Справа №333/8612/14-ц
провадження №2/333/226/15
10 серпня 2015 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Стоматова Е.Г. при секретарі Кабановій К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, фізична особа-підприємець ОСОБА_5, Центр № 3 надання послуг, пов»язаних з використанням автотранспортних засобів м.Запоріжжя УДАЇ ГУМВС України в Запорізькій області, про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на автомобіль, та поновлення попереднього обліку транспортного засобу, -
ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду з вимогою про визнання недійсною довіреності, виданої від її імені на імя ОСОБА_3 посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровану за № 418 від 22.07.2014 року з моменту вчинення та її анулювання у Єдиному реєстрі довіреностей, визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки Toyota RAV-4, легковий універсал, чорного кольору, обєм двигуна 2000, номер кузова НОМЕР_1, 2006 року випуску, укладеного від імені позивачки ОСОБА_3 з ОСОБА_2, засвідченого довідкою-рахунком серії ВІА № 623073 від 23.07.2014 року, виданої Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, скасування державної реєстрації права власності на зазначений автомобіль за ОСОБА_2, та поновлення обліку транспортного засобу за нею. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є власником автомобілю та не доручала діяти в своїх інтересах ОСОБА_3 щодо його відчуження, не надавала та не підписувала довіреності на імя ОСОБА_3 на продаж належного їй автомобілю, сама особисто не укладала спірний договір купівлі-продажу, грошові кошти від продажу автомобілю не від кого не отримувала. За таких обставин, вважає, що даний правочин суперечить закону і порушує норми Цивільного кодексу України.
В судове засідання позивач не з»явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від представника позивача надійшла заява про здійснення розгляду справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач-1 ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась. Про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила.
Відповідач-2 ОСОБА_3. в судове засідання не зявився. Про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась. Про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що 22.07.2014 року особа, яка діяла від імені позивачки ОСОБА_1 надала їй посвідку на постійне проживання для іноземців та осіб без громадянства серії ЗП № 009536, виданої ВГІРФО УМВС України в Запорізькій області 27.11.2002 року, за якою було встановлено її особу, після чого нотаріус надала та посвідчила довіреністьвід імені ОСОБА_1 на імя ОСОБА_3,зареєстровану за №418. Про те, що посвідка є підробленою вона не знала і знати не могла, оскільки не мала можливості і повноважень здійснити її перевірку. Просила суд здійснювати судовий розгляд за її відсутності.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет споруФізична особа підприємець ОСОБА_5 (ІПН № НОМЕР_2) в судове засідання не зявилась. Про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що 23.07.2014 рокуза довідкою-рахунком серії ВІА № 623073 нею було оформлено угоду купівлі продажу автомобілю Toyota RAV-4, легковий універсал, чорного кольору, обєм двигуна 2000, номер кузова НОМЕР_1, 2006 року випуску, від імені власника автомобілю за довіреністю № 418 від 22.07.2014 року, посвідченою приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, діяв громадянин ОСОБА_3, покупцем зазначеного автомобілю була громадянка ОСОБА_2. Власник автомобілю ОСОБА_1 під час угоди присутня не була. Щодо задоволення позовних вимог позивача не заперечувала.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Центр №3 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів міста Запоріжжя УДАІ ГУМВС України в Запорізькій областів судове засідання не зявилась про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, надано суду письмові пояснення, в яких зазначено, що згідно оперативної бази даних АІПС «Автомобіль» УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області автомобільToyota RAV-4, державний номер НОМЕР_3, 2006 року випуску, кузов JTMBH31V606011207, був зареєстрований за громадянкою ОСОБА_1 23.07.2014 року автомобіль перереєстровано за довідкою-рахунком серії ВІА № 623073 від 23.07.2014 року виданою ФОП «ОСОБА_5В.» за громадянкою ОСОБА_2
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали цивільної справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, на підставі договору купівлі продажу № 69А/06 від 08.02.2006 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6, ЛТД» м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, 35, придбала у власність автомобіль Toyota RAV-4, легковий універсал, чорного кольору, обєм двигуна 2000, номер кузова НОМЕР_1, 2006 року випуску (далі Автомобіль).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АРС № 055844, виданого Запорізьким ВРЕР № 2 УДАІ УМВС України в Запорізькій області, право власності на зазначений Автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_1 13.12.2007 року з державним реєстраційним номером АР 8880 ВВ.
20.08.2009 року довіреністю № 2075, ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_7 та її чоловіка ОСОБА_8 управляти та розпоряджатися належним їй Автомобілем.
09.07.2014 року ОСОБА_1 стало відомо, що під час знаходження Автомобіля у користуванні ОСОБА_8, ним заволоділи невстановлені особи.
У цей же день 09.07.2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського РВ ЗМУ з заявою про вчинене кримінальне правопорушення за фактом заволодіння Автомобілем.
Згідно довідки Центру №1 ОСОБА_9 України в Запорізькій області від 23.07.2014 року Автомобіль перереєстровано за довідкою-рахунком серії ВІА № 623073 від 23.07.2014 року виданою ФОП «ОСОБА_5Ф.» з ОСОБА_1 за громадянкою ОСОБА_2
Тобто, перереєстрація Автомобілю відбулась під час розслідування кримінального провадження за заявою ОСОБА_1 за фактом заволодіння Автомобілем.
Відповідно до відомостей, наданих ФОП ОСОБА_5, під час укладання купівлі-продажу Автомобіля за довідкою-рахунком, від імені ОСОБА_1 діяв ОСОБА_3 на підставі довіреності від 22.07.2014 року № 418, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_4.
Згідно довіреності від 22.07.2014 року, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_4 та зареєстрованої за № 418, особу власника Автомобілю ОСОБА_1 було встановлено за посвідкою на постійне проживання для іноземців та осіб без громадянства серії ЗП № 009536, виданої ВГІРФО УМВС України в Запорізькій області 27.11.2002 року.
ОСОБА_1 є громадянкою України, та її особу встановлено паспортом громадянки України серії СА № 268014, виданим Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 12.09.1996 року.
Таким чином, діючі на підставі вищезазначеної підробленої довіреності ОСОБА_3 зняв належний позивачці Автомобіль з обліку в органах ДАІ та продав його ОСОБА_10, що підтверджується довідкою-рахунком серії ВІА № 623073 від 23.07.2014 року виданою ФОП ОСОБА_5 На підставі вказаної довідки-рахунку ОСОБА_10 зареєструвала за собою право власності на вищезазначений Автомобіль, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію цього транспортного засобу серії СХХ № 160100 від 23.07.2014 року з державним реєстраційним номером АР 10-90 СР.
01.08.2014 року органом досудового розслідування було встановлено місцезнаходження належного позивачці Автомобілю, та 04.08.2014 року вона отримала Автомобіль від слідчого на відповідальне зберігання, тому питання щодо витребування майна з чужого незаконного володіння не ставиться, але позивачка не має можливості розпоряджатись та користуватись Автомобілем у звязку з перереєстрацією права власності на іншу особу.
У відповідності до частини 1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ст. 317, 319 ЦПК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦПК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Частиною 3 цієї статті встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Згідно ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 218 ЦК України визначено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.
Згідно ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.
В силу статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладено у будь - якій формі, передбаченій для укладення угод, якщо законом не встановлена певна форма. Договір у письмовій формі може бути укладено шляхом складання документу підписаного сторонами або їх представникам.
Відповідно до ст. 206 ЦК України та ч.2 ст. 207 ЦК України правочини, які потребують державної реєстрації, у тому числі відносно транспортних засобів, вчиняються у письмовій формі та обов'язково підписуються його сторонами, або їх вповноваженими в встановленому законом порядку представниками.
Згідно ст. 237 , 244 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства, зокрема може здійснюватись за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ,що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність між фізичними особами на вчинення правочинів, які потребують державної реєстрації, посвідчується нотаріально.
Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», суд встановивши, що спірний договір, який за формою і змістом відповідає вимогам закону, але підтверджено, що одна зі сторін його не підписувала, визнає цей договір недійсним за нормами ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України ( підписання договору особою, яка не має на це повноваження та відсутність волевиявлення .).
Оскільки довіреність № 418 від 22.07.2014р. не була підписана позивачкою, тому не є такою, що відповідає її волевиявленню та не є такою, що вчинена у формі, встановленій законом тож позовна вимога про визнання зазначеної довіреності недійсною з моменту її вчинення та анулювання її у Єдиному реєстрі довіреностей, підлягає до задоволення судом.
Оскільки, договір купівлі-продажу Автомобілю вчинено за довіреністю, яка не відповідає нормам Цивільного кодексу України, та яка підлягає скасуванню то не дотримана встановлена законом форма договору та відсутнє волевиявлення власника (повноважного представника) на відчуження майна, тож цей договір є недійсним.
За таких обставин підлягає задоволенню позовна вимога щодо проведення реституції, та відновлення попередньої реєстрації власника Автомобіля. Враховуючи, що позивачка за цим договором не отримувала грошові кошти, то на неї не може бути покладений обов'язок по їх поверненню.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення права, за такого підлягає задоволенню і вимога про скасування реєстрації права власності на Автомобіль за Відповідачем 1 та поновлення обліку реєстрації права власності за Позивачкою.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу Автомобіля, скасування державної реєстрації права власності на Автомобіль, та поновлення попереднього обліку Автомобілю.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 16, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, Фізична особа підприємець ОСОБА_5, Центр №3 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів м. Запоріжжя УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, скасування державної реєстрації права власності на Автомобіль, та поновлення попереднього обліку автомобілю, - задовольнити.
Визнати недійсною довіреність від 22.07.2014 року, видану від імені ОСОБА_1 на імя ОСОБА_3, посвідчену Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровану в реєстрі за № 418 з моменту її вчинення та анулювати її у Єдиному реєстрі довіреностей.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобілю Toyota RAV-4, легковий універсал, чорного кольору, обєм двигуна 2000, номер кузова НОМЕР_1, 2006 року випуску, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 23.07.2014 року за довідкою-рахунком серії ВІА № 623073,виданою Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5.
Визнати недійсним Свідоцтво серії СХХ № 160100 від 23.07.2014 року, видане Центром № 1 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області про реєстрацію транспортного засобу Toyota RAV-4, легковий універсал, чорного кольору, обєм двигуна 2000, номер кузова НОМЕР_1, 2006 року випуску на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1.
Поновити реєстрацію транспортного засобу автомобілю маркиToyota RAV-4, легковий універсал, чорного кольору, обєм двигуна 2000, номер кузова НОМЕР_1, 2006 року випуску за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН № НОМЕР_4, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2, паспорт СА № 268014 виданий Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 12.09.1996 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Е.Г.Стоматов