03.12.2015 Єдиний унікальний номер 205/1417/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 25 лютого 2015 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 26.07.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №DN80AM00000051, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10898,54 доларів США на термін до 24.07.2014 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором.

Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але ОСОБА_1 належним чином свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 09.02.2015 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 40693,28 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 31632,19 грн., яка складається з наступного: 7954,32 долар США заборгованість за кредитом; 9088,29 долар США-заборгованість по процентам за користування кредитом; 1417,00 долар США заборгованість по комісії за користування кредитом; 22233,67 долар США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

На підставі вищезазначеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 40693,28 долар США та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 25.07.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №DN80AM00000051, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 13953,12 доларів США на термін до 24.07.2014 року./а.с.7-8/

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, розмір та порядок отримання яких встановлюється договором або законодавством.

З п.7.1 1 кредитного договору DN80AM00000051, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 25.07.2007 р. вбачається, що згідно з умовами договору банк надав відповідачу кредитні кошти шляхом: перерахування коштів на рахунок автосалону на строк з 25.07.2007 р. по 24.07.2014р. включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 13953,12 доларів США на наступні цілі: купівля автомобіля у розмірі 9899,80 доларів США, сплати винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 494,99 доларів США у момент надання кредиту у розмірі 3551,52 доларів США на сплату страхових платежів згідно договорів страхування, передбачених п.п.2.1.3,2.2.7 даного Договору, а також у розмірі 6,81 доларів США для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,83% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом та щомісячно в період сплати у розмірі 0,25% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору.

Згідно з п. п. 2.2.1 - 2.2.4 кредитного договору ОСОБА_1 зобов»язався використовувати кредит на цілі, зазначені у п.7.1 цього договору; сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п. п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2, 7.1, 7.4, цього договору, сплатити банку винагороду згідно з п. п. 3.7, 6.2, 7.1 цього договору, зобов»язався погашати кредит в порядку, сумах і терміни передбачені п. 2.3.3. та 7.1 цього договору. Порядок розрахунків передбачено розділом 3 кредитного договору.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадку, встановленому законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або держави чи суспільні інтереси.

З меморіальних ордерів №71217L1AL4 від 17.12.2007р., №71219L4YL9 від 19.12.2007 р, №71219L44VH від 19.12.2007 р, №71219L3Y04 від 19.12.2007 р. вбачається, що на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк», на якому обліковувався кредит (тіло кредиту) від ОСОБА_1 поступили кошти, однак усі планові платежі, внесені ОСОБА_1 були скеровані на рахунок ЗАТ «А-Банк», призначення платежу: закриття заборгованості згідно договору відступлення права вимоги. /а.с.21-24/

Для з»ясування зазначених обставин, наявності чи відсутності договору про відступлення права вимоги, суд неодноразово зобовязував представника ПАТ КБ «ПриватБанк» надати докази на підтвердження відступлення права вимоги за кредитним договором №DN80AM00000051 від 25.07.2007 року.

Разом з тим, позивач всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, не надав суду належних та допустимих доказів на спростування вищезазначених обставин, що позбавляє суд можливості з»ясувати правові підстави для звернення ПАТ КБ «ПриватБанек» до суду за захистом своїх прав, з»ясувати, чи порушуються права банку у зв»язку несплатою ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №DN80AM00000051 від 25.07.2007 року.

Крім цього, судом встановлено, щорішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2013 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №DN80AM00000051 від 25.07.2007 року у розмірі 623236,59 дол.США звернуто стягнення на предмет застави на автомобіль:ВАЗ, модель:21104, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий седан-В, №кузова/шасі: ХТА0793, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля позивачу з правом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк»./а.с.49-50/

Проте будь-які відомості щодо реалізації транспортного засобу позивачем не повідомлено суду.

На підставі викладеного, суд вважає, що Публічному акціонерному товариству «Приватбанк» слід відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за недоведеністю позовних вимог. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову не підлягає до повернення і сплачений судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 60, 64, 209, 212 - 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г. Остапенко