АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9664/2015 Головуючий у 1-й інстанції Сирбул О.Ф.
Доповідач: Кравець В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Шиманського В.Й., Семенюк Т.А.

за участю секретаря Попандопало Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2014 року у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Промбудівельник-8» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 рокупредставник позивача звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив солідарно стягнути з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь ЖБК «Промбудівельник-8» заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 16 978,79 грн. за період з листопада 2002 по вересень 2013 року включно та вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідачі, користуючись в повному обсязі житлово-комунальними послугами, плату за утримання житла та за користування комунальними послугами вносять нерегулярно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь житлово-будівельного кооперативу «Промбудівельник-8» заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 16 978, 79 грн. Вирішено питання судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено по справі нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково та стягнуто на користь Житлово-будівельного кооперативу «Промбудівельник-8» з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 1 301 грн. 62 коп. та судовий збір в сумі 121 гри. 80 коп., з ОСОБА_2 - заборгованість в сумі 1 301 грн. 62 коп. та судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року касаційну скаргу ЖБК «Промбудівельник-8» - задоволено.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2014 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Так, у своїй апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 вказує, що договір про розстрочення боргу №4 встановлює права та обов'язки для його сторін - позивача та ОСОБА_2

Крім того, позивач знав про заборгованість ще з листопада 2002-го року, проте до суду звернувся лише у січні 2014 року.

Зазначив, що відповідачами частково виконувалися зобов'язання за договором про розстрочення боргу №4, безперервно сплачувалася заборгованість за період з січня 2011 року по липень 2012 року, за вересень 2012 року, за листопад 2012 року, за грудень 2012 року, за травень 2013 року, за січень 2013 року, за березень 2013 року. Проте позивачем безпідставно нараховано і інфляційні втрати, і 3% річних за ці місяці, що є необґрунтованим та незаконним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник позивача ЖБК «Промбудівельник-8» проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідачі, користуючись житлово-комунальними послугами, порушують зобов'язання щодо оплати за їх надання.

Разом з тим, в повній мірі з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки такого висновку суд дійшов, не з'ясувавши дійсні обставини спору, не перевіривши доводи і заперечення сторін та без належної оцінки доказів.

Зазначені порушення норм матеріального та процесуального права є підставою відповідно до ст. 309 ЦПК України до скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті заявлених позовних вимог.

Судом встановлено, що квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3. і ОСОБА_2 набули у власність за договором міни від 4 червня 2002 року. Після смерті ОСОБА_3 11 липня 2006 року належну їй Ѕ частину квартири успадкував ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 11 травня 2011 року.

ЖБК «Промбудівельник-8» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1

Звертаючись до суду із позовом, ЖБК «Промбудівельник-8» посилався на те, що з листопада 2002 року по вересень 2013 року внаслідок неналежного виконання зобов'язань зі сплати експлуатаційних витрат та житлово-комунальних послуг утворилась заборгованість, яка з урахуванням індексу інфляції і 3% річних складає всього 16 978,79 грн.

Вирішуючи питання про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі згідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов'язані сплачувати витрати на управління і утримання майна, проте ці зобов'язання належним чином не виконували.

Наразі, такий висновок суду в повній мірі не відповідає вимогам матеріального права з огляду на таке.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно зі ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач таких послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

З матеріалів справи убачається, що 25 січня 2011 року між ОСОБА_2 та ЖБК «Промбудівельник-8» укладено договір про розстрочення боргу № 4, згідно умов якого заборгованість по комунальним послугам, внескам на утримання будинку і прибудинкової території та іншим платежам станом на 01 грудня 2010 року становить 16 204,00 грн., яку вона зобов'язувалася погасити протягом 60 місяців по 270, 06 грн. кожного місяця (а.с. 11).

Тобто, відповідач ОСОБА_2 заборгованість визнає.

Але рішення суду про солідарну відповідальність відповідачів за несвоєчасне виконання зобов'язання по сплаті спожитих ними комунальних послуг є передчасним, оскільки відповідач ОСОБА_1 став власником Ѕ частини квартири лише 11.05.2007 року, зареєстрований у вказаній квартирі з серпня 2011 року, тому заборгованість, яка існувала до 01 грудня 2010 року не може бути стягнута з ОСОБА_1, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України позивач протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, не пред'явив свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ставить питання про стягнення не поточної заборгованості , а тієї , яка існувала станом на 01.12.2010 року та передбачена Договором про розтрочення боргу, укладеного з співвласником ОСОБА_4, тому за зобов»язаннями, визначеними цим договором несе відповідальність лише співвласник ОСОБА_4

З урахуванням часткового погашення цієї заборгованості, колегія дійшла висновку , що з відповідача ОСОБА_4 підлягає стягненню заборгованість по сплаті спожитих комунальних послуг в сумі 14 403,31 грн. , яка визначена станом на вересень 2013 року.

Умовами ч.2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, з відповідача ОСОБА_4 підлягає стягненню за період з 01.12.2010 року по 01.11.2013 року інфляційні втрати у розмірі 1363,18 грн., а також три проценти річних у розмірі 1212,30 грн. Всього з ОСОБА_4 підлягає стягненню16978,79 грн. та 243,60 грн. судового збору.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яківона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення позову частково.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Промбудівельник-8» заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 16978,79 грн. та 243,60 грн. судового збору.

В задоволенні позову Житлово-будівельного кооперативу «Промбудівельник-8» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді