Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,
суддів: Касьяна О.П., Наумчука М.І.,Мостової Г.І., Остапчука Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, треті особи: Одеська міська рада, комунальне підприємство ЖКС «Пересипьский», Інспекція державного архітектурного-будівельного контролю в Одеській області, Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю, стягнення моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, ОСОБА_9, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення самочинного будівництва та за зустрічним позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради до ОСОБА_8, треті особи: Одеська міська рада, комунальне підприємство ЖКС «Пересипьский», Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про знесення самочинно збудованого об'єкта, за касаційними скаргами Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради та ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Одеської області від 02 березня 2015 року,

встановила:

У червні 2006 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом, у якому просили усунути перешкоди у користуванні їх власністю - житловим будинком АДРЕСА_1 - шляхом зобов'язання ОСОБА_8 знести самочинне будівництво житлового будинку, який вона будує на сусідній земельній ділянці та стягнути з відповідачки на користь кожного з них по 50 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої її неправомірними діями.

На обґрунтування своїх вимог посилались на ті обставини, що будівництво проводиться на відстані менше 1 м від їх літньої кухні під літ. «Б», у зв'язку із чим повністю закривається стіна кухні, що позбавляє їх можливості належно доглядати за своїм майном, погіршується інсоляція земельної ділянки, а з даху будинку відповідачки на дах літньої кухні потрапляють опади, що призводить до підвищеної вологості стін та пошкодження їх майна, вікна будинку відповідачки виходять у їх двір, що порушує їх права, просили задовольнити позов.

Відповідачка звернулась до суду із зустрічним позовом, у якому просила усунути перешкоди у користуванні належним їй житловим будинком шляхом знесення позивачами самочинно побудованої літньої кухні під літ. "Б" у складі їх домоволодіння, посилаючись на ті обставини, що кухня побудована на межі з її земельною ділянкою, з порушенням будівельних норм та правил.

Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради звернулось до суду з позовом, у якому просило зобов'язати ОСОБА_8 за власний рахунок знести самочинне будівництво, посилаючись на те, що вона без дозвільних документів та затвердженого проекту на проведення будівельних робіт, з порушенням державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів, самовільно розпочала будівництво двоповерхового житлового будинку, який не можливо привести у відповідність з будівельними нормами і правилами.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2014 року позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволено частково, позов Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради задоволено

Зобов'язано ОСОБА_8 знести за власний рахунок об'єкт самочинного будівництва - незавершений будівництвом житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2 - та стягнуто з неї на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 1 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

02 березня 2015 року рішенням апеляційного суду Одеської області рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовів скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовів відмовлено.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційних скаргах Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради та представник ОСОБА_6 - ОСОБА_10 - просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків апеляційного суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Судові рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову неоскаржені, тому відповідно до ст. 335 ЦПК України судом касаційної інстанції не перевіряються.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради та частково задовольняючи позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка здійснює самочинне будівництво на своїй земельній ділянці без відповідного дозволу та затвердженого проекту, за що вона була притягнута до адміністративної відповідальності, однак не усунула виявлені порушення.

Будівництво здійснюється на відстані менше 1 м від літньої кухні позивачів, що створює тінь на території земельної ділянки позивачів, внаслідок чого погіршується технічний стан їх майна, зменшується інсоляція земельної ділянки, що порушує їх права та є підставою для знесення будинку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовів та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні їх вимог, апеляційний суд виходив з того, що після ухвалення рішення судом першої інстанції питання прийняття будинку в експлуатацію та видача відповідних документів вже вирішено, відповідачка отримала свідоцтво про право власності на будинок, тому підстави для задоволення позовів про усунення перешкод у користуванні власністю та знесення самочинного будівництва відсутні.

Проте погодитись з таким рішенням суду апеляційної інстанції не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 213, 303 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно із законом, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам закону не відповідає.

Судами встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 22 грудня 1994 року ОСОБА_6 є власником житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 478 кв. м, у якому він проживає разом з дружиною ОСОБА_7

15 квітня 2005 року ОСОБА_8 за договором дарування набула у власність домоволодіння з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 яке складається з житлового будинку літ. "А", сараю літ. "Б", вбиральні літ. "В", та розташоване на земельній ділянці площею 249 кв. м, що межує із земельною ділянкою позивача.

У 2006 році ОСОБА_8 знесла цей житловий будинок з господарчими спорудами та без дозвільних документів, без затвердженої проектної документації самочинно розпочала на земельній ділянці будівництво двоповерхового житлового будинку.

28 березня та 31 травня 2006 року приписами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області за № 15 та № 21 її зобов'язано надати проектно-правові документи на проведення будівництва житлового будинку, а у випадку ненадання, усунути виявлені порушення щодо самочинної забудови.

Оскільки відповідачка не усунула виявлені порушення, 02 червня 2006 року Інспекцією ДАБК відносно неї складено протокол про порушення у сфері містобудування, на підставі якого постановою від 05 червня 2006 року № 246 ОСОБА_8 притягнута до адміністративної відповідальності.

Згідно з будівельно-технічним висновком від 16 листопада 2006 року двохповерховий житловий будинок відповідачки під літ. "Г" побудований на відстані менше 1 від літньої кухні літ. "Б", яка належить позивачу, внаслідок чого значно погіршилася інсоляція земельної ділянки позивача та загальний технічний стан кухні, земельна ділянка перебуває у тіні глибиною не менше 0,7 м, крім того, зазначено, що усунення негативних наслідків та впливу будівництва без його зносу неможливе.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 28 лютого 2014 року будівництво відповідає санітарним нормам, однак не відповідає державним та протипожежним нормам, оскільки розташоване на відстані менше 1 м від літньої кухні позивача з порушенням протипожежних розривів між будинками.

Цим висновком також встановлено, що провести перебудову житлового будинку відповідачки з метою усунення виявлених порушень державних будівельни норм та правил є неможливим.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції не виконав вимоги ст. ст. 213, 303 ЦПК України та не перевірив законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції ОСОБА_6, не спростував висновків суду про те, що будівництво відповідачкою будинку проведено з порушенням будівельних норм та правил, що порушує його права як власника сусіднього житлового будинку, не навів відповідних мотивів, не встановив обставини справи та не надав їм належної оцінки, не з'ясував, чи є підстави для захисту прав позивача та усунення перешкод у користуванні його власністю, як передбачено ст. 391 ЦК України.

А пославшись на те, що на час розгляду справи апеляційним судом вже виготовлено технічний паспорт на будинок, він закінчений будівництвом та готовий до експлуатації, і відповідачка отримала свідоцтво про право власності, тому підстави для знесення будинку відсутні, оскільки це порушить її права, не врахував, що рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом на час його ухвалення, тоді як ці докази не були і не могли бути предметом дослідження судом першої інстанції, оскільки були отримані після ухвалення рішення, а вказавши про те, що це нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Разом із цим не з'ясував, чи є наявність права власності відповідачки на спірний житловий будинок перешкодою для захисту порушених будівництвом прав власника суміжної земельної ділянки та житлового будинку, не надав оцінки іншим доказам, які наявні в матеріалах справи, зробив передчасний висновок про відмову у задоволенні позову.

Крім того, не перевірив висновку суду першої інстанції про задоволення позову Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, не з'ясував, з яких саме підстав, визначених ст. 376 ЦК України, суд прийшов до висновку про знесення самочинного будівництва, не встановив на захист якого права Управління звернулося до суду, та чи не є це спір, пред'явлений суб'єктом владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення архітектурно-будівельного контролю, у зв'язку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва (ч. 7 ст. 376 ЦК України), не перевірив, чи не є відносини між сторонами публічно-правовими та чи підлягає спір вирішенню в порядку цивільного судочинства, не врахував правового висновку, висловленого Верховним Судом України у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-137цс14, зробив передчасний висновок про відмову в задоволенні позову.

Ураховуючи, що такі порушення судом норм процесуального права унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, рішення апеляційного суду потрібно скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, як передбачено ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційні скарги потрібно задовольнити частково, рішення апеляційного суду Одеської області від 02 березня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Касаційні скарги Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради та представника ОСОБА_6 - ОСОБА_10 - задовольнити частково, рішення апеляційного суду Одеської області від 02 березня 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк
Судді: О.П. Касьян Г.І. Мостова М.І. Наумчук Д.О. Остапчук