_4 «Про визнання договору про співпрацю по інвестуванню будівництва дійсним, про визнання додаткової угоди дійсною та визнання права приватної власності на квартиру» є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

18 червня 2004 року між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та ВАТ "Одеський домобудівельний комбінат" був укладений інвестиційно-підрядний договір, відповідно до якого сторони домовилися про співробітництво по будівництву та інвестуванню десятиповерхового п'ятисекційного житлового будинку №10 (буд) загальною площею квартир 13588,21 кв. м в мкр. Ш-4-1 ж/м Котовського у місті Одесі. Відповідно пункту 5.2.2 зазначеного договору ВАТ "Одеський домобудівельний комбінат" забезпечує залучення інвестицій в об'ємі 80% від вартості та загальної площі квартир об'єкту, відповідно до протоколу розподілення загальної площі квартир об'єкту та направляє їх на виконання будівельно-монтажних робіт, але не пізніше строку закінчення будівництва об'єкту.

9 листопада 2004 року Головою правління ВАТ «ОДБК» Македонським П.Г. було видана довіреність строком на три роки, згідно якої директору дочірнього підприємства «Жилбуд» ВАТ «ОДБК» ОСОБА_5. надавалося право укладати договори інвестування на квартири, у тому числі на квартиру АДРЕСА_2, з третіми особами.

23 грудня 2005 р. між ОСОБА_5 - директором ДП «Жилбуд» ВАТ «ОДБК», що діяв на підставі статуту, - з одного боку, і ОСОБА_4, - з іншого боку, був укладений договір про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків. Відповідно до укладеного договору ОСОБА_4 зобов'язувався здійснити інвестування будівництва квартири АДРЕСА_2 на оговорену договором грошову суму. Всі зобов'язання ОСОБА_4 виконанні, що підтверджується відповідною квитанцією.

4 серпня 2006 р. між ОСОБА_5 - директором ДП «Жилбуд» ВАТ «ОДБК», що діяв на підставі статуту, - з одної сторони, ОСОБА_4, - з другої

сторони, ОСОБА_2 - з третьої сторони, була укладена Додаткова Угода до Договору від 23.12.2005 року, відповідно до якої, ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_2 прийняла всі права і обов'язки за договором про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків. Грошові кошти, що поступили від ОСОБА_4 згідно договору зараховуються як інвестиції будівництва квартири АДРЕСА_2, які поступили від ОСОБА_2

19.05.2006 року між ВАТ «ОДБК» та ДП „Жилбуд" було укладено Акт (часткового взаєморозрахунку) за надані будівельні матеріали, відповідно до якого, ВАТ визнало заборгованість перед ДП „Жилбуд" у розмірі 16459146,00 грн. - сума заборгованості складається з накладних витрат, виконаних робіт та вартості поставленого залізобетону та в рахунок заборгованості ВАТ передало, а ДП „Жилбуд" прийняло право по укладанню договорів інвестування з третіми особами на квартири, у тому числі на квартиру АДРЕСА_2.

У жовтні 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Одеський домобудівельний комбінат» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства «Комерційно-консалтингове агентство «РЕМЕДІУМ» про визнання недійсними договору поставки паль від 28.03.2005 року та акту (часткового взаєморозрахунку) за надані будівельні матеріали від 19.05.2006 року, укладених між позивачем та Дочірнім підприємством «Жилбуд».

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.11.2008 року по справі № 4/164-08-4331 задоволено: договір поставки паль від 28.03.2005 року, та акт (часткового взаєморозрахунку) за надані будівельні матеріали від 19.05.2006 року, які були укладені між ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» та Дочірнім підприємством «Жилбуд» визнані недійсними.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.04.2014 року рішення господарського суду Одеської області від 21.11.2008 року скасовано та постановлено нове рішення про відмову в позові.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.07.2014 року постанову суду апеляційної інстанції від 10.04.2014 залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.09.2014 року відмовлено ВАТ "Одеський домобудівельний комбінат" у допуску справи №4/164-08-4331 до провадження Верховного Суду України.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню та є обов'язковими для сторін обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так не підлягає доказуванню той факт, що ОСОБА_5 мав право укладати угоди з інвесторами.

Також в матеріалах справи знаходиться листом директора ВАТ «ОДБК» від 2007 р. начальнику управління капітального будівництва Одеської міської ради, де йдеться мова про те, що «для погашення заборгованості ВАТ «ОДБК» передає квартири за адресою АДРЕСА_2».

Проте, керівництво ВАТ «ОДБК» не мало право розпорядження зазначеною квартирою, оскільки договір між ОСОБА_4 та ДП «Жилбуд» укладений раніше, а саме в 2005 році, ніж видане розпорядження керівництва ВАТ «ОДБК» за 2007 рік.

Доказом обізнаності керівництва ВАТ «ОДБК» щодо укладання договору між ДП «Жилбуд» та ОСОБА_4 є підписаний 19.05.2006 року між ВАТ «ОДБК» та ДП „Жилбуд" Актом (часткового взаєморозрахунку) за надані будівельні матеріали, а залучені в якості інвестиції кошти за спірну квартиру ДП «Жилбуд» були придбані будівельні матеріали, які були отриманні ВАТ «ОДБК» безпосередньо на будівельному майданчику спірного об'єкту, що підтверджується первісною фінансово-бухгалтерською документацією, що міститься в матеріалах справи.

Також в матеріалах справи містяться копії протоколів розподілення загальної житлової площі квартир за квітень 2005 рік, а також за 2010 рік, що були укладені між Управлінням капітального будівництва та ВАТ «ОДБК». Відповідно них спірна квартира не була розподілена Управлінню капітального будівництва або безоплатно передана в комунальну власність територіальної громади м. Одеси.

Наданими до суду копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру підтверджується, що ОСОБА_2 у повному обсязі виконала умови укладеного договору.

Незважаючи на це, ВАТ «ОДБК» відмовився передати ОСОБА_2 у власність спірну квартиру чим унеможливив виконання договору за яким інвестор - ОСОБА_2 повинна була прийняти у власність та використовувати в якості відшкодування за вкладені інвестиції квартиру як місця для мешкання.

Розпорядженням Суворовської районної адміністрації від 18.01.2012 року «Про встановлення нумерації завершеному будівництвом десятиповерховому п'ятисекційному житловому будинку АДРЕСА_2 завершеному будівництвом десятиповерховому п'ятисекційному житловому будинку АДРЕСА_2 було надано нумерацію - АДРЕСА_1.

Також відповідно до Сертифікату серія ОД №0 від 21.12.2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта: будівництво 10-ти поверхового 5-ти секційного житлового будинку АДРЕСА_1

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

Частиною 1 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд вважає, що відповідно до вимог, встановлених ст. 331 ЦК України позов ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства "Одеський домобудівельний комбінат", Виконавчого комітету Одеської міської ради за участі третьої особи на боці відповідача ОСОБА_4, є обґрунтованим та базується на нормах ЦК України і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 202 Цивільного кодексу України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочин, зокрема договір, є однією з найпоширеніших підстав виникнення, зміни та припинення цивільних правовідносин у системі юридичних фактів.

Частиною 1 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства.

Частиною 3 ст. 9 Закону України "Про інвестиційну діяльність" визначено, що інвестування та фінансування однієї квартири в об'єкті будівництва кількома інвесторами можливе виключно за умовами укладення між ними договору в письмовій формі, в якому визначається частка кожного інвестора та порядок внесення ним відповідної інвестиції. Таких договорів між ОСОБА_2 та жодним з відповідачів укладено не було.

Відповідно частини 2 статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, на підставі викладеного, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 повинні бути задоволени у повному обсязі,а саме, повинно бути визнано недійсним розпорядження керівництва ВАТ «ОДБК» 2007 року, згідно якого квартира АДРЕСА_1 передана Виконавчому комітету Одеської міської Ради;недійсним розпорядження керівництва ВАТ «ОДБК» 2007 року, згідно якого квартира АДРЕСА_1 передана Виконавчому комітету Одеської міської Ради;недійсним акт прийомки-передачі квартири АДРЕСА_1, укладений між ВАТ «ОДБК», з одного боку, та Управлінням капітального будівництва Одеської міської Ради, з іншого боку;визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,ч. 2 ст. 11 ЦК України,ч.2 статті 203 ,ч. 1 статті 331 ЦК України,ч. 3 ст. 9 Закону України "Про інвестиційну діяльність" ,суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Одеський домобудівельний комбінат», Виконавчого комітету Одеської міської Ради, за участі третьої особи на боці позивача ОСОБА_4 про визнання договору про співпрацю по інвестуванню будівництва дійсним, про визнання додаткової угоди дійсною та визнання права приватної власності на квартиру - задовольнити .

Визнати недійсним розпорядження керівництва ВАТ «ОДБК» 2007 року, згідно якого квартира АДРЕСА_1 передана Виконавчому комітету Одеської міської Ради.

Визнати недійсним акт прийомки-передачі квартири АДРЕСА_1, укладений між ВАТ «ОДБК», з одного боку, та Управлінням капітального будівництва Одеської міської Ради, з іншого боку;

визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Одеської області через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня оголошення рішення.

Суддя-