Справа № 751/3122/14 Провадження № 22-ц/795/1623/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Маслюк Н. В. Доповідач - Шарапова О. Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШарапової О.Л.
суддів:Литвиненко І.В., Страшного М.М.
при секретарі:Нечасному О.Л.
за участю:ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 квітня 2014 року по справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про видачу виконавчого документа з виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, про відмову ПАТ «Альфа Банк» у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа з виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз».

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 квітня 2014 року задоволено заяву ПАТ «Альфа Банк» про видачу виконавчого документа з виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» по справі за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржувана ухвала є незаконною. Апелянт посилається на те, що справа, по якій прийнято рішення, не підвідомча третейському суду, оскільки мав місце спір щодо захисту прав споживачів. Апелянт вказує на те, що регламент третейського суду є невід'ємною частиною третейської угоди, але з його змістом він не був ознайомлений, тобто кредитний договір в частині третейської угоди є неукладеним. Апелянт зазначає, що зміст третейської угоди порушує п.14 ч.1 ст. 6 Закону України « Про третейські суди». Апелянт посилається на те, що він не був повідомлений третейським судом про час і місце розгляду справи, а тому був позбавлений можливості надати свої заперечення, тобто третейський суд вирішив питання про права і обов»язки осіб, які не брали участь в справі. Апелянт вказує на те, що до кредитного договору протягом 2015 року вносились зміни і ним проводились відповідні платежі. Апелянт зазначає, що третейська угода є різновидом правочину, а її невідповідність законодавству дає підстави вважати таку третейську угоду нікчемною.

Про час і місце розгляду справи ОСОБА_6 та його представник були повідомлені 07 серпня 2015 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз" від 25 лютого 2014 року позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» задоволені та стягнуто з ОСОБА_6 на користь банківської установи заборгованість за кредитним договором в сумі 119 582 грн. 31 коп. та судові витрати.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 квітня 2014 року задоволено заяву ПАТ «Альфа-Банк» та видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення третейського суду.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про видачу виконавчого документа, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для відмови у видачі виконавчого листа, передбачені ст. 389-10 ЦПК України та не має відомостей про порушення законодавства щодо формування складу третейського суду.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.

Доводи апелянта про те, що справа, по якій прийнято рішення, не підвідомча третейському суду, оскільки мав місце спір щодо захисту прав споживачів, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки банківська установа не є споживачем і дана справа підвідомча третейському суду.

Доводи апелянта про те, що регламент третейського суду є невід'ємною частиною третейської угоди, але з його змістом він не був ознайомлений, тобто кредитний договір в частині третейської угоди є неукладеним, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі доводи є довільним тлумаченням правових норм; п. 8 кредитного договору від 30 травня 2008 року містить положення про те, що позичальник ( апелянт) отримав всю інформацію, надання якої вимагає законодавство України.

Доводи апелянта про те, що зміст третейської угоди порушує п.14 ч.1 ст. 6 Закону України « Про третейські суди», апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки передача спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду за захистом, а одним із способів реалізації права на захист своїх прав та інтересів.

Доводи апелянта про те, що він не був повідомлений третейським судом про час і місце розгляду справи, а тому був позбавлений можливості надати свої заперечення, тобто третейський суд вирішив питання про права і обов»язки осіб, які не брали участь в справі, апеляційний суд вважає такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки апелянт був стороною третейської справи, зокрема відповідачем, а неповідомлення третейським судом сторони про час і місце розгляду справи, з урахуванням приписів ст.. 389-10 ЦПК України, не є підставою для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Доводи апелянта про те, що до кредитного договору протягом 2015 року вносились зміни і ним проводились відповідні платежі, з урахуванням приписів ст.. 389-10 ЦПК України, не є підставою для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Доводи апелянта про те, що третейська угода є різновидом правочину, а її невідповідність законодавству дає підстави вважати таку третейську угоду нікчемною не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки третейське застереження відповідає приписам законодавства, а тому відсутні підстави для застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст. 312, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:Судді: