Провадження №2/761/5162/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.

за участю представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Димпалової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Торгово-промислової палати України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання розглянути звернення,-

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: визнати дії відповідача при відмові 09.01.2015 року у «засвідченні форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) щодо договірних зобов'язань, які ОСОБА_3 не має можливості виконати повністю, починаючи з 17.12.2014 року у зв'язку з настанням цих обставин, дія яких не припинилася і триває, до закінчення цих обставин» неправомірною бездіяльністю; зобов'язати відповідача розглянути заяву позивача «про засвідчення форс-мажорних обставин» (обставини непереборної сили) від 19.12.2014 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.12.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин. 09.01.2015 року відповідачем було відмовлено у засвідченні форс-мажорних обставин. Але відповідач вважає дії відповідача неправомірною бездіяльністю, тому звернувся до суду із зазначеним позовом.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що лише Торгово-промислова палата України у відповідності із Законом наділена повноваженнями щодо засвідчення форс-мажорних обставин. Представник зазначає, що позивач до 11.12.2014 року включно безперешкодно виконував свої зобов'язання за кредитним договором, незважаючи на ті обставини, що зазначені в його заяві. Крім того, після 11.12.2014 року будь-яких інших обставин, які б могли свідчити про форс-мажор позивач не зазначив та доказів їх існування не надав. Враховуючи відсутність причинно-наслідкового зв'язку між переліченими обставинами і неможливістю виконання заявником своїх договірних зобов'язань, керуючись п.6.14 Регламенту було прийнято рішення про відмову в засвідченні форс-мажорних обставин, про що надана письмова відповідь.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши представників сторін, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 21.03.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0 за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 115 000,00 доларів США строком повернення до 21.03.2029 року зі сплатою 14,5% річних.

Умовами Договору не передбачено підстав для звільнення від виконання зобов'язань.

19 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Торгово-промислової палати України із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). В заяві зазначено, що заявник проживає в м. Севастополь та в зв'язку з настанням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: ведення Російською федерацією військових дій на півострові та в подальшому окупація АР Крим унеможливили виконання взятих на себе позивачем зобов'язань за Кредитним договором перед Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», оскільки згідно постанови Правління Національного банку України №260 від 06.05.2014 року «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної республіки Крим і міста Севастополя», Акціонерний комерційний інноваційний банк «Укрсиббанк» припинив свою діяльність в АР Крим. Таким чином, проживаючи в м.Севастополь, починаючи з 06.05.2014 року позивач позбавлений можливості виконати зобов'язання за Договором не з власної вини.

Листом від 09.01.2015 року за №124/05-4 Торгово-промислова палата України повідомила ОСОБА_3 про те, що Торгово-промислова палата України, розглянувши звернення від 18.12.2014 року щодо засвідчення форс-мажорних обставин не вбачає підстав для підтвердження форс-мажорних обставин за Договором №0 від 21.03.2008 року.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 617 ЦК України визначає, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Частина 3 статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначає, що Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб'єктів господарської

Рішенням Президії Торгово-промислової палати від 18.12.2014 року №44 (5) затверджений в новій редакції регламент засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Пунктом 4.1 Регламенту визначено, що Торгово-промислова палата України відповідно до ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов'язань/обов'язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП.

Розділ 6 Регламенту визначає порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Пункт 6.1 Регламенту визначає, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України «Про торгово- промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014 року, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов'язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобов'язанням/обов'язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин (п.6.2 Регламенту).

Заява підлягає розгляду залежно від складності та обсягу документів протягом семи робочих днів із дня звернення суб`єкта господарської діяльності та протягом двадцяти одного робочого дня - з дня звернення фізичної особи (пункт 6.7 Регламенту).

Надані заявником документи для засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) мають свідчити про: - надзвичайність таких обставин (носять винятковий характер і знаходяться за межами впливу сторін); - непередбачуваність обставин (їх настання або наслідки неможливо було передбачити, зокрема на момент укладення відповідного договору, перед терміном настанням зобов'язання або до настання податкового обов'язку); - невідворотність (непереборність) обставин (неминучість події/подій та/або її/їх наслідків); - причинно-наслідковий зв'язок між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов'язань (за договором, контрактом, угодою, законом, нормативним актом, актом органів місцевого самоврядування тощо) (п.6.9 Регламенту).

За результатами розгляду документів ТПП України / регіональна ТПП видає сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (п.6.10 Регламенту).

Пунктом 6.14 Регламенту передбачено, що у разі, якщо за результатом розгляду заяви і наданих документів вбачається, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) відсутні, відсутні підстави/умови для засвідчення передбачені п. 6.9 Регламенту) і т.п., ТПП України / регіональна ТПП надсилає заявникові відповідь про відмову в засвідченні форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) за встановленою формою (Додаток № 5 до Регламенту).

Крім того, стаття 14.2 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» визначає, що упродовж строку тимчасової окупації внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим звільняється від обов'язку погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих відсотків за ним, якщо об'єктом іпотеки є майно, розташоване (зареєстроване) на території, що після укладення такого іпотечного договору була тимчасово окупована. Національний банк України приймає рішення про зміну класифікації таких іпотечних кредитів або інші рішення з метою недопущення погіршення ліквідності (фінансового стану) кредитора.

Отже, оскільки діючим законодавством України визначено, що Торгово-промислова палата України є єдиним органом, який має право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) в Україні, заява позивача розглянута відповідачем у відповідності з Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), тому суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення позовних вимог позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про торгово-промислову палату України», ст.ст. 610, 617 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Торгово-промислової палати України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання розглянути звернення - відхилити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула