АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1982/15 Головуючий 1 інст. - Лосєва Д.А.
Справа 638/5425/14ц Доповідач - Кругова С.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - КРУГОВОЇ С.С.,

суддів - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

секретарів - Красношапка К.С., Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року позивач звернулася з позовом, у якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 3500 грн. щомісячно до їх повноліття та визначити їх місце проживання за місце проживання матері.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.05.2014 року до їх повноліття.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 листопада 2014 року на користь держави стягнуто судовий збір з відповідача у розмірі 243,60 грн..

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду від 14 листопада 2014 року, відповідач ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення є незаконним, необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивачем не доведено факт проживання дітей разом з нею, крім того, у провадженні Дзержинського районного суду знаходиться справа про визначення місця проживання дітей, за яким рішення ще не ухвалене.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача і представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з позивачем ОСОБА_3, а тому відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. Початком строку для стягнення аліментів на дітей - 01.05.2014 року.

З таким висновком суду, судова колегія частково не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення є: порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

При вирішенні позовних вимог про стягнення аліментів з огляду на те, що відповідач отримує постійний дохід, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача аліментів у твердій гршовій сумі та наявності підстав для стягнення аліментів з відповідача у частці від його доходу. Разом з тим, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи в частині визначення розміру частки від доходу відповідача та кола осіб, на утримання яких аліменти підлягають присудженню. Судом також не дотримано вимог матеріального закону при визначенні часу, з якого аліменти повинні стягуватися.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів звернулася до суду - 08.04.2014 року, про що свідчать дані щодо реєстрації позову в суді (а.с. 1). В позові позивачка просила присудити за рішенням суду аліменти на дітей з травня 2013 року (а.с.35).

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції не врахував, помилково визначивши без наведення доводів початком строку для стягнення аліментів - 01.05.2014 року.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в цій частині позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходить з того, що позивачкою не надано у відповідності до вимог ст. 57-60 ЦПК України належних і допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що вона з 01.05.2013 року вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

А тому, судова колегія визначає початком часу, з якого аліменти підлягають присудженню, - день пред'явлення позову, тобто 08.04.2014 року.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визначення осіб, на утриманнґя яких повинні бути спрямовані аліментні зобов"язання, суд апеляційної інстанції виходить з того, що при розв*язанні цього питання враховується, з ким з батьків фактично проживає дитина, хто з батьків не бере участі в утриманні дитини.

При розгляді справи в апеляційному суді встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає з відповідачем з 16 березня 2015 року. З цього часу всі витрати з утримання ОСОБА_5 несе відповідач. Вказані обставини визнаються позивачем, з якою на час розгляду справи в апеляційному суді залишається проживати дитина- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Матеріали справи свідчать, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сторони у справі.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Метою законодавчого закріплення права одного з батьків, з ким проживає дитина на отримання аліментів у твердій грошовій сумі є захист інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 08 квітня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_7, а потім необхідно стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячноі до її повноліття.

Керуючись ст.ст.180,191 СК України, ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 листопада 2014 року - змінити. Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку починаючи з 08 квітня 2014 року , щомісячно до ІНФОРМАЦІЯ_7, потім стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до її повноліття.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -