Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Мостової Г.І., Писаної Т.О., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 17 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25 листопада 2010 року він позичив ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 28 250 грн, які остання зобов'язалася повернути до 25 листопада 2011 року. Одержання даної суми підтверджується власноруч написаною ОСОБА_5 розпискою.

Оскільки у зазначений термін відповідач борг не повернула, ОСОБА_4, з урахуванням уточнень, просив суд стягнути з ОСОБА_5 борг у розмірі 28 250 грн, 3 % річних у розмірі 847,50 грн, а також судові витрати.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 29 097 грн боргу. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення, а справу передати на новий судовий розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 з підстав, передбачених статтями 625, 1050, 1046 ЦК України, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що відповідач умови договору позики не виконала, борг не повернула.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач взяла у позивача в борг 28 500 грн, що підтверджується розпискою, складеною ОСОБА_5

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права (правова позиція, викладена у Постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року в справі № 6-63цс13).

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Отже, оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому їх слід залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.І. Мостова
Т.О. Писана
І.М. Фаловська