справа № 489/4790/15-ц
номер провадження 2-о/489/122/15
Рішення

іменем україни

05 серпня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Друга Миколаївська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичних фактів

встановив:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та встановлення інших фактів, що мають юридичне значення.

Заяву мотивувала тим, що 02.07.2015 звернулася до державного нотаріуса Другої Миколаївської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав за законом на нерухоме майно, яке залишилось після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, але в цьому їй було відмовлено постановою державного нотаріуса.

Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії стало різне написання прізвища та по-батькові спадкодавця у правовстановлюючому документі на спадкове майно та свідоцтві про смерть, невірне зазначення адреси нерухомого майна та визначення об'єкту спадкування.

У судовому заявник заяву підтримала та просила задовольнити.

Заінтересована особа просила розглядати справу за її відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду.

Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані по справі докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу від 29.08.1962, посвідченого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 належить 29/100 частини «домоволодіння» по АДРЕСА_1

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 підтверджено, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилась спадщина на 29/100 частину житлового будинку по АДРЕСА_1

З матеріалів спадкової справи № 549/2014 вбачається, що спадщина прийнята лише заявником, як спадкоємцем першої черги за законом. Інші спадкоємці відсутні.

Родинні відносини між спадкодавцем і заявником підтверджуються належними письмовими доказами.

У оформленні спадщини заявнику відмовлено через розбіжності в прізвищі та по-батькові спадкодавця, зазначених у договорі купівлі-продажу нерухомого майна (ОСОБА_1) та свідоцтві про смерть (ОСОБА_1), а також у невірному зазначенні в договорі адреси нерухомого майна ( АДРЕСА_1, замість АДРЕСА_1) та визначенні об'єкту нерухомості (вказано як домоволодіння, а фактично житловий будинок).

Відмова у вчиненні нотаріальної дії оформлена постановою Другої Миколаївської державної нотаріальної контори від 02.07.2015.

Позивач пояснила, що встановлення юридичних фактів впливає на оформлення спадкових прав на 29/100 частини житлового будинку, що належали їй матері.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно пункту 6 частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначено в документі, не збігаються з ім'ям, прізвищем, по-батькові, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною другою статті 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

За таких обставин, враховуючи неможливість усунення вказаних вище описок, допущених в договорі купівлі-продажу нерухомого майна, що на теперішній час перешкоджає заявнику в оформленні спадкових прав заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 3, 11, 14, 60, 212 - 214, 256-259 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_5 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документу - договору купівлі продажу від 29.08.1962, посвідченого державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 4-2527, покупцем в якому вказано ОСОБА_1.

Встановити факт, що 29/100 частини домоволодіння в АДРЕСА_1, про що вказано в договору купівлі продажу від 29.08.1962, посвідченого державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 4-2527, є 29/100 частки житлового будинку, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Судові витрати з розгляду заяви покласти на заявника.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Коваленко

Повний текст рішення

підписано 07.08.2015.