Справа № 531/2390/14-ц
Провадження № 2/531/104/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 року Карлівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді Жмурко П.Я.

при секретарі Клименко Т.М.

за участю позивача ОСОБА_1

предстанвика позивача адвоката Максимова В.В.

представників відповідача Удовіченко І.О.,Лук*яненко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Торговий Дім Докучаєвські чорноземи Карлівщини" про скасування наказу, зміну запису в трудовій книжці та відшкодування моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

18.12.2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд визнати незаконним і скасувати наказ керівника ТОВ "Торговий Дім Докучаєвські чорноземи Карлівщини" №127 від 07.11.2014 року і змінити запис у її трудовій книжці, в частині зазначення причин звільнення, а саме: замість "звільнена у зв'язку із втратою довіри п. 2 ст. 41 КЗпПУ", вказати "звільнена згідно п. 1 ст. 36 КЗпПУ за згодою сторін". Позивач також просить суд стягнути з відповідача на її користь відшкодування за завдану моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач була прийнята на роботу відповідачем, згідно наказу №88 від 02.09.2013 року, на посаду продавця продовольчих товарів магазину №3, що розташований по вул. Комарова, 4 в м. Карлівка. В цей же день, з позивачем було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до якого вона взяла на себе зобов'язання по виконанню робіт, безпосередньо пов'язаних зі зберіганням та відпуском товарно-матеріальних цінностей. 22.10.2014 року позивач подала відповідачу заяву, з проханням звільнити її із займаної посади, згідно п. 1 ст. 36 КЗпПУ. Наказом керівника ТОВ "Торговий Дім Докучаєвські чорноземи Карлівщини" №127 від 07.11.2014 року, позивач була звільнена на підставі п. 2 ст. 41 КЗпПУ. З таким наказом позивач ознайомилась лише 21.11.2014 року. На підставі п. 2 ст. 41 КЗпПУ, можуть бути звільнені лише особи, які безпосередньо обслуговують грошові, товарні або культурні цінності, тобто особи, з якими може бути укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпПУ, звільнення з підстав передбачених п. 2 ст. 40 КЗпПУ, може бути проведено лише за попередньою згодою виборчого органу, первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. З зазначених підстав, позивач вважає що відповідач необґрунтовано звільнив її з роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпПУ і має відшкодувати їй моральну шкоду, оскільки вона не мала можливості придбати для своєї сім'ї продукти, одяг, предмети першої необхідності, оплачувати ком.послуги, що призвело до втрати нормального способу життя, значних моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків.

В судовому засіданні позивач, представник позивача зазначили, що підтримують позовні вимоги у повному обсязі, а також зазаначили, що 22.10.2014 року позивач звернулась на відповідача в органи міліції про внесення відомостей в ЄРДРпро кримінальне правопорушення .

Представники відповідача позов не визнали, і повідомили, що дійсно з позивачем у них були трудові відносини по трудовій книжці і по договру про повну матеріальну відповідальність, а саме вона працювала продавцем у магазині №3 «Домашній смак ТОВ «Торговий дім Докучаєвські чорноземи Карлівщини». Під час ревізії, 07.11.2015 року було виявлено недостачу товаро-матеральних цінностей на суму 53302,05 грн.. 07.11.2015 року позивача на підставі наказу №127 за втрату довіри згідно п.2 ст.41 КЗпП України було звільнено. На цій підставі вони рахують що позов є необгрунтованим і до задоволення не підлягає.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований і до задоволення не підлягає з наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1. розпочала свою трудову діяльність з 02.09.2013 року продавцем продовольчих товарів «ТОВ ТД Докучаевські чорноземи Карлівщини».(а.с.7,63)

30.08.2013 року між «ТОВ ТД Докучаевські чорноземи Карлівщини» та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. (а.с.21)

22.10.2014 року позивач подала до відповідача заяву про звільнення її з займаної посади за згодою сторін (а.с.6)

Дані факти сторонами не оспорюються.

Матеріалів у справі які б свідчили, що згода про звільнення між сторонами була досягнута позивач не надала.

Наказом від 07.11.2014 року «ТОВ ТД Докучаевські чорноземи Карлівщини» призначають інвентаризацію магазину №3, в якому працювала позивач.(а.с.22)

Актом ревізії товаро-матеріальних цінностей що знаходяться в магазині №3 «Домашній смак», м.Карлівка, вул. Комарова, ТОВ «ТД Докучаевські чорноземи Карлівщини» була виявлена недостача в сумі 53302,05 грн.. Підписуватись в даному акті продавці, а тому числі і позивач, відмовились.(а.с.23-24)

Наказом №127 від 07.11.2015 року , позивач ОСОБА_1 з підстав втрати довіри на підставі ст. 41 п.2 КЗпП України звільнена. З наказом про звільнення позивач ознайомлена 21.11.2014 (а.с.5)

З актів від 07.11.2014, 08.11.2014, 20.11.2015, вбачається, що комісійно було зафіксовано відмову позивача з*являтись для ознайомлення з наказом про звільнення та за трудовою книжкою.(а.с.226-28)

22.10.2014 року в день подачі заяви про звільнення , позивач звертається з заявою до начальника Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області про прохання внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати кримінальне провадження відносно працівників ТОВ «Торговий дім Докучаєвські чорноземи Карлівщини» (а.с.65)

22.10.2015 року до ЄРДР внесено відомості, що 07.10.2014 року працівники ТОВ «Торговий ДІМ Докучаєвські чорноземи Карлівщини»шляхом обману та зловживанням довірою заволоділи грошима позивача в сумі 37000 грн. ( а.с.64)

З довідки наданої суду ст.слідчим СВ Карлівського РВ УМВС Денисенко А.С., вбачається, що у зв*язку з відсутністю фактів, що свідчать про вчинення службовими особами ТОВ «Торговий дім Докучаєвські чорноземи Карлівщини» умисних дій , спрямованих на одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб тобто дій передбачених ст.364-1 ч.1 КК України, кримінальне провадження внесено до ЄРДР на підставі заяви позивача ОСОБА_1 - закрито. (а.с.69)

З висновку № 169 від 10.02.2015 року судово-економічної експертизи, вбачається підтвердження нестачі товару з магазину №3 «Домашній смак», м.Карлівка, вул. Комарова, ТОВ «ТД Докучаевські чорноземи Карлівщини» яка встановлена актом інвентаризації ТМЦ від 07.11.2014 року . Окрім цього встановлено розмір матеріальної шкоди завданої ТОВ «ТД Докучаевські чорноземи Карлівщини» у зв*язку з нестачею в тому числі по ОСОБА_1 в сумі 28855,66 грн.(а.с.71-71)

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпПУ - трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Частиною 3 ст. 41 КЗпПУ передбачено,що розірвання договору у випадках, передбачених частинами першою і другою цієї статті, провадиться з додержанням вимог ч. 3 ст. 40, а у випадках, передбачених п. 2, п. 3 ч. 1 цієї статті, - також вимог ст. 43 цього Кодексу.

ч. 3 ст. 40 КЗпПУ не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Ч. 1 ст. 43 Розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1, 2-5, 7 ст. 40 і пунктами 2, 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Як було встановлено, що позивач не є членом якогось профспілкового комітету.

Позивач посилається на незаконність її звільнення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП і просить змінити формулювання запису на п. 1 ст. 36 КЗпАП.

Дана позиція позивача є необґрунтованою.

Оскільки позивачем не надано доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, тому суд вважає правильне звільнення ОСОБА_1 за ст. 41 ч.2 КЗпП України і тому в позові ОСОБА_1 потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст.10,11. 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 41,43 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ТОВ "Торговий Дім Докучаєвські чорноземи Карлівщини" про скасування наказу, зміну запису в трудовій книжці та відшкодування моральної шкоди - відмовити .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області, через Карлівський районний суд Полтавської області, протягом десяти днів з дня його проголошення або дня отримання копії рішення.

Суддя Жмурко П.Я.