Справа № 201/6098/15-ц
Провадження 2/201/1961/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року місто Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Батманової В.В.

при секретарі Гоц Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 26 травня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий номер № 1480. Відповідно до укладеного договору позики позивач передав у власність відповідачу строком до 15 серпня 2014 року грошові кошти в розмірі 30 000 грн., що на момент укладення договору позики за середнім курсом продажу доларів США приватним особам комерційними банками м. Дніпропетровська є еквівалентом суми 2 500 доларів США. Станом на 01 квітня 2015 року відповідач свої зобовязання перед позивачем не виконав, у встановлений строк грошові кошти не повернув, у звязку з чим позивач, відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 70 582,75 грн. а також понесені позивачем судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений, причини неявки суду не відомі.

В звязку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення.

Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 26 травня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики (а.с. 4), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий номер № 1480.

Відповідно до п.п. 1, 4 вказаного договору позики позикодавець ОСОБА_1 передав у власність позичальникові ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 30 000 грн., що на момент укладення договору позики за середнім курсом продажу доларів США приватним особам комерційними банками м. Дніпропетровська є еквівалентом суми 2 500 доларів США. ОСОБА_2 зобовязався повернути ОСОБА_1 в строк до 15 серпня 2014 року вказані грошові кошти, проте станом на 01 квітня 2015 року вказане зобовязання відповідачем не було виконане, у звязку з чим, враховуючи надану позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог, сума основного боргу складає 70 582,75 грн., з яких:

-заборгованість за тілом позики 58 628,50 грн.;

-проценти за користування грошовими коштами, нараховані у розмірі 3% річних від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання 1103,50 грн.;

-інфляційне збільшення суми боргу 10 850,75 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦПК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В порушення зазначених норм закону та умов укладеного між сторонами договору позики від 26 травня 2014 року відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим утворилася заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України, договір укладений сторонами, має умови, які повинні виконуватися.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 26 травня 2014 року в сумі 70 582,75 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 526, 527, 610, 625, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) грошові кошти в розмірі 70 582 (сімдесят тисяч пятсот вісімдесят дві) гривні 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 790 (сімсот девяносто) гривень 99 копійок.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Батманова