Справа № 405/1122/15-ц
Провадження №2/405/249/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, виключення з акту опису майна та звільнення з під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши на його обґрунтування, що 21.01.2008 року він придбав у ОСОБА_4 автомобіль марки ВАЗ 21070, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, за який сплатив 25 000,00 грн., що еквівалентно 5 000,00 доларів США, про що остання написала відповідну розписку. Під час купівлі транспортного засобу відповідач ОСОБА_4 пояснила йому (позивачу), що вказаний автомобіль вона купувала в кредит, але станом на 11.01.2008 року кредит було погашено у повному обсязі, що підтверджується листом Кіровоградського регіонального управління «ПриватБанк» за вих. № Р.26.10.3.1.0/9 від 11.01.2008 року, тобто на момент купівлі автомобіля ВАЗ 21070, державний номерний знак НОМЕР_1, будь-які застереження чи заборони на право володіння ОСОБА_4 автомобілем були відсутні. Через кілька років користування транспортним засобом він (позивач) звернувся до відповідача ОСОБА_4 з проханням надати йому довіреність на право володіння та продаж автомобіля, на що відповідач погодилася та 21.10.2010 року вони оформили генеральну довіреність, яка надавала йому (позивачу) право розпоряджатися (володіти, експлуатувати) вищевказаний автомобіль, однак він не був повноправним власником транспортного засобу. Крім того, позивач зазначив, що у листопаді 2014 року він вирішив повністю переоформити на себе право власності на даний автомобіль, при цьому, звернувшись до Кіровоградського МРЕВ ДАІ з заявою про зняття з обліку автомобіля дізнався, що згідно з постановою державного виконавця Кіровоградського ВДВС ОСОБА_5 про розшук майна боржника від 30.01.2013 року, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-4223, виданого 20.04.2012 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 100 050,64 грн., оголошено розшук рухомого майна, а саме: автомобіля марки ВАЗ 21070, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 Вказані виконавчі дії було вчинено тільки на тій підставі, що зазначений автомобіль знаходиться на обліку в ДАІ, як приватна власність ОСОБА_4, а тому вищевказана постанова державного виконавця Кіровоградського ВДВС ОСОБА_5 про розшук майна боржника від 30.01.2013 року фактично позбавляє його (позивача) права вільно володіти та розпоряджатися транспортним засобом.

З огляду на зазначене, та з посиланням на ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.316, 317, 321, 328, 334, 397, 398 ЦК України, позивач ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ 21070, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також виключити з акту опису й арешту майна автомобіль ВАЗ 21070, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та звільнити його з-під арешту.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 20.04.2015 року в порядку ст.33 ЦПК України залучено до участі в даній справі в якості співвідповідача - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».

Позивач ОСОБА_1 під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надала, при цьому, будучи присутньою в судовому засіданні 20.04.2015 року відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини не явки суду не відомі.

Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги не визнав, вважаючи їх необгрунтованими та безпідставними, просив відмовити позивачу в їх задоволенні. На обґрунтування заперечень представник відповідача зазначив, що твердження позивача про те, що він у 2008 році придбав автомобіль ВАЗ 21070, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 у ОСОБА_4 за 5000,00 доларів США, про що свідчить довіреність на право користування автомобілем та розписка про отримання коштів, не є підставою для визнання за позивачем права власності на зазначений транспортний засіб, з тих підстав, що між сторонами було укладено договір на представництво шляхом видачі довіреності на право користування і розпорядження спірним автомобілем, а не договір купівлі-продажу, крім того, транспортний засіб має особливості цивільного обороту, який передбачає обовязкову реєстрацію автомобіля в органах ДАІ, тобто державну реєстрацію правочину, а оскільки такої реєстрації не було, договір купівлі-продажу спірного автомобіля між сторонами також не було укладено, довіреність яким є письмовий документ, що видається однією особою іншій для представництва перед третіми особами, - не передбачає переходу права власності на автомобіль. Крім того, вимоги щодо виключення спірного автомобіля з акту опису і арешту майна та звільнення його з-під арешту також не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 05.12.2011 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором на даний час не виконано, заборгованість ОСОБА_6 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № KGCNA800000037 від 27.06.2008 року залишається непогашеною, має тенденцію до зростання, а тому відсутні будь-які підстави для зняття арешту з майна ОСОБА_4, у тому числі спірного автомобіля.

Заслухавши пояснення позивача, заперечення проти позову представника ПАТ КБ «ПриватБанк», дослідивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 жовтня 2010 року відповідач ОСОБА_4 за нотаріально посвідченою довіреністю, зареєстрованою в реєстрі за №1916, уповноважила позивача ОСОБА_1 розпоряджатися (володіти, експлуатувати), укладати договори позички на строк та на умовах на його розсуд, продати, в тому числі керувати належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії КХС №783640, виданого на її імя Кіровоградським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 21 січня 2006 року, транспортним засобом марки ВАЗ, модель 21070, 2005 року випуску, тип ТЗ- легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_2. Довіреністю також надано повноваження, зокрема, щодо зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ ГУ УМВС України, підписувати правочини, на укладання яких видана ця довіреність, одержувати належні їй гроші та проводити розрахунки за такими правочинами, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, повязані з виконанням цієї довіреності.

Судом також встановлено, що 21 січня 2008 року ОСОБА_4 передала автомобіль марки ВАЗ, модель 21070, 2005 року випуску, тип ТЗ- легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 позивачу ОСОБА_1, за що одержала грошові кошти в сумі 25 000 грн., в рахунок продажу даного автомобіля, що підтверджується також копією розписки від 21 січня 2008 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_4, в присутності свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 отримала кошти в розмірі 25 000 грн. 5000,00 доларів США за продаж автомобіля НОМЕР_3, технічний паспорт серії КХС № 783640, модель 2005 року випуску, шасі кузова №ХТА 9011 від ОСОБА_1 Претензій до покупця не має.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії КХС №783640, виданого Кіровоградським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 21 січня 2006 року, власником автомобіля марки ВАЗ, модель 21070, 2005 року випуску, тип ТЗ- легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_4

З пояснень, наданих позивачем під час судового розгляду справи, встановлено, що зазначений транспортний засіб з обліку у МРЕВ ДАІ не знімався, однак позивач з 21 січня 2008 року, на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 21 січня 2008 року, виданої ОСОБА_9 від імені ОСОБА_4, а в подальшому, і на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 21.10.2010 року, виданої безпосередньо ОСОБА_4 на його імя, користується транспортним засобом, крім того, з матеріалів справи вбачається, що автомобіль з обліку у МРЕВ ДАІ не знімався, проте позивач з 11 вересня 2007 року користується ним, проводить всі поточні ремонти та обслуговування за свій власний рахунок, при цьому не переоформивши автомобіль на себе, як пояснив позивач, у звязку з відсутністю коштів, та в подальшому у звязку з наявністю постанови державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ про розшук рухомого майна транспортного засобу автомобіля ВАЗ-21070, 2005 року, номерний знак НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу КХС 783640 від 21 січня 2006 року, що належить ОСОБА_4, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-4223, виданого 20 квітня 2012 року Кіровським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 100 050 грн. 64 коп. (виконавче провадження №33179219).

Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Згідно з п.3 ч.1 ст.208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За довіреністю може здійснюватися представництво, яке ґрунтується на договорі. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (ч.ч.1, 3 ст.244 ЦК України).

Крім того, ст.237 ЦК України визначає, що представництво це правовідношення, в яких одна сторона має право вчиняти певні дії від імені другої сторони, яку вона представляє.

Підстава набуття права власності у одних осіб є одночасно підставою для припинення права власності у інших осіб.

Як встановлено судом під час розгляду справи, і зазначені обставини не спростовано позивачем, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4, як власником спірного автомобіля марки ВАЗ-21070, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, письмовий договір купівлі-продажу автомобіля не укладався.

Посилання позивача, як на доказ укладення 21 січня 2008 року договору купівлі-продажу автомобіля, на розписку про передачу та отримання грошових коштів у сумі 25 000 грн., є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі, з тих підстав, що розписка не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.656 ЦК України на окремі види майна може бути встановлено спеціальний порядок набуття громадянами права власності.

Транспортний засіб має особливості цивільного обороту, без укладання договору купівлі-продажу у відповідності з вимогами закону, перехід права власності неможливий.

Крім того, пунктами 7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок, моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року, передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом десяти днів після придбання або митного оформлення, тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості; правомірність придбання транспортних засобів, вузлів і агрегатів, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданою суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами-виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах. Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Відчуження, передача власником придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не проводиться. Реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу. Якщо транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації в межах України (п.п. 41, 43 Правил).

Отже, набуття права власності на автомобіль здійснюється при наявності договору купівлі-продажу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з відміткою підрозділу ДАІ про зняття цього транспортного засобу з обліку.

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що як у період складання розписки та отримання коштів, так і на час судового розгляду справи спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ та до цього часу зареєстрований за відповідачем ОСОБА_4, заява від ОСОБА_4 про зняття з обліку автомобіля не подавалася і його (автомобіля) огляд органами ДАІ не здійснювався.

Крім того, судом відзначається, що і позивач не звертався до органів МРЕО ДАІ про реєстрацію спірного автомобіля на своє імя,

З урахуванням наведеного, сторонами не дотримано письмової форми договору-купівлі продажу, копія розписки про отримання коштів за автомобіль не може вважатися належним доказом, що підтверджує укладення договору-купівлі продажу у письмовій формі з досягненням усіх істотних умов.

Одержання позивачем транспортного засобу в порушення відповідних правил його придбання, не породжує у нього (позивача) права власності на цей автомобіль.

Таким чином, договір купівлі-продажу автомобіля не можна визнати таким, що відбувся, оскільки продавцем не виконані всі необхідні для цього умови, а тому правові підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на спірний автомобіль відсутні.

З наданої ОСОБА_3 ВДВС Кіровоградського МУЮ фотокопії виконавчого провадження №33179219 судом також встановлено, що постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 27.06.2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4223, виданого 20 квітня 2012 року Кіровським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 100 050 грн. 64 коп. Постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 30.01.2013 року оголошено в розшук рухоме майно транспортний засіб автомобіль ВАЗ-21070, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу КХС 783640 від 21.01.2006 року, що належить ОСОБА_4 (довідка ДАІ від 18.10.2012 року №10/8873). Постановою державного виконавця від 05.03.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві зазначений виконавчий документ №2-4223, виданий 20 квітня 2012 року Кіровським районним судом м.Кіровограда, повернуто стягувачеві ПАТ КБ «ПриватБанк» з правом повторного предявлення виконавчого листа до виконання.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій, для запобігання такому порушенню.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Судом встановлено, що позивач не є власником автомобіля, при цьому, твердження позивача про те, що він набув право власності на транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ-21070, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 на законних підставах в порядку ст.ст.57, 59, 60 ЦПК України належними доказами не підтверджується, при цьому судом відзначається, що передача автомобіля, технічного паспорта на автомобіль та довіреності на передачу повноважень позивачу на автомобіль не є у відповідності до чинного законодавства, достатньою підставою для визнання за позивачем права власності на транспортний засіб, на підставі чого позовні вимоги про виключення спірного автомобіля з акту опису і арешту майна та звільнення його з-під арешту, які є похідними від вимоги про визнання права власності на транспортний засіб, також задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 59, 60, 88, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, ОСОБА_4 про визнання за ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ-21070, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, про виключення з акту опису й арешту майна та звільнення з-під арешту транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ-21070, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова