АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Семенюк Т.А., Крижанівської Г.В.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 12 червня 2015р. за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Данилюк Ольги Борисівни,

встановила:

у лютому 2015р. ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії головного державного виконавця, визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Відділу ДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Данилюк О.Б. від 21 листопада 2014р. про відкриття виконавчого провадження.

Мотивуючи свої вимоги, ОСОБА_1 зазначала, що Солом'янським районним судом м. Києва 26 грудня 2013р. на виконання рішення суду від 17 вересня 2013р. видано виконавчий лист про стягнення з неї на користь ОСОБА_3 10 950грн. 21 листопада 2014р. головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві ДанилюкО.Б. було відкрито виконавче провадження, але копію постанови нею було отримано лише 28 січня 2015р.

Скаржник зазначала, що за домовленістю зі стягувачем сплачувала йому заборгованість протягом 2014р. і він їй не повідомляв про те, що подав виконавчий лист до виконання, тому вона ставить під сумнів вчасне подання заяви представником стягувача до державної виконавчої служби.

Ухвалою суду від 12 червня 2015р. у задоволенні скарги відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неналежну оцінку обставинам справи.

Учасники судового розгляду, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.97, 98), у судове засідання не з'явилися, клопотання про перенесення судового розгляду не подали, тому відповідно до положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судове засідання в їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та заперечення головного державного виконавця Данилюк О.Б. на апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи

№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/9666/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
з наступного.

- 2 -

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 26 грудня 2013р. Солом'янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 10 950грн.

20 листопада 2014р. представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 звернувся до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві із заявою про примусове виконання рішення суду, подавши вказаний виконавчий лист до виконання.

Постановою головного державного виконавця Динилюк О.Б. відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 21 листопада 2014р. відкрито виконавче провадження.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з її безпідставності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи, наданим сторонами доказам та грунтується на нормах матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державого виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно ч. 1, 2 та 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до вказаних норм матеріального права головним державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 10 950грн. на користь ОСОБА_3, копія якої була направлена на адресу боржника та нею отримана 28 січня 2015р.

Судом встановлено, що у порушення вимог ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена на адресу ОСОБА_1 тільки 23 січня 2015р., про те вказана обставина не є підставою для визнання постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірною.

Крім того, порушені права боржника ОСОБА_1 були відновлені головним державним виконавцем Данилюк О.Б. шляхом прийняття постанови від 4 лютого 2015р. про відкладення провадження виконавчих дій до 11 лютого 2015р., чим боржнику був наданий новий термі для добровільного виконання рішення суду.

- 3 -

За таких обставин та враховуючи положення ч. 1 ст. 387 ЦПК України суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

Доводи апелянта про те, що судом не була розглянута її скарга в частині оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки суд прийняв судове рішення про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі, а мотивувальна частині ухвали суду містить обґрунтування правомірності відкриття виконавчого провадження у зв'язку із надходженням виконавчих листів, які були зареєстровані у встановленому законом порядку.

Твердження апелянта, що виявлені судом порушення, допущені головним державним виконавцем стосовно строків направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику, є підставою для визнання неправомірними дій державного виконавця та задоволення скарги, не ґрунтуються на положеннях статті 387 ЦПК України, яка передбачає, що у разі встановлення обгрунтованості скарги суд не тільки визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними, а і зобов'язує державого виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Разом з тим, головним державним виконавцем самостійно були усунені допущені порушення шляхом повторної видачі копії постанови про відкриття виконавчого провадження та відкладення виконавчих дій з наданням боржнику нового строку для добровільного виконання судового рішення.

Посилання апелянта на відсутність резолюції керівника органу ДВС на заяві про відкриття виконавчого провадження не відповідають наявній у матеріалах справи копії виконавчого провадження, відповідно до якої на заяві представника стягувача про примусове виконання рішення наявна резолюція керівника органу ДВС від 21 листопада 2014р. (с.с.30).

Доводи апелянта про те, що заява представника стягувача не була зареєстрована у встановленому порядку, колегія суддів вважає безпідставним, так як судом першої інстанції досліджувалися як журнал виконачих проваджень, переданих державному виконавцю, так і дані Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, відповідно до яких заява про примусове виконання рішення надійшла до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві 20 листопада 2014р., була зареєстрована у встановленому порядку, а 21 листопада 2014р. було відкрито виконавче провадження, відомості про яке було внесено до Єдиного державого реєстру виконавчих проваджень.

Твердження апелянта про неправомірність ухвали судді від 2 березня 2015р. в частині відмови у відкритті провадження за скаргою в частині оскарження дій Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки апелянтом ухвала судді від 2 березня 2015р. у встановленому законом порядку не оскаржувалася, хоча була отримана 13 березня 2015р. (с.с.50), не заявлені вимоги про скасування зазначеної ухвали і у апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка є предметом даного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, тому підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 12 червня 2015р. залишити без змін.

- 4 -

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: