Справа № 2-576/09 Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л.В.
Провадження № 22-ц/773/1139/15 Категорія: 27 Доповідач: Веремчук Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді: Веремчук Л.М.

суддів: Антонюк К.І., Карпук А.К.

при секретарі: Кирилюку О.О.

за участю:

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Волинської філії до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2009 року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2008 року ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Волинської філії ВАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в якому просило стягнути з останніх солідарно заборгованість за кредитом у розмірі 18 787,22 гривень, яка складається з 16477,47 грн. непогашеного кредиту, 1486,47 грн.- несплачених відсотків, 823,75 грн.штрафу.

В обґрунтування позову зазначав, що 07.12.2007 року з ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за яким останній отримав споживчий кредит у розмірі 16 800 грн. під 24 % процентів за користування кредитом, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позичальника. У забезпечення зобов`язань за кредитним договором цього ж дня з ОСОБА_1 укладено договір поруки. Проте, ні позичальник, ні поручитель не виконують умови договору по поверненню кредиту, сплати відсотків та штрафу.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2009 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Волинської філії ВАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 18787 грн.22 коп. та 187 грн.87 коп. судових витрат по справі, 30 грн.00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,а всього по 108 грн.93 коп. з кожного.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17 червня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2009 року в даній справі.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в частині задоволених позовних вимог щодо нього. Посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що позивач не повідомив його, як поручителя, про наявність заборгованості позичальника, внаслідок чого він не міг вжити жодних заходів щодо вирішення цього питання в досудовому порядку.

У судовому засіданні апелянт скаргу підтримав просив рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що 7 грудня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнськитй акціонерний банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №442/07-БС/КД, за умовами якого банк надав останньому кредит в розмірі 16 800 грн. зі сплатою 24 % річних строком до 07.12.2010 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором цього ж дня між ВАТ «Всеукраїнськитй акціонерний банк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки за умовами якого останній зобов'язався солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_2 зобов'язань, передбачених кредитним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін).

Згідно ст.1048, 1050, 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору, погашення кредиту здійснюється Позичальником відповідно до графіка погашення Кредиту, який є невід'ємною частиною даного Кредитного договору, шляхом внесення грошових коштів готівкою через касу банку або перерахуванням безготівковим шляхом.

Пунктом 3.2.6 Кредитного договору передбачено право банку дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором.

31 березня 2008 року Банком було надіслано відповідачеві ОСОБА_2 досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.10), однак ніяких дій на виконання вказаних вимог Банку відповідач не вчинив.

Заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить 18 787,22 гривень, яка складається з 16477,47 грн. непогашеного кредиту, 1486,47 грн.- несплачених відсотків, 823,75 грн. штрафу, що підтверджується розрахунками сум заборгованості позичальника за даним договором і не оспорюється сторонами (а.с.11-13).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частинами 1 та 2 ст. 554 ЦК України передбачено, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом п. 1.1 Договору поруки, Боржник і Поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні відповідачі. ( а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами та відповідно до зазначених норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов правильного й обґрунтованого висновку про те, що кредитор (Банк) мав право вимагати виконання зобов'язання за кредитним договором, як від боржника так і від поручителів, оскільки боржник порушив умови кредитного договору, що виразилося в неналежному виконанні договірних зобов'язань, а саме - в простроченні платежів згідно умов договору та неповернені кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість.

Посилання апелянта на порушення позивачем умов договору відповідно до якого поручитель повинен був бути повідомлений про неналежне виконання боржником взятих на себе зобов'язань з погашення заборгованості за кредитним договором не є підставою для звільнення відповідача ОСОБА_1 від відповідальності за договором поруки та відмови від заявленого банком позову. Крім того, із його клопотання на адресу суду від 28 листопада 2008 року (а.с. 24-27) вбачається, що йому було відомо про заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед позичальником.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та штрафу, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання і у встановлений законом шестимісячний строк починаючи з дати пред'явлення претензії до боржника пред'явив позов в тому числі і до поручителя.

Порука на час пред'явлення позову не припинена.

Твердження апелянта про те, що позивач мав би звернутись до поручителя із окремий позовом колегія суддів вважає безпідставним, оскільки відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Отже, Позивачем було у відповідності до вимог законодавства подано позов до суду до позичальника та поручителя щодо солідарного стягнення заборгованості.

Пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову. Позивачу необхідно звернутися до поручителя саме із позовною заявою, що і було зроблено позивачем.

Таким чином, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (були здійснені всі необхідні дії, передбачені чинним законодавством, необхідні для стягнення заборгованості з кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2009 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді