Справа № 604/845/15-ц
Провадження № 2/604/281/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, який розірвано 07 квітня 2015 року. За час перебування у шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги для належного утримання дитини не надає, а тому просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн щомісячно.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею в позовній заяві вимоги, пояснила, що для належного виховання та утримання дитини їй необхідно приблизно 1000 грн. Крім того дочка потребує періодичного лікування. Її доходів не вистачає, відповідач матеріальної допомоги не надає, а тому просить позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн щомісячно з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що на даний час не працює, дохід отримує за рахунок ведення домашнього господарства, крім того у нього хворе серце, а тому проти визначеної позивачем суми заперечує, згідний допомагати дитині, купляючи необхідні речі.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Сторони ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебували у шлюбі, зареєстрованому 14 жовтня 2011 року, який розірвано рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області № 2/604/126/15 від 07 квітня 2015 року.

За час перебування у шлюбі в сторін народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 152428.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов № 533 від 22 червня 2015 року - ОСОБА_1 проживає разом із дочкою ОСОБА_4, матірю, сестрою, бабцею та прабабцею у житловому будинку, належному прабабці ОСОБА_5 в с. Козярі Підволочиського району. Сімя користується земельними ділянками. Гр. ОСОБА_1 здійснює догляд за дитиною до 4-х річного віку. Колишній чоловік ОСОБА_2 проживає окремо, матеріальної допомоги не надає.

З пояснень позивача судом встановлено, що в добровільному порядку кошти на утримання неповнолітньої дочки відповідач не надає.

Як убачається із довідки, виданої виконавчим комітетом Токівської сільської ради 12 серпня 2015 року № 625, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно запису № 2 від 30 червня 2008 року у трудовій книжці АЛ № 070573 не працює (наказ № 11 «в»- УДЗ від 30 червня 2008 року).

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що дитина виховується позивачем і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у звязку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, хоч не має постійного місця роботи. Судом не встановлено, а відповідачем не подано ніяких доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей.

Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дочки з урахуванням матеріального положення обох сторін, стану здоровя дитини, тієї обставини, що дочка перебуває на повному утриманні позивача, слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача в її користь аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 15 липня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття відповідно до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст., ст. 10,15,30, 60, 212, 213, 215, 294, 296, 367 ЦПК України, ст. ст. 180, 182,184, 191 Сімейного кодексу України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 15 липня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок .

Рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_2в користь ОСОБА_1аліментів на дитину в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий