Справа № 489/2732/15-ц
Номер провадження 2/489/1635/15
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Миколаїв" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості по заробітній платі, інфляційних втрат, компенсації за затримку розрахунку при звільненні та компенсації моральної шкоди,

встановив

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 05.03.2014 по 08.05.2014 він працював на посаді фінансового директора КП "Міжнародний аеропорт Миколаїв". В день звільнення відповідач не провів з ним остаточного розрахунку, у зв'язку з чим залишилася не виплаченою заборгованість по заробітній платі 7926,72 грн. Просить стягнути цю заборгованість та компенсацію в розмірі середнього заробітку за час затримки розрахунку по дату ухвалення рішення та стягнути з відповідача моральну шкоду.

10.06.2015 від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період затримки у розмірі 57892,72 грн., суму компенсації за затримку виплати доходу - 35256,66 грн., суму компенсації моральної шкоди - 15054,48 грн.

22.07.2015 від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він просив суд стягнути з відповідача суми заборгованості по заробітній платі - 57104 грн., суми компенсації за затримку виплати доходу - 24475,84 грн., суми штрафних санкцій за прострочку виконання боргових зобов'язань, що включає інфляційні збитки та 3% річних від суми боргу - 32285, 27 грн., суми компенсації моральної шкоди - 15054, 48 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково в розмірі заборгованості по заробітній платі, просив відмовити в задоволені позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Наказом № 50-к від 05.03.2014 ОСОБА_1 було призначено на посаду фінансового директора КП "Міжнародний аеропорт Миколаїв" ( а. с. 6).

Відповідно до копії трудової книжки позивача було звільнено з посади за власним бажанням 08.05.2014 ( а. с. 4-5).

Згідно наданого суду відповідачем розрахунку заборгованості від 15.07.2015 заборгованість перед позивачем складає (березень-травень 2014) 8349,37 грн. (а. с. 31). Проти існуючої на даний час заборгованості представник відповідача не заперечував, даний факт визнав.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 8349,37 грн.

Враховуючи наявність трудових відносин між сторонами, суд вважає, що саме відповідач повинен доводити факт повної та своєчасної сплати заробітної плати позивачу за час перебування у трудових відносинах.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає iндексацiї у встановленому законодавством порядку.

Порядок індексації регулюється Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", Постановами Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078 та від 20.12.1997 за № 1427.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі якщо має місце затримка виплати заробітної плати на кілька місяців індекс споживчих цін обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін, поділених на 100 відсотків.

Таким чином, сума індексації заробітної плати за березень 2014 року складає 3304,22 грн. * 1,706 (множення місячних індексів споживчих цін, поділених на 100 відсотків за період з квітня 2014 по липень 2015) = 5637 грн. - 3304,22 грн. = 2332,78 грн.

Сума індексації заробітної плати за квітень 2014 року складає 3654,44 грн. * 1,651 (множення місячних індексів споживчих цін, поділених на 100 відсотків за період з травня 2014 по липень 2015) = 6033,48 грн. - 3654,44 грн. = 2379,04 грн.

Сума індексації заробітної плати за травень 2014 року складає 1390,71 грн. * 1,591 (множення місячних індексів споживчих цін, поділених на 100 відсотків за період з червня 2014 по липень 2015) = 2212,62 грн. - 1390,71 грн. = 821,91 грн.

Загальна сума індексації складає 5533,73 грн.

Позивачем не правильно порахована сума індексації, а саме нараховано індексацію на всю суму в т. ч. на компенсацію за затримку розрахунку при звільненні, однак відповідно до вищевказаного закону та постанов КМУ індексації підлягає заробітна плата.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступний після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Середньоденна заробітна плата для розрахунку середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визначається за правилами, встановленими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 за № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку, у випадку нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З наданих відповідачем довідки та табелів обліку робочого часу вбачається, що останніми двома повними місяцями його роботи є березень і квітень 2014 року.

Сума середньоденного заробітку складає (3304,22+3654,44)/(18+21)=178,43 грн.

Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку по дату ухвалення рішення, складає 305 (з 08.05.2014 до 22.07.2015) робочих днів х 178,43 грн. = 54 421,15 грн.

Таким чином, вимоги про компенсації за час затримки розрахунку при звільнені підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 54 421,15 грн.

Позивач додатково просив стягнути з відповідача 3 % річних та інфляційні втрати. Щодо інфляційних втрат, то вони стягнуті судом в сумі 5533,73 грн. як індексація заробітної плати за час затримки і подвійне стягнення не допускається. 3 % річних стягненню не підлягають, оскільки вони стягуються як компенсаційні у цивільних відносинах зобов'язального характеру при невиконанні боржником грошового зобов'язання. У трудових відносинах вказана норма (ч. 2 ст. 625 ЦК України) не підлягає застосуванню, оскільки законодавець передбачив інші компенсаційні виплати такі як компенсація за затримку розрахунку при звільненні тощо.

Позивач вказує, що несвоєчасна виплата заробітної плати призвела до моральних страждань та переживань, він та його сім'я були позбавленні нормального життєвого спілкування з близьким оточенням, та яку він оцінює в 15054,48 грн.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати не майнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з п. 5 зазначеної вище Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат не майнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд вважає, що неправомірними діями відповідача, які полягали у не проведенні розрахунку при звільненні, позивачу заподіяно моральну шкоду. Визначаючи розмір компенсації суд враховує розмір заборгованості, значний проміжок часу між правопорушенням та зверненням до суду, обґрунтування самої моральної шкоди та з чого позивач виходив визначаючи розмір компенсації.

Вирахування позивачем розміру моральної шкоди виходячи з мінімальної заробітної плати за кожен місяць затримки розрахунку не ґрунтується на нормах матеріального права.

Враховуючи викладене та виходячи із засад розумності та справедливості суд вважає, що вимоги про стягнення компенсації моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 500 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 926 грн. 64 коп. (1% від матеріальних вимог та 243,6 грн. за вимогу про стягнення компенсації моральної шкоди)

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Миколаїв" про стягнення заборгованості по заробітній платі, інфляційних втрат, компенсації за затримку розрахунку при звільненні та компенсації моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Миколаїв" (код ЄДРПОУ - 01130650) на користь ОСОБА_1:

- заборгованість по заробітній платі в сумі 8349,37 грн.;

- індексацію заробітної плати 5533,73 грн.;

- компенсацію за затримку розрахунку при звільненні 54 421,15 грн.;

- компенсація моральної шкоди 500 грн., всього на загальну суму 68 804 (шістдесят вісім тисяч вісімсот чотири) грн. 25 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Миколаїв" на користь держави судовий збір у сумі 926,64 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв