АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Вербової І.М.

при секретарі Бугай О.О.

за участю осіб: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника відповідача СТ «Торговий дім «Ідмар Україна» -

Головатенка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Торговий дім «Ідмар Україна», третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном;

за апеляційною скаргою Споживчого товариства «Торговий дім «Ідмар Україна», поданою представником ГоловатенкомОлександром Миколайовичем

на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 08 липня 2015 року

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 08.07.2015 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову. Накладено арешт на майно, а саме машина шліфувальна дводискова 1 шт., компресійний агрегат 1 шт., свердлильний станок настільний 1 шт., прес згинальний 1 шт., ручний пругозагинальний верстат 1 шт., прес стаціонарний ексцентриковий 1 шт., горизонтальна дискова пила 1 шт., ножиці гільйотинні гідравлічні 1 шт., зварювальний випрямляч 1 шт., зварювальний випрямляч 1 шт., вагонетка виделкова 1 шт., котел С.О. 1 шт., труба відкидна 42 мм, труба відкидна 76 мм. Заборонено ТОВ «Ідмар Україна» здійснювати будь-які дії пов'язані з експлуатацією, переміщуванням та передачею зазначеного майна на зберігання іншим особам.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ГоловатенкоО.М., діючи в інтересах Споживчого товариства «Торговий дім «Ідмар Україна», подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду в повному обсязі. Посилається на незаконність та безпідставність постановленої ухвали, порушення судом норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що позивач не надав, а суд витребував у позивача доказів, що підтверджують його право власності на арештоване майно. Крім того, позивач не надав документів, що підтверджують факт передачі цього майна Споживчому товариству «Торговий дім «Ідмар Україна». Посилання у позовній заяві на рахунок № 1 від 03.02.2006 р., специфікацію машин та устаткування від 05.02.2006 р. та Сертифікат походження № РL/МF/АА 0206059 як на такі, що підтверджують факт передачі позивачем та отримання відповідачем вказаного в них товару є безпідставним та необґрунтованим, оскільки дані документи засвідчені лише позивачем та на нихвідсутня печатка відповідача та/або підпис Голови правління відповідача, а товар, що вказаний в цих документах, відповідач ніколи фактично не отримував. Крім того, позивачем не надано жодних товаросупровідних документів про ввіз зазначеного майна на територію України з відміткою митниці, документів про приймання-передачу товару від позивача до відповідача, а надані суду документи є «односторонніми» та такими, що викликають сумніви в їх реальності і справжності.

При цьому, ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.07.2015 р. були грубопорушені права та охоронювані законом інтереси третьої особи - ОСОБА_4, оскільки в даній ухвалі вказано, що майно знаходиться за адресою проживання ОСОБА_4 - АДРЕСА_1, хоча це є жиле приміщення (квартира) і майно не може там знаходитись навіть теоретично.

Крім того, позивач не надав, а суд не витребував у позивача доказів, щопідтверджують необхідність забезпечення позову та доказів, які б вказували на наявність підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, зобов'язавши відповідача своєю Ухвали від 08.07.2015р. не здійснювати будь-які дії, пов'язані з експлуатацією, переміщенням та передачею майна на зберігання іншим особам, не дослідивши доказів, пояснень та заперечень сторін, фактично ще до початку розгляду справи по суті вирішив судовий спір про усунення перешкод в користуванні майном на користь позивача, що є неприпустимим та незаконним.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача Головатенко О.М. підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в ній. Представник позивача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість постановленої судом ухвали. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог закону.

Колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В провадженні Святошинського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Торговий дім «Ідмар Україна», третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном.

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову та просив суд забезпечити даний позов шляхом накладання арешту на спірне майно.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивача вказав на те, що до вирішення питання про повернення майна законному власнику відповідальність за збереження майна несе відповідач. Враховуючи те, що до вирішення спору судом, спірне майно може бути знищене, втрачене або відчужене третім особам, пошкоджене з метою зменшення його вартості та зробити виконання рішення суду утрудненим або неможливим, виникає необхідність забезпечення позову. Відповідач заперечує факт отримання ним майна, що свідчить про наявність вищевказаних підстав для забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України визначений перелік видів забезпечення позову, які мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позов забезпечується накладенням арешту на майно, що знаходиться у відповідача або у інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вимоги позивача, характер взаємовідносин сторін по справі, і те, що для виконання рішення суду в подальшому (у випадку задоволення позову) необхідно його забезпечити, а невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення, суд дійшов вірного висновку про задоволення заяви та застосування заходів забезпечення позову.

Обраний судом вид забезпечення позову відповідає суті позовних вимог, накладення арешту на майно та певні заборони є доцільними, оскільки саме з приводу зазначеного майна і виник спір між сторонами по справі.

У поданій заяві представник позивача навів достатньо обґрунтовані підстави щодо необхідності забезпечення позову у спосіб накладення арешту на майно, з приводу якоговиникає спір, зокрема, суд дійшов обґрунтованого висновку, що існує реальна загроза порушення майнових прав позивача та уникнення від обов'язку виконання рішення суду, у випадку задоволення вимог позивача. Крім того, відповідач взагалі не визнає факту передачі йому позивачем спірного майна та факту знаходження даного майна за адресою третьої особи по справі.

Апелянт у своїй скарзі вказує про ненадання суду доказів, але позивачем до суду надано рахунок № 1 від 03.02.2006 р. та специфікацію машин та устаткування від 05.02.2006 р., Сертифікат походження та інші документи. Оцінку даним доказам суд дасть про ухваленні судового рішення у даній справі.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність реального спору між сторонами.

Не вбачається також порушень оскаржуваною ухвалою прав та інтересів третьої особи, так як суд постановляючи ухвалу виходив з доказів, що були надані позивачем, в яких зокрема вказано отримувача товару СТ «Торговий дім «Ідмар Україна» та місце поставки: АДРЕСА_1 Крім того, сам ОСОБА_4 зазначену ухвалу не оскаржив.

Крім того, в заяві та ухвалі вказано, що майно знаходиться за адресою (поставлене за домовленістю), тому суд обґрунтовано врахував та задовольнив вимогу про заборону переміщення Відповідачем вищевказаного майна за адресою відмінною від адреси поставки, або його можливого переховування в зв'язку із розглядом спору судом, та про заборону Відповідачу здійснювати будь які дії пов'язані з експлуатацією та переміщенням цього майна, заборону Відповідачу передавати вищевказане майно на зберігання іншим особам.

Постановляючи ухвалу, суд не вирішив справу ні по суті, ні на користь позивача, а лише за його заявою забезпечив позов.

Оцінюючи загрозу про те, що до вирішення спору судом, спірне майно може бути знищене, втрачене або відчужене третім особам, пошкоджене з метою зменшення його вартості, що зробить виконання рішення суду утрудненим або неможливим (у випадку задоволення позову), суд обґрунтовано виходив з того, що відповідач заперечує факт отримання ним майна.

Відповідність застосованого судом виду забезпечення підтверджується тим, що вжиті заходи не перешкоджають господарській діяльності відповідача, виходячи з того, що сам відповідач стверджує, що не отримував майна взагалі і відповідно не використовував його у своїй діяльності, з чого виходить, що будь яких негативних наслідків у зв'язку із винесеною ухвалою відповідач не отримав, оскаржувана ухвала не перешкоджає діяльності відповідача.

За таких обставин, в ухвалі зроблено обґрунтований висновок про необхідність забезпечення позову, з метою забезпечення виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

Оскаржувану ухвалу, на думку колегії суддів, постановлено з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведених вище висновків.

З врахуванням вищевикладеного, підстави для скасування оскаржуваної ухвали і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст. 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Споживчого товариства «Торговий дім «Ідмар Україна», подану представником Головатенком ОлександромМиколайовичем відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: