Справа № 184/1362/15-ц
Номер провадження 2/184/462/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Поліщук О.А.,

розглянувши у м. Орджонікідзе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 3 по вулиці Українській в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області зі зняттям його з реєстраційного обліку.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій підтримує позов у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує ухвалення рішення при заочному розгляді.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку № 3 по вулиці Українській у м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9329602 від 19.12.2005, зареєстрованим КП «Нікопольське МБТІ» за № 131,202 в книзі 1,22 на підставі договору купівлі продажу ВСЕ № 340644 нр 6903 від 17.11.2005, посвідченим приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

Відповідно до даних Домової книги в домоволодінні зареєстровані позивач, його дружина ОСОБА_4, їхній син ОСОБА_5 та відповідач по справі - ОСОБА_2, який не є членом його сім'ї.

Однак, відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично з дня реєстрації та по даний час в зазначеному домоволодінні не проживав та не з'являється, що підтверджується Актом про перевірку проживання № 49 від 14.05.2015 року, виданим головою квартального комітету ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 41 Конституції України «... кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. ... Право приватної власності є непорушним.»

Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Статтею 71 ЖК УРСР передбачена можливість збереження жилого приміщення за відсутніми наймачами або членами їх сімей протягом шести місяців або протягом більш тривалого часу при наявності конкретних обставин, перелічених також в ст. 71 цього ж кодексу, зокрема призовна та строкова військова служба, тимчасовий виїзд з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням, поміщенням дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника, виїздом у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна (піклувальника), влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги, виїзду на лікування в лікувально-профілактичний заклад, взяття під варту або засудження).

Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до житлового приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Таким чином, у разі встановлення судом факту лише тимчасової відсутності наймача за місцем мешкання, строк якого не перевищує шести місяців, підстав для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщення немає.

При цьому під тимчасовою відсутністю розуміються такі випадки, коли особа протягом певного часу не проживає в жилому приміщенні, але інтересу щодо користування ним не втрачає в силу закону. Тимчасова відсутність повинна нести безперервний характер. Якщо особа повертається на місце проживання, вважається, що переривається і строк тимчасової відсутності. Разом з тим, обставиною, яка перериває шестимісячний строк, не може вважатися епізодичні появи особи не з метою постійного проживання, а з метою лише утримати за собою житло.

У відповідності до статті 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В свою чергу відповідач, який не проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, втратив право на користування домоволодіння, внаслідок його відсутності понад 6 місяців з липня 2014 року і до теперішнього часу.

Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушуються права позивача, тому він змушений звернутися за захистом до суду.

Таким чином, суд вважає необхідним визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 3 по вулиці Українській в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області зі зняттям його з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 10, 11, 57, 60, 209 213, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 3 по вулиці Українській в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області зі зняттям його з реєстраційного обліку.

Копію заочного рішення протягом трьох днів направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_7