Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Орлов І,В.
Справа № 417/92/15-ц
Провадження № 22ц/782/731/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі

головуючого Орлова І.В.,

суддів: Стахової Н.В., Авалян Н.М.,

за участю секретаря: Коротенка С.В.,

прокурора: Постельга І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу виконувача обовязки прокурора Луганської області в інтересах держави на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 26 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а :

22 січня 2015 року ОСОБА_2 (далі позивачка) звернулася до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (далі відповідачі) з позовом в якому на підставі частини 2 статті 220 ЦК України просила: визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений 25 вересня 2014 року між нею та відповідачами; визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з прилеглими до нього надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: смт. Марківка Марківського району Луганської області вулиця Котовського будинок 50; визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,1892 гектара, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства, належну ОСОБА_5 згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 022723, виданого Марківською селищною радою 29 квітня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 677.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 26 лютого 2015 року провадження у справі закрито на підставі частини 5 статті 175, пункту 4 частини 1 статті 205 ЦПК України.

Вказаною ухвалою суд визнав укладену між сторонами мирову угоду відповідно до якої за ОСОБА_6 визнано право власності: на житловий будинок з прилеглими до нього будівлями та спорудами, розташований за адресою: смт. Марківка Марківського району Луганської області вулиця Котовського будинок 50; право власності на земельну ділянку площею 0,1892 гектара, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Марківської селищної ради в межах згідно з планом до державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 022723, виданого 29 квітня 2002 року на підставі рішення 1 сесії 24 скликання Марківської селищної ради від 11.04.2002 року.

Ухвалу суду від 26 лютого 2015 року сторони не оскаржували, вона набрала законної сили.

В апеляційній скарзі виконувач обовязки прокурора Луганської області в інтересах держави (далі прокурор або апелянт), посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив: ухвалу від 26 лютого 2015 року скасувати, повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи доведено, що 06 червня 2005 року помер громадянин ОСОБА_5. Даний факт підтверджується фотокопією Свідоцтва про смерть, виданого 09 червня 2005 року (а. с. 10 зворот).

11 квітня 2014 року померла громадянка ОСОБА_7, що підтверджується даними фотокопії Свідоцтва про смерть, виданого 14 квітня 2014 року (а. с. 10).

Відповідачі - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 рідні діти ОСОБА_5 і а ОСОБА_7, що підтверджується даними Свідоцтв про народження та Свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.11-13).

З даних Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Марківської селищної ради від 18.05.1965 року вбачається, що домоволодіння 44 по вулиці Косовського смт. Марківка на праві особистої власності належить ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.14-18);

З даних фотокопії Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 29.04.2002 року, вбачається, що ОСОБА_5С, який мешкає: смт. Марківка вулиця Котовського 50, передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,1892 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства (а.с.19).

З даних довідки № 78 від 18.01.2013 року вбачається, що ОСОБА_7 проживає на території Марківської селищної ради по вилиці Котовського 50 ( а.с.20).

З даних розписки вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали від ОСОБА_2 гроші у розмірі 15.000,00 гривень за продаж домоволодіння із земельною ділянкою, що розташовані за адресою: смт. Марківка вул. Котовського 50 (а.с.9).

26.02.2015 року сторони звернулися до суду із заявою про визнання мирової угоди (а.с.27-28).

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди, суд першої інстанції виходив з того, що умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Даний висновок суду є помилковим, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини 1 статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову.

Предмет позову це конкретна матеріальна-правова вимога позивача до відповідача, яка витікає із спірного правовідношення, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Позивачка, посилаючись на вимоги частини 2 статті 220 ЦК України, просила визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, нікчемний через відсутність його обовязкового нотаріального посвідчення. Для визнання такого договору дійсним обовязковою умовою, як і для будь якого іншого договору, є відповідність його змісту Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 203 ЦК).

За загальним правилом правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам його дійсності. Правомірність правочину означає, що він не повинен порушувати відповідних вимог закону, загальних та спеціальних законодавчих заборон.

З матеріалів справи вбачається, що на час укладення договору купівлі-продажу (написання відповідної розписки), відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не були наділені повноваженнями щодо розпорядження житловим будинком та земельною ділянкою за адресою смт. Марківка вулиця Котовського будинок 50. Право власності громадян ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на обєкти нерухомого майна, які були предметом вчиненого сторонами правочину, документально не підтверджено, матеріалами справи не доведено. Обставини відповідності укладеного між сторонами письмового правочину умовам його дійсності, суд першої інстанції не перевірив та безпідставно визнав їх встановленими.

Відповідно з частиною 5 статті 175 ЦПК України, закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує розгляд.

Таким чином, коли на підставі визнаної ухвалою суду від 26 лютого 2015 року мирової угоди, у ОСОБА_2 виникло право власності на нерухоме майно (будинок та земельну ділянку), відчуження якого було здійснено особами за відсутністю належних правових підстав, висновок суду про те, що укладена сторонами мирова угода не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є помилковим.

ОСОБА_1 недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі, ухвала Марківського районного суду Луганської області від 26 лютого 2015 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 303,304,307,311,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу виконувача обовязки прокурора Луганської області в інтересах держави задовольнити.

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 26 лютого 2015 року, - скасувати. Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним, визнання права власності на нерухоме майно направити до Марківського районного суду Луганської області для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді: