У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Черкаської області від 20 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що між ним та

ОСОБА_317 серпня 2007 року було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого він надав позичальнику строковий кредит у сумі 387 грн 60 коп. на строк до 17 лютого 2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть від 20 серпня 2013 року. За життя останній свої зобов'язання за вказаним договором не виконав. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його мати ОСОБА_2, як така, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не подала у встановлений законом строк заяву про відмову від прийняття спадщини. Внаслідок невиконання умов договору станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2015 року відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 20 травня 2015 року рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 20 лютого

2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову за пропуском строку звернення до суду з вимогою до спадкоємців боржника.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позову та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову за пропуском строку звернення до суду з вимогою до спадкоємців боржника, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк