Справа № 147/157/15-ц Провадження № 22-ц/772/2056/2015Головуючий в суді першої інстанції Костюк Г. М.
Категорія 23Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Денишенко Т.О., Зайцева А.Ю.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Агропромислова фірма «Іззія», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Кряж-Агро-1», про розірвання договору оренди землі, за апеляційною скаргою представника Приватного підприємства «Агропромислова фірма «Іззія» - Спесивцева Вадима Валерійовича на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 12 травня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ПП «Агропромислова фірма «Іззія», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - СТОВ «Агрофірма «Кряж-Агро-1», про розірвання договору оренди землі.

Позов мотивовано тим, що 18.10.2005 року між ОСОБА_2 та ПП «Агропромислова фірма «Іззія» укладено договір оренди землі, однак відповідач систематично порушує свої зобов'язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою. А тому ОСОБА_2 просила розірвати зазначений договір оренди землі від 18.10.2005 року.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 12 травня 2015 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та ПП «Агропромислова фірма «Іззія» 18.10.2005 року, зареєстрований 13.06.2007 року Вінницькою регіональною філією Центр ДЗК - запис 16, згідно якого ОСОБА_2 передала в оренду ПП «Агропромислова фірма «Іззія» земельну ділянку, загальною площею 2,8784 га, яка знаходиться на території Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області.

Не погоджуюсь з зазначеним рішенням представник ПП «Агропромислова фірма «Іззія» - Спесивцев В.В. оскаржує його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом під час ухвалення рішення не було здійснено повного з'ясування обставин, що мають значення для справи та які суд вважав встановленими, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, а тому просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення сторін, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, у зв'язку з наступним.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 володіє на праві приватної власності земельною ділянки площею 2,8783 га, яка знаходиться на території Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданим 02.04.2005 року Тростянецьким райвідділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Тростянецької РДА від 21.10.2004 року за №290 (а.с. 4).

Між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ПП «Агропромислова фірма «Іззія» 18.10.2005 року було укладено Договір оренди землі, який було зареєстровано Вінницькою регіональною філією Центр ДЗК 13.06.2007 року, про що зроблено відповідний напис за №16.

Відповідно до зазначеного вище Договору оренди землі позивач ОСОБА_2 передала в строкове платне користування (оренду) ПП «Агропромислова фірма «Іззія» належну їй земельну ділянку, загальною площею 2,8784 га, яка знаходиться на території Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області.

Згідно з ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст.1, 13 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як вбачається з ст.15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Умовами договору оренди земельної ділянки від 18.10.2005 року, а саме пунктами 9 та 11 передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, послугами, натуроплатою, перші два роки 1 %, що складає 152,80 грн., далі не менше 1,5 % від вартості паю, що складає 229,20 грн. Орендна плата вноситься у строк до 15 листопада поточного року і не пізніше.

Відповідно до п.31 вказаного договору оренди землі, одним із обов'язків орендаря є своєчасне внесення орендної плати.

Згідно п.38 договору його дія припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором.

Відповідно до ч.3 ст.31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Згідно із ст.32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 24 вказаного вище Закону орендодавець, зокрема, має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. «д» ст.141 Земельного кодексу України однією з підстав для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач порушує умови Договору оренди, систематично не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, що є істотною умовою договору оренди та підставою для його розірвання.

Твердження представника ПП «Агропромислова фірма «Іззія» - Спесивцева В.В., що кошти за оренду землі ними не вносилися, так як цією земельною ділянкою користувалася інша юридична особа є безпідставними, тому що Договір розірвано не було, правовідносини продовжують існувати до цього часу, а тому це не позбавляє відповідача обов'язку по виконанню умов договору оренди землі.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем порушено строк на звернення з даним позовом також є безпідставними.

Як вбачається зі справи, підставою для звернення з позовною заявою є невиконання підприємством обов'язку по сплаті коштів за користування земельною ділянкою, а не стягнення цих грошових коштів. Відповідно до умов договору дія його закінчується в 2020 році, що вказує на те, що і обов'язок по сплаті триває до цього часу, а тому порушення умов Договору мають тривалий характер, що в свою чергу виключає можливість застосування строків давності.

Враховуючи наведене судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на обставинах та матеріалах справи, відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а відтак підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Приватного підприємства «Агропромислова фірма «Іззія» - Спесивцева Вадима Валерійовича відхилити, а рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Головуючий суддя: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ Зайцев А.Ю.