справа № 208/5488/14-ц
№ провадження 2/208/288/15
21 липня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Ричка С.О.
при секретарі Щербацевич Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м. Дніпродзержинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
02 липня 2014 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до Заводського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить розірвати між ними шлюб.
В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона 11 жовтня 1997 року з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей, синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалося з самого початку, з причин різних поглядів на життя, різних життєвих інтересів та відсутності духовної єдності між ними. Непорозуміння, суперечності й постійні сварки були суттю їхніх відносин та тривають вже десять років. Особливо стосунки погіршились останні три роки, після народження другої дитини, що фактично призвело до припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями і з його ініціативи постійно виникають сварки, свідками яких нерідко стають діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє позивачці та дітям душевних страждань. Відповідач постійно ухиляється від обовязків по вихованню дітей, не надає сімї належної матеріальної допомоги, що стає причиною виникнення постійних боргів за комунальні та інші послуги. Відповідач не рідко зникає на довгий час з дому, не пояснюючи причин своєї відсутності. Крім цього, відповідач фактично щоденно, повертається з роботи в нетверезому стані, затіває безпричинні сварки, погрожує позивачці, дратує та лякає дітей. 04 грудня 2013 року відповідач повернувся додому посеред ночі в нетверезому стані, почав проявляти агресію, погрожував позивачці та їх дітям фізичною розправою, нецензурно висловлювався, в звязку з чим позивачка була вимушена звернутися з відповідною заявою в правоохоронні органи. Від постійних сварок в сімї, позивачка весь час знаходиться в стані стресу. Старший син став роздратованим, також погіршилось його навчання у школі. 29.05 2014 року відповідач, повернувшись до дому в стані алкогольного спяніння, в присутності дітей наніс позивачці тілесні ушкодження. В сімї в останній час панує атмосфера психічного і фізичного насильства, що дуже негативно впливає насамперед на психічний стан дітей. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти будуть мешкати разом з позивачкою. На даний момент ведення між позивачкою та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання не припинено, однак за глибоким переконанням позивачки підтримувати сімейні відносини сенсу немає, тому позивачка звертається з вказаним позовом до суду.
Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без її участі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи сторони з 11 жовтня 1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, яке було видане виконкомом Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та актовим записом № 20.
Сторони по справі мають неповнолітніх дітей, синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке було видане відділом РАГС Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська та актовим записом № 685 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке було видане Заводським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області та актовим записом № 737, у яких батьками зазначені позивачка та відповідач.
Крім того ухвалою суду від 20 листопада 2014 року сторонам по справі було надано строк для примирення тривалістю шість місяців, але до позитивних наслідків це не призвело.
Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб і сімю, а подальше спільне життя, як подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.
Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу, інтереси дитини і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.
На підставі викладеного, враховуючи, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3-5, 10, 15, 60, 88, 110, 208, 209, 212, 213-215 ЦПК України і ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 11 жовтня 1997 року виконкомом Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 691 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН в матеріалах справи відсутній на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги з дня його оголошення, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Ричка С. О.