22-ц/775/637/2015(м)
23 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого Бугрим Л.М.
суддів Гаврилової Г.Л., Принцевської В.П.
при секретарі Меркуловій Я.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 травня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними ,-
Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 травня 2015 року Публічному акціонерному товариству «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» було відмовлено у позові до ОСОБА_1 Л,І., ОСОБА_6 , ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 І,Л, про визнання недійсними договорів № 106 від 09.01.2007 року «Про передачу майнових прав на корисну модель» (патент України № 17192 «Відцентровий насос»), № 2531 від 02.07.2009 року «Про передачу майнових прав на корисну модель» (патент України № 38713 «Зєднувальна муфта»), № 3241 від 29.06.2010 року «Про відступлення майнових прав на корисну модель» (патент України № 37114 «Приймальний коксовий бункер»), № 91 від 14.01.2009 року «Про відступлення майнових прав на корисну модель» (патент України № 27305 «Приймальний коксовий бункер»), № 4536 від 28.12.2009 року «Про відступлення майнових прав на корисну модель» (патент України № 41441 «Двохопорний дуттьовий вентилятор».

На вказане рішення суду Публічне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, на неповне з`ясування обставин справи, просило скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове , яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилався на те,що авторами корисних моделей ОСОБА_1 Л,І., ОСОБА_6 , ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 І,Л були передані позивачу в момент укладення договору ті цивільні права, якими вони не володіли на момент здійснення правочину, а тому такий договір не може бути дійсним. Висновок суду про тотожність понять визнання корисної моделі непатентоздатною та визнання патенту недійсним суперечить діючому законодавству, оскільки визнання патенту недійсним можливе лише тільки після визнання корисної моделі, відповідно до експертизи, такою, яка не відповідає умовам патентоздатності, у звязку з чим судом були невірно застосовані норми матеріального закону та зроблено невірний правовий висновок

В судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» ОСОБА_7 підтримувала доводи апеляційної скарги ,просила рішення суду скасувати та позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 Л,І., ОСОБА_6 , ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 І,Л, в судове засідання не зявились , про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,направили на адресу апеляційного суду листи у яких просили справу розглянути у їх відсутність .

Заслухавши доповідь судді ,вислухавши пояснення представника позивача , перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший обєкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншими законами .

Корисні моделі за своїм статусом відносяться до обєктів права інтелектуальної власності , що випливає із положень ч.1 ст. 410 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст. 460 ЦК України обєктом корисної моделі може бути продукт ( пристрій , речовина тощо ) або процес у будь-якій сфері технології .

Відповідно до положень ч.1 ст. 462 ЦК України набуття права власності на винахід,корисну модель , промисловий зразок , засвідчується патентом . а згідно з ч.4 ст.6 Закону України « Про охорону прав на винаходи і корисні моделі « передбачено, що пріоритет, авторство і право власності на корисну модель завдячується деклараційним патентом..

Згідно з положеннями п. 2 ч.1 ст. 424 ЦК України до майнового права інтелектуальної власності відноситься виключне право дозволяти використання обєкта права інтелектуальної власності .

Судом першої інстанції було встановлено, що між ПАТ « ММК Ілліча « та відповідачами авторами корисних моделей ОСОБА_1 Л,І., ОСОБА_6 , ОСОБА_3В були укладені договори № 106 від 09.01.2007 року «Про передачу майнових прав на корисну модель» (патент України № 17192 «Відцентровий насос»), № 2531 від 02.07.2009 року «Про передачу майнових прав на корисну модель» (патент України № 38713 «Зєднувальна муфта»), № 3241 від 29.06.2010 року «Про відступлення майнових прав на корисну модель» (патент України № 37114 «Приймальний коксовий бункер»), № 91 від 14.01.2009 року «Про відступлення майнових прав на корисну модель» (патент України № 27305 «Приймальний коксовий бункер»), а також між ПАТ « ММК Ілліча « та відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5Л , ОСОБА_2 № 4536 від 28.12.2009 року «Про відступлення майнових прав на корисну модель» (патент України № 41441 «Двохопорний дуттьовий вентилятор.

Згідно умов договору « Про передачу майнових прав на корисну модель « та « Про відступлення майнових прав на корисну модель « автори передають позивачеві виключне право на використання корисної моделі , надають всю технічну документацію необхідну для впровадження її у виробництво . сприяють в реалізації корисної моделі на ліцензійній основі та в використанні її в виробничих умовах комбінату, а позивач зобовязався сплачувати авторам винагороду на підставі суми річного економічного ефекту від використання цієї моделі.

На замовлення позивача ДП « Український інститут промислової власності» провів експертизу на предмет патентоздатності корисних моделей .У відповідності з висновками ДП « Український інститут промислової власності» від 19 травня 2014 року корисна модель « Відцентрований насос» за деклараційним патентом № 17192, корисна модель «Зєднувальна муфта - насос « за деклараційним патентом № 38713, корисна модель «Двохопорний дуттьовий вентилятор патент України № 41441 не відповідають умовам патентоздатності , не є новими та промислово придатними.

Звертаючись до суду з позовом про визнання договорів про передачу відповідачами майнових прав на корисні моделі до ПАТ « ММК Ілліча» недійсними , позивач посилався на те,що при укладенні угод він діяв під впливом помилки , яка має істотне значення ,оскільки на момент здійснення правочину йому було невідомо про те, що корисні моделі не є патентоздатними.

Перевіряючи зазначені доводи, суд першої інстанції встановив , що відповідачі знаходились з позивачем у трудових відносинах,а згідно з ч.3 ст. 6 Закону України « Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» роботодавець тобто ПАТ «ММК Ілліча» зобовязаний протягом 4-х місяців від дати одержання від винахідника повідомлення подати до установи заяву на одержання патенту чи передати право на його одержання іншій особі або прийняти рішення про збереження службового винаходу ( корисної моделі ) як конфіденційної інформацію.

У цей же строк роботодавець повинен укласти з винахідником письмовий договір щодо розміру та умови оплати йому винагороди відповідно до економічної цінності винаходу ( корисної моделі ) і ( або ) іншої вигоди , яка може бути одержана роботодавцем. Згідно з ч.7 ст. 28 цього Закону України власник патенту має право дати будь-якій особі дозвіл ( видати ліцензію) на використання ( винаходу) на підставі ліцензійного договору .

Таким чином. враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно відхилив доводи позивача про те , що авторами були передані позивачу в момент укладання договору ті цивільні права , якими вони не володіли .

Рішенням Господарського суду м. Києва від 10.12.2014 року,яке набуло законної сили , позивачеві - ПАТ « ММК Ілліча» було відмовлено у позові до Державної служби інтелектуальної власності України про визнання деклараційних патентів на корисні моделі виданих на імя відповідачів недійсними. Відмовляючи у позові , зазначений суд виходив з того , що позивач ПАТ « ММК Ілліча» не надав суду доказів на підтвердження факту порушення чи оспорення відповідачем будь-яких законних прав чи охоронюваних інтересів позивача у звязку з наданням правової охорони корисним моделям за патентами №№17192, 38713,41441.( а.с. , а.с. 68-79)

Згідно з положеннями ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог , які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст.203 Цивільного кодексу України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом,такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин( ч.3 ст.215 ЦК України ).

Згідно з положенням ч.1ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинивши правочин, помилилася щодо обставин , які мають істотне значення, такий правочин може бути визнано судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням . Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків , встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи після укладення ліцензійних договорів з відповідачами підприємство отримавши право на використання корисних моделей у виробництві таке право реалізувала. Відповідна комісія позивача у складі компетентних спеціалістів визначала кожного року річний економічний ефект від використання корисних моделей , а відповідачі на підставі відповідного розрахунку та постанови про виплату винагороди отримували щорічно грошову винагороду починаючи з 2007 року ( а.с. 97-160).

Із пояснень представника позивача ОСОБА_7 в апеляційному суді вбачається , що робітники підприємства при перевірці документації з приводу економічного ефекту від впровадження корисних моделей у виробництві припустились помилки щодо патентоздатності корисних моделей .

Разом з тим, вона не заперечувала що до цього часу у виробництві комбінату застосовуються корисні моделі авторами яких є відповідачі.

За таких обставин ,суд першої інстанції прийшов до правильного правового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги , що відповідачами були передані позивачу в момент укладення договору ті цивільні права, якими вони не володіли на момент здійснення правочину є безпідставними . Рішенням господарського суду м. Києва від17 березня 2015 року ПАТ « ММК Ілліча « у позові до Державної служби інтелектуальної власності України про визнання деклараційних патентів на корисні моделі недійсними було відмовлено. Вказане рішення набрало чинності та має преюдиціальне значення і для вирішення заявлених вимог щодо визнання договорів недійсними .

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом першої інстанцх повно та всебічно досліджені обставини справи наданим доказам дана вірна оцінка

Інші доводи скарги висновків суду не спростовують .

Рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону і підстав для його скасування не вбачається

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 травня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: