КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
__________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5566/15-ц
Провадження № 2/520/3230/15
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Петренка В.С.
при секретарі - Мельничуковській К.В., Зозулянському Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3, в якому просила виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 та вселити позивачку у зазначену квартиру.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 посилається на те, що 03.04.2015 вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємець померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, видане державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Пінігіною Т.М.
Спадщина, на яку видане вищевказане свідоцтво, складається з трикімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 61,3 кв.м.
Позивачка вказує, що ОСОБА_4 була її племінницею. Після її смерті до ОСОБА_2 з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю та зміну черговості отримання права на спадкування звернувся ОСОБА_3, який ще при житті ОСОБА_4 оселився в квартирі АДРЕСА_1.
Справа №520/4444/14-ц розглядалася Київським районним судом м. Одеси і рішенням цього суду від 24.10.2014 року позов ОСОБА_6 був задоволений. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11.12.2014 року апеляційна скарга ОСОБА_2 була задоволена, рішення Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2014 р. скасовано, ОСОБА_3 в позовних вимогах відмовлено.
Позивачка зазначає, що відповідач по теперішній час продовжує незаконно мешкати в квартирі АДРЕСА_1.
Після отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_2 телефонувала ОСОБА_3 для того, щоб він звільнив квартиру, але він не відповідає на дзвінки. Позивачка не може потрапити до квартири, що належить їй на праві власності, оскільки у неї відсутні ключі, вхідні двері ОСОБА_3 не відкриває.
ОСОБА_2 також вказує, що реєстрація місця проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 була скасована відповідно п.7.1 p.VII наказу МВС України від 22.11.2012р. №1077р.
Викладені обставини зумовили звернення ОСОБА_2 до суду із відповідним позовом.
У судове засідання представник позивачки не з'явилася, подала до канцелярії суду заяви, в яких наполягала на задоволенні позовних вимог, справу просила розглянути за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 53, 55).
Відповідач ОСОБА_3 про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, а також шляхом публікації оголошення в газеті в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України (а.с. 57, 58), однак у судове засідання повторно не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивачки Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні 03.04.2015 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємець померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, видане державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Пінігіною Т.М. за реєстровим №6-541 (а.с. 8).
Спадщина, на яку видане вищевказане свідоцтво, складається з трикімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 61,3 кв.м.
Право власності позивачки ОСОБА_2 на спірну квартиру зареєстроване 03.04.2015 року, про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9).
Судом також встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_4 до ОСОБА_2 з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю та зміну черговості отримання права на спадкування звернувся ОСОБА_3, який ще при житті ОСОБА_4 оселився в квартирі АДРЕСА_1.
Справа розглядалася Київським районним судом м. Одеси і рішенням цього суду від 24.10.2014 року позов ОСОБА_6 був задоволений. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11.12.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2014 р. скасовано, ОСОБА_3 в позовних вимогах відмовлено (а.с. 10-12).
По теперішній час відповідач продовжує мешкати в квартирі АДРЕСА_1, не допускає у квартиру її власника ОСОБА_2
09.04.2015 року ОСОБА_2 надіслала ОСОБА_3 листа з вимогою негайного виселення зі спірної квартири, проте жодної відповіді на нього не одержала (а.с. 15-16).
Зі змісту листа Головного управління ДМС України в Одеській області від 12.05.2014 року та довідки Відділу адресно-довідкової роботи вбачається, що реєстрація місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 була скасована відповідно п.7.1 p.VII наказу МВС України від 22.11.2012р. №1077р. (а.с. 14, 26)
Апеляційний суд Одеської області в своєму рішенні від 11.12.2014 року дійшов висновку, що ОСОБА_3 не надав доказів проживання однією сім'єю з ОСОБА_4
Таким чином, відповідач ОСОБА_3 не є членом сім'ї ні померлого спадкодавця, ні нового власника квартири ОСОБА_2
Відповідно до Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", усунення перешкод у здійсненні права користування зокрема жилим приміщенням залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно норм житлового та цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.
Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності являється непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. (ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК).
Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб (ч. 1 ст. 383 ЦК).
Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що ОСОБА_3 мешкає у спірній квартирі без будь-яких правових підстав та протиправно не допускає в неї власника квартири ОСОБА_2
Підсумовуючи вищенаведене, позовні вимоги щодо виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1, а також щодо вселення позивачки ОСОБА_2 у спірну квартиру підлягають задоволенню із зазначенням, що виселення ОСОБА_3 має здійснюватися без надання іншого житлового приміщення, оскільки підстав для надання іншого житлового приміщення, що передбачені нормами ЖК України, у спірних правовідносинах судом не встановлено.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачкою не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.
Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення - задовольнити.
Виселити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1) з квартири під АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення.
Вселити ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) у квартиру під АДРЕСА_1.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя Петренко В. С.