АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6546/15 Справа № 201/1348/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Брага А. В. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

11 серпня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі - Левцунову І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго», третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради про зобов'язання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2015 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовом про зобов'язання вчинити певні дії. Просив суд зобов'язати ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» застосувати до розрахунків за спожиту електричну енергію тариф, що відпускається для багатодітних сімей, які проживають в житлових будинках (обладнаних у встановленому порядку кухонними електроплитами), незалежно від обсягів споживання електроенергії; зобов'язання ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» здійснити перерахунок вартості поставленої електричної енергії багатодітній сім'ї позивача з урахуванням тарифів на електричну енергію, що відпускається для багатодітних сімей, які проживають в житлових будинках (обладнаних у встановленому порядку кухонними електроплитами), незалежно від обсягів споживання електроенергії за період з 19 листопада 2013 року і по день прийняття рішення по даній цивільній справі з застосуванням 50-відсотків знижки плати згідно ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства» та зобов'язати ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» повернути позивачу надмірно сплачені ним грошові кошти в розмірі 101663,30 гривень (т.1 а.с.2-5).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго», третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради про зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено (т.1 а.с.233-239).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (т.1 а.с. 245-246).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_3 - матір'ю трьох дітей: сина ОСОБА_4, доньки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилися, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився.

30 червня 2012 року між громадянином Сполучених Штатів Америки ОСОБА_7 (власник) та громадянином України ОСОБА_2 (користувач) було укладено договір користування житлом (будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1346,30 кв.м., житловою площею - 479,50 кв.м.), відповідно до п. 1.1 якого цим договором регулюються правовідносини, пов'язані із безоплатним переданням власником користувачу житла для проживання у ньому на визначений цим договором строк (т.1 а.с. 56).

Зазначений будинок належить власнику на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна від 22 липня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу Семченко О.М., зареєстрований в реєстрі за № 541. Строк користування за цим договором - до 30 травня 2015 року (п.п. 1.2.3, 1.3 договору).

19 листопада 2013 року позивач звернувся до Дніпропетровського міського відділення енергозбуту ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» з заявою про застосування пільгових тарифів за спожиту родиною ОСОБА_2 електроенергію.

12 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено, відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, договір про користування електричною енергією. З моменту укладання зазначеного договору позивач вступив у правовідносини з відповідачем стосовно будинку у АДРЕСА_1, отримавши право на пільгу (т.1 а.с. 64 - 67).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині повернення надмірно сплачених грошових коштів у розмірі 101 663,30 гривень, суд 1 інстанції виходив із того, що з 05 березня 2003 року по 12 грудня 2014 року між ВАТ «ЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» та Компанією «Ротонда Пропертиз Лимитед» в особі ТОВ «Юридична фірма «Торнадо», було укладено договір № 2011 для споживачів Дніпропетровської області про постачання електричної енергії, який був розірваний лише 12 грудня 2014 року, що підтверджується п. 3 Додаткової угоди № 2/2035 до договору про постачання електричної енергії № 023379 від 12.06.2014.» При цьому судом враховано, що позивачем надані до позовної заяви рахунки за електроенергію за період з листопада 2013 по грудень 2014, що виставлялись саме ТОВ «Торнадо» та платіжні доручення, що свідчать про платежі, здійснені саме ТОВ «Торнадо», та зроблено обґрунтований висновок, що підстав для повернення коштів немає, оскільки позивачем вони не сплачувалися.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині застосування 50-відсотків знижки по платі за спожиту електричну енергію, згідно ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства», суд 1 інстанції виходив із того, що договір між енергопостачальником та Компанією «Ротонда Пропертиз Лимитед» в особі ТОВ «Юридична фірма «Торнадо» про постачання електричної енергії був розірваний лише 12 грудня 2014 року, що підтверджується п. 3 Додаткової угоди № 2/2035 до договору про постачання електричної енергії № 023379 від 12 червня 2014 року. До вказаної дати правовідносини з приводу постачання електричної енергії на об'єкт за адресою по АДРЕСА_1 існували між відповідачем та вказаною Компанією, дані правовідносини регулювались вказаним договором та Правилами № 28, що не передбачає надання будь-яких пільг, та унеможливлює укладання інших договорів за вказаною в договорі адресою. А уклавши відповідний договір з відповідачем 12 грудня 2014 року, позивач й отримав право на відповідну пільгу.

Щодо відмови у задоволенні позовних вимог про застосування до розрахунків за спожиту електричну енергію тарифу, що відпускається для багатодітних сімей, які проживають в житлових будинках (обладнаних у встановленому порядку кухонними електроплитами), незалежно від обсягів споживання електроенергії та здійснення перерахунку, суд 1 інстанції виходив із того, що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли з моменту укладання договору про користування від 12 грудня 2014 року, а отже останні регулюються в першу чергу саме нормами даного договору, яким зазначене не передбачено. Позивач звернувся до відповідача із заявою від 19 січня 2015 року про необхідність встановлення вказаного тарифу, як для будинку обладнаного кухонною електроплитою, додавши до заяви проект по вул. Шаумяна у м. Дніпропетровську, який не був погоджений у встановленому порядку, та не стосується адреси за якою позивач вимагає зміни тарифу щодо оплати.

Ухвалюючи рішення, суд 1 інстанції посилався на норми Цивільного кодексу України, Закон України «Про електроенергетику», Закон України «Про охорону дитинства», Правила користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, Правила користування електричною енергією, затверджені Постановою НКРЕ 31 липня 1996 року № 28, постанову КМУ «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» № 409 від 06 серпня 2014 року та інші нормативно - правові акти.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вважає їх обґрунтованими та такими, що зроблені без порушення норм матеріального та процесуального права.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що він має право на пільгу, передбачену ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства», починаючи з дати свого першого звернення щодо пільг, тобто з 19.11.2013 року колегія суддів не приймає до уваги, оскільки 19.11.2013 позивач до відповідача не звертався, звернення, на яке посилається апелянт надійшло до відповідача від імені директора ТОВ «ЮФ Торнадо» ОСОБА_9 з посиланням на договір про поставку електроенергії, укладений між Відповідачем та ТОВ «ЮФ Торнадо». До 12.12.2014 правовідносини з приводу постачання електричної енергії існували між Відповідачем та ТОВ «ЮФ «Торнадо», дані правовідносини регулювались вказаним договором та Правилами, користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ 31.07.1996 № 28 (що регулюють правовідносини між енергопостачальником та юридичними особами) що не передбачає надання будь-яких пільг, та унеможливлює укладання інших договорів за вказаною в договорі адресою. До 12.12.2014 по даному об'єкту було укладено договір № 2011 від 05.03.2003 про постачання електричної енергії ВАТ «ЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» для споживачів Дніпропетровської області, укладений між Відповідачем та Компанією «Ротонда Пропертиз Лимитед» в особі ООО «Юридическая фірма «Торнадо». 12.06.2014 між енергопостачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Торнадо» укладено договір № 023379 про постачання електричної енергії на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 6.18 Правил 28, у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний повідомити постачальника електричної енергії не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією Постачальник електричної енергії зобов'язаний припинити постачання електричної енергії за договором з заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем постачальника електричної енергії про звільнення приміщення та остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний здійснювати оплати спожитої на таких об'єктах електричної енергії та інших платежів, виходячи з умов відповідного договору. З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил та нормативно-технічних документів після розірвання договорів із споживачем, який звільняє приміщення.

Вищевказаний договір між енергопостачальником та ТОВ «Юридична фірма «Торнадо» про постачання електричної енергії був розірваний лише 12.12.2014, що підтверджується п. 3 Додаткової угоди № 2/2035 до договору про постачання електричної енергії № 023379 від 12.06.2014.

Крім того, позивачем до позовної заяви надані рахунки за електроенергію за період з листопада 2013 по грудень 2014, що виставлялись саме ТОВ «Торнадо» та платіжні доручення, що свідчать про платежі, здійснені саме ТОВ «Торнадо».

Доводи апеляційної скарги щодо порушення п. 31 Правил користування електричною енергією, колегія судді не бере до уваги, оскільки позивач отримав право на пільгу саме з того моменту, коли він вступив у правовідносини з Відповідачем стосовно цього будинку, уклавши відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357, договір про користування електричною енергією та набувши прав та обов'язків «Споживача електричної енергії», які передбачають пільгу відповідно до п. 31 Правил для населення.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі відносно рішення суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: