Справа № 524/1932/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.15 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Нестеренка С.Г.

при секретарі Бельченко Н.Л.

з участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ТОВ «Рекламна агенція «Промо Люкс» ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Рекламна агенція «Промо Люкс» про захист честі, гідності, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року до суду звернулася ОСОБА_4 з вказаним позовом до ТОВ «Рекламна агенція «Промо Люкс», в якому просила стягнути з відповідача 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Посилалася, що моральна шкода була заподіяна відповідачем внаслідок незаконного розміщення на бігборді її фотографії із зображенням молодого чоловіка та з написом весільного характеру, що розташований по вул. Леніна у м. Світловодськ Кіровоградської області.

Вважала, що використання її зображення без її згоди порушувало її честь та гідність і мало в наступному для неї негативний характер, оскільки жодних намірів на укладення шлюбу з зображеним на фото чоловіком не мала.

Внаслідок таких дій відповідача, їй була заподіяна моральна шкода у вигляді моральних страждань, наявності емоційного стресу, негативних переживань.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4, її представники ОСОБА_2, ОСОБА_5 позов підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ТОВ «Рекламна агенція «Промо Люкс» - ОСОБА_3 з позовом не погодився, вважаючи його безпідставним. Підтвердив факт розміщення належного підприємству обєкту зовнішньої реклами бігборду в м. Світловодську Кіровоградської області, пояснивши, що зображення позивача з невідомим молодим чоловіком розміщувалося не підприємством, оскільки такого замовлення підприємство не отримувало.

Суд, вислухавши пояснення позивача, її представників, представника відповідача, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

ТОВ «Рекламна агенція «Промо-Люкс» створено і зареєстровано як господарське товариство 04 травня 2004 року (а.с.а.с. 78-81).

Одним із видів діяльності товариства є рекламна діяльність та послуги, видавнича та поліграфічна діяльність та інші види діяльності, які вказані у п.п. 2 Статуту товариства (а.с.а.с. 51-62).

За рішенням виконавчого комітету Світловодської міської Ради Кіровоградської області за № 266 від 21 березня 2012 року та дозволу № 109/07 на розміщення реклами, виданого 27 березня 2007 року на виконання вказаного рішення, відповідачу дозволено розмістити стаціонарний двосторонній рекламний щит розміром 3,0 м. х 6,0 м. по вул. Леніна у м. Світловодськ навпроти житлового будинку № 77 біля проїжджої частини (а.с.а.с. 162 - 164).

Наприкінці січня, а саме 28 січня 2015 року на вказаному рекламному щиті, належного відповідачеві, було виявлено фотографічне зображення позивача та свідка ОСОБА_6 з весільним вітанням (а.с.а.с. 7-8).

Дану обставину підтвердили в судовому засіданні позивач, її представники та свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11 і не заперечувалося представником відповідача ОСОБА_3

На вимогу позивача та її представників, які повідомили відповідача про наявність фотографічного зображення, 29 січня 2015 року відповідачем в особі його працівників ОСОБА_8 та ОСОБА_10, було знято вказане зображення з рекламного щита, що підтвердили у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_10, і не заперечувалося позивачем та її представниками.

Під час розгляду справи представник відповідача вказував про те, що фотографічне зображення позивача та свідка ОСОБА_6 підприємство на своєму рекламному щиті не розміщувало, жодних замовлень на таке не було, відповідні договори на розміщення фото не укладалися.

Відсутність плати за замовлення щодо розміщення вказаного фотографічного зображення підтверджується виписками з особових рахунків відповідача в банківських установах з 01 жовтня 2014 року по 03 лютого 2015 року (а.с.а.с. 77 - 125).

Не заслуговують уваги доводи позивача та її представників щодо розміщення такого фотографічного зображення саме відповідачем у звязку з тим, що під цим зображенням не було іншого зображення, а також нібито визнанням відповідачем факту розміщення такого зображення саме відповідачем.

Такі доводи позивача та її представників мають характер припущень. Сам факт відсутності під знятим спірним фотографічним зображенням іншого зображення не свідчить про розміщення спірного зображення безпосередньо самим відповідачем.

Представник відповідача - ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_12 підтвердили факт телефонних дзвінків до підприємства 28 та 29 січня 2015 року зі сторони представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5, з яким розмовляв ОСОБА_3, що також підтвердив у судовому засіданні ОСОБА_5 При цьому, ОСОБА_3 пояснив у судовому засіданні, що при телефонній розмові з ОСОБА_5 не було висловлено підтвердження факту розміщення спірного фото, а лише було обіцяно розібратися щодо розміщення такого зображення на рекламному щиті такого підприємства.

Також, суд погоджується з доводами представника відповідача, що сам факт зняття фотографічного зображення саме працівниками відповідача не означає факт розміщення цього зображення безпосередньо відповідачем.

Суд враховує, що у судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_6 пояснили, що жодних своїх власних фотографічних зображень, які стали б підставою для друку спірного фотографічного зображення, будь-яким особам, у тому числі відповідачу, не передавали.

Крім того, представник відповідача ОСОБА_3 показав, що фотографічне розміщення на рекламному щиті розмірами 3,0 м. х 6,0 м., не можливо зробити шляхом копіювання зображення з соціальних мереж, у звязку з відсутністю технічної можливості внаслідок малого обєму цифрової роздільної здатності.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно ст.ст. 23, 1167 цього Кодексу особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, якщо вона (моральна шкода), завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, та відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 303 ЦК України особисті папери (документи, фотографії, щоденники, інші записи, особисті архівні матеріали тощо) фізичної особи є її власністю.

Ознайомлення з особистими паперами, їх використання, зокрема шляхом опублікування, допускаються лише за згодою фізичної особи, якій вони належать.

Якщо особисті папери фізичної особи стосуються особистого життя іншої особи, для їх використання, у тому числі шляхом опублікування, потрібна згода цієї особи.

У разі смерті фізичних осіб, визначених частинами другою і третьою цієї статті, особисті папери можуть бути використані, у тому числі шляхом опублікування, лише за згодою їхніх дітей, вдови (вдівця), а якщо їх немає, - батьків, братів та сестер.

Відповідно ст. 308 ЦК України фотографія, інші художні твори, на яких зображено фізичну особу, можуть бути публічно показані, відтворені, розповсюджені лише за згодою цієї особи, а в разі її смерті - за згодою осіб, визначених частиною четвертою статті 303 цього Кодексу.

Згода, яку дала фізична особа, зображена на фотографії, іншому художньому творі, може бути після її смерті відкликана особами, визначеними частиною четвертою статті 303 цього Кодексу. Витрати особи, яка здійснювала публічний показ, відтворення чи розповсюдження фотографії, іншого художнього твору, відшкодовуються цими особами.

Якщо фізична особа позувала авторові за плату, фотографія, інший художній твір може бути публічно показаний, відтворений або розповсюджений без її згоди.

Фізична особа, яка позувала авторові фотографії, іншого художнього твору за плату, а після її смерті - її діти та вдова (вдівець), батьки, брати та сестри можуть вимагати припинення публічного показу, відтворення чи розповсюдження фотографії, іншого художнього твору за умови відшкодування автору або іншій особі пов'язаних із цим збитків.

Фотографія може бути розповсюджена без дозволу фізичної особи, яка зображена на ній, якщо це викликано необхідністю захисту її інтересів або інтересів інших осіб.

Як розяснено у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 29 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової

репутації фізичної та юридичної особи.

Аналізуючи встановлені і наведені обставини, суд приходить до висновку, що спірне фотографічне зображення не було розміщено відповідачем на належному йому рекламному щиті, а звідси моральна шкода внаслідок незаконного розміщення фотографічного зображення позивача на рекламному щиті відповідача не була заподіяна саме відповідачем, оскільки відповідач в особі його адміністрації та працівників не вчинив будь-які неправомірні та незаконні дії стосовно позивача. Суд враховує, що належність відповідачу на праві власності рекламного щита, на якому розміщуються певні обєкти зовнішньої реклами, не означає наявність презумпції винуватості саме власника у випадку розміщення певного зображення без дозволу власника такого рекламного щита.

Позивач та її представники не надали належні і допустимі, безспірні і достовірні докази на підтвердження позову, спростування встановлених судом обставин та на підтвердження факту незаконних, неправомірних дій по розміщенню спірного фотографічного зображення позивача на рекламному щиті, який належить відповідачеві, безпосередньо відповідачем, у тому числі на підтвердження факту наявності вини у заподіянні позивачеві моральної шкоди.

За таких обставин, суд вважає, що позов є безпідставним та необґрунтованим, і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 23, 275, 297, 302, 303, 308, 319, 1167 ЦК України, ст. ст. 14, 57 59, 208, 209, 212 215, 218, 223 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову до ТОВ «Рекламна агенція «Промо Люкс» про захист честі, гідності, стягнення моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти діб з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Повне рішення виготовлено 07 серпня 2015 року.

Суддя: