Єдиний унікальний номер №243/6508/15-ц
Номер провадження №2/243/3491/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

05 серпня 2015 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Носовської Л.О.

при секретарі - Врублевській К.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

законного представника відповідача ОСОБА_3С

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, законний представник якої ОСОБА_3 про стягнення витрат на поховання, -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2015 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_4, законний представник якої ОСОБА_3 про стягнення витрат на поховання, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.06.2015 року за місцем свого постійного мешкання в м. Словянську помер її вітчим ОСОБА_5 Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок №12 по вул. Тургенєва м. Словянська. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 є його недієздатна донька ОСОБА_4 ОСОБА_3 в інтересах своєї недієздатної доньки звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивач мешкала разом зі своїм вітчимом, матірю та неповнолітніми дітьми у вищевказаному будинку. Відповідач та її мати в організації поховання участі не приймали, на похоронах не були присутні, витрати на організацію поховання нести відмовилися. Позивач витратила біля 7000 грн. на організацію похорон, в звязку з чим просила стягнути з відповідача на свою користь 4450 грн. в рахунок відшкодування витрат на поховання ОСОБА_5,де 2800 грн витрати на ритуальні послуги , 1650 грн - на поминальний обід, повернення судового збору, витрати на правову допомогу.

Позивач в судовому засіданні зменшила розмір позовних вимог, зазначила, що 01.06.2015 року за місцем свого постійного мешкання помер її вітчим та його дружина - мати позивачки, їх ховали в один день, і загалом витрати на ритуальні послуги на двох осіб склали 2800 грн., тому просила стягнути на свою користь 1400 грн. витрати на ритуальні послуги відносно ОСОБА_5 Поминальний обід для родичів померлих проходив вдома, а для співробітників дружини померлого у кафе, де також були присутні декілька знайомих спадкодавця, тому витрати на обід просила стягнути в розмірі 825 грн.

Представник позивача підтримав уточнені вимоги позивача, просив позов задовольнити.

Законний представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, зазначила, що мешкає разом з донькою в с. Ореховатка Слов,янського р-ну, а ОСОБА_5 її колишній чоловік та батько їх доньки ,мешкав з іншої дружиною в місті Слов,янську. Про те, що він помер, їй одразу ніхто не повідомив,оскільки були бойові дії і зв.язок був відсутній .На його похованні вони не були присутні, проте їй відомо, що поминальній обід відбувався дома, родичі допомогли грошима на поховання, та витрати на поховання позивачеві були відшкодовані пенсійним фондом.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, законного представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог встановив наступне.

Судом встановлено, що 01.06.2014 року в місті Слов,янську помер ОСОБА_5.Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок №12 по вул. Тургенєва м. Словянська.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 є його недієздатна донька ОСОБА_4

Рішенням Словянського міськрайонного суду від 29.05.2015 року ОСОБА_3, яка діяла в інтересах доньки ОСОБА_4,визнаною недієздатною рішенням суду від 18.12.2014 року, було встановлено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого 01.06.2014 року батька - ОСОБА_5

Як вбачається з акту комітету мікрорайону «Северний» від 19.03.2015 року ОСОБА_1 та її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 фактично мешкали за адресою: м. Словянськ, вул. Тургенєва, 12, з 2001 року по теперішній час.

Відповідно до квитанції №108926 від 04.06.2014 року витрати на ритуальні послуги складають 2800 грн. Проте, позивач в судовому засіданні сама зазначила, що це витрати на поховання ОСОБА_5 та його дружини і вказала, що витрати на поховання ОСОБА_5 становили 1400 грн.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 повідомила, що є родичкою загиблого, була присутньою на його похованні. Його разом з дружиною ховали позивачка зі своїм чоловіком. Свідок особисто їм дала допомогу на поховання в розмірі 1000 грн.,гроші також давали інші родичі та знайомі. Пенсійний фонд також виплатив позивачки допомогу на поховання загиблих. Поминальній обід був дома за участю родичів., щодо проведення обіду в кафе свідку нічого не відомо.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомили, що були присутні на похованні ОСОБА_5 Поминальний обід проходив вдома лише для родичів. Щодо проведення обіду в кафе їм нічого невідомо.

Статті 10 та 60 ЦПК України передбачають, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодовувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та на поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року (з послідуючими змінами та доповненнями) визначено, зокрема, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Тобто, виходячи із визначення поняття поховання відповідно до Закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

З буквального тлумачення та системного аналізу виписаних норм можна зробити висновок про те, що спадкоємці померлого відшкодовують особі, яка поховала спадкодавця, її витрати на поховання лише у разі, якщо вони вчинені в строк, початком якого є момент смерті спадкодавця, а закінченням - поміщенням труни з тілом в могилу, а також, витрати понесені на облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Наведений перелік є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення витрат на проведення поминального обіду в розмірі 825 грн. 00 коп., так як проведення поминальних обідів не передбачено Законом України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року (з послідуючими змінами та доповненнями), та не включено до Мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 року за №193, отже не є обов'язковим, тому проведення та оплата поминальних обідів, що не відноситься до обрядів, є власною ініціативою осіб, які їх організують, а відтак відшкодуванню не підлягають.

Згідно ст.96 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» при призначенні та виплаті соціальних пенсій застосовуються відповідно статті 1, 80-91, 102-104 цього Закону.

Відповідно до ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у разі смерті пенсіонера його сім'ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

З довідки УПФУ в м. Слов,янську та Слов,янському районі Донецької області від 10.07.2015 р. вбачається, що ОСОБА_5 перебував на обліку в УПФУ в м. Слов,янську та Слов,янському р-ні та отримував пенсію по інвалідності третьої групи загального захворювання з 22.03.2000 року по 30.06.2014 року. Допомогу на поховання ОСОБА_5 отримала ОСОБА_1 24.06.2014 року у сумі 2098,00 грн.

В розрахунку в позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що ритуальні послуги при похованні спадкодавця склали 2800,00 грн., що підтверджується квитанцією №108926 від 04.06.2014 року, в судовому засіданні позовні вимоги були зменшені, і позивачка просила стягнути на свою користь витрати на ритуальні послуги при похованні спадкодавця в розмірі 1400 грн.

В судовому засіданні позивачка підтвердила, що витрати на поховання їй були відшкодовані УПФУ в м. Слов,янську та Слов,янському районі Донецької області в розмірі 2098,00 грн., тобто в більшому розмірі, ніж вона просить стягнути з відповідача, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині також слід відмовити.

Посилання представника позивача при розгляді даного позову на Постанову Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 03.10.2008 року № 45

«Про витрати на поховання та повязані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання», суд вважає необгрунтованим, оскільки дана постанова регулює відносини з відшкодування витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, відшкодування витрат на поховання спадкодавця регулюється нормами ЦК України та ЗУ «Про поховання та похоронну справу».

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, не передбачено стягнення судових витрат в разі відмови в задоволенні позову

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88 209, 212-215 ЦПК України, ст.1232 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, законний представник якої ОСОБА_3, про стягнення витрат на поховання відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст рішення складено 7 серпня 2015 року.

Суддя Л.О. Носовська