Справа № 159/3898/15-ц
Провадження № 2/159/1078/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 07 серпня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

за участю секретаря Горішної Н.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 01.06.2007 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалось, вони не можуть знайти спільної мови для вирішення сімейних проблем, фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Сторони не ведуть спільного господарства, кожен живе своїм особистим життям окремо. Вважає, що шлюб існує лише формально, сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а тому позивач звернувся до суду та просить шлюб розірвати.

У попереднє судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у попереднє судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення, не заперечує проти постановлення судового рішення в ході попереднього судового розгляду.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Вимогами ч.4 ст.130 ЦПК України встановлено, що при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно свідоцтва про одруження І-ЕГ №025050 виданого відділом РАЦСу по м.Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області ОСОБА_1 01.06.2007 року вступив в юридичний шлюб з ОСОБА_2В, про що зроблено відповідний запис №234.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ЕГ №101859 від 25.08.2009 року).

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Враховуючи ту обставину, що сторони, згідно поданих заяв, виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, суд вважає недоцільним надавати подружжю термін на примирення.

Керуючись ст.ст.10, 60, 130, 174 ч.4, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 01.06.2007 року відділом РАЦСу по м.Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, зроблено відповідний актовий запис №234.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити «Літвінчук».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

ГоловуючаОСОБА_4