У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її двоюрідної сестри ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вказуючи, що оскільки не має постійного житла та хворіє, тому про смерть ОСОБА_4 дізналася лише наприкінці січня 2015 року, а 02 лютого 2015 року подала заяву про прийняття спадщини до Шостої одеської державної нотаріальної контори, яка своїм листом роз'яснила їй право звернутися до суду з питанням про продовження строку для прийняття спадщини.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 липня 2015 року, позов задоволено. Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалістю у два місяці від дня набрання судовим рішенням законної сили. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Суди обґрунтовано задовольнили позов відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України з урахуванням роз'яснень, наведених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», оскільки позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з причин, пов'язаних з об'єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на виконання цих дій.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік