АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 668/4664/15-ц Головуючий в І інстанції Головко О.В.
Провадження №22-ц/791/2254/15 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року серпня місяця 05 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Ігнатенко П.Я.
Суддів:Воронцової Л.П.
Стародубця М.П.
При секретарі:Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Мегабанк» на рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 08 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, публічного акціонерного товариства «Мегабанк» при визнання поруки припиненою,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та ВАТ «Мегабанк», правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк», укладено договір поруки №146-в/2006-п, за умовами якого позивач зобов'язався нести солідарну відповідальність за порушення зобов'язань позичальника ОСОБА_6 за кредитним договором №146в/2006 від 01.06.2006 року. Зазначеним кредитним договором останній надано кредит в сумі 25000 дол. США зі строком повернення 31.05.2021 року зі сплатою процентів 12,5% річних.

Після звернення банку до суду із вимогами про стягнення заборгованості поручителю ОСОБА_5 стало відомо про підвищення банком з 02.12.2008 року відсоткової ставки до 17% річних без погодження із ним, як поручителем.

В зв'язку з викладеним просив визнати припиненими зобов'язання за договором поруки.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 08 червня 2015 року,- позов задоволено. Порнолвено ОСОБА_5 строк на звернення до суду з позовом. Визнано припиненим з 02 грудня 2008 року договір поруки №146в/2006-п від 01.06.2006 року, укладений між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_5. Стягнуто з ПАТ «Мегабанк» на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Мегабанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскарженого рішення вимогам цивільного процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно кредитного договору №146в/2006 від 01.06.2006 року ОСОБА_6 отримала кредит в розмірі 25000 доларів США зі строком повернення 31.05.2021 року зі сплато 12,5% річних (а.с.6-7).

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 01.06.2006 року із ОСОБА_5 укладено договір поруки, за умовами якого останній зобов'язався нести солідарну відповідальність за порушення боржником зобов'язань за кредитним договором. Згідно п. 2.4.1 договору поруки кредитор має право змінити умови кредитного договору без згоди поручителя, якщо внаслідок цього не збільшується обсяг відповідальності поручителя. (а.с.10).

Як правильно встановлено судом першої інстанції та не оспорюється сторонами додатковою угодою №2 від 02.12.2008 року , укладеною між банком та позичальником ОСОБА_6 збільшено розмір процентів з 12,5% до 17% річних (а.с.9).

Згоди на зміну істотних умов договору, а саме збільшення відсоткової ставки за користування кредитом поручитель не давав, додаткова угода з цього приводу з ним погоджена не була. Ці встановлені судом обставини не спростовані банком як в суді першої, так і апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20.02.2013 року в справі №6-172цс12, яка є обов'язковою для всіх судів.

З огляду на викладене суд першої інстанції правильно застосував ч. 1 ст. 559 ЦК України.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що внаслідок внесення додатковими угодами змін до кредитного договору та збільшення процентної ставки за кредитним договором без згоди й повідомлення поручителя відбулося збільшення обсягу його відповідальності, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України є підставою для визнання договору поруки припиненим.

Посилання апелянта на те, що обсяг відповідальності ОСОБА_5 в частині розміру процентів взагалі не встановлений договором поруки, а є лише посилання на їх розмір за умовами кредитного договору, а тому зміна розміру процентів за кредитним договором не збільшує обсяг відповідальності поручителя,- позбавлені правового обґрунтування та суперечать зазначеній вище правовій позиції Верховного Суду України.

Інші доводи апеляційної скарги, як не обґрунтовані законом, доказами та такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін та дослідив надані сторонами докази, яким дав правильну оцінку, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Мегабанк»,- відхилити.

Рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 08 червня 2015 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: