АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц - 153/ 2011 р Головуючий 1-ї інст. Макаров В.О.
Категорія -стягнення заборгованості Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Швецової Л.А. суддів - Малійської С.М

Даниленка В.М.

при секретарі - Андрійко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 вересня 2010 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства „ Харківські теплові мережі" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

встановила :

У липні 2010 року Комунальне підприємство „Харківські теплові мережі" (далі КГІ „ХТМ") звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за фактично спожиту теплову енергію в якому просило суд стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 1367,96 грн., яка виникла через несплату відповідачами за послуги теплопостачання за період з березня 2005 року по травень 2010 року.

У судовому засіданні представник КПТМ позов підтримав у повному обсязі.

Відповідачі позов не визнали, в наданих до суду запереченнях просили в задоволенні позову відмовити, оскільки позивач не обґрунтовано не враховував 100% знижку по оплаті за послуги теплопостачання ОСОБА_2 та 50% знижку, яку має ОСОБА_3

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 вересня 2010 року позов Комунального підприємства „ Харківські теплові мережі" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства „ Харківські теплові мережі" заборгованість за фактично спожиту теплову енергію в сумі - 1367,96 грн., та витрати на інформаційно-техничне забезпечення розгляду справи в розмірі 15 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що вказане рішення було постановлено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, а саме судом першої інстанції не було враховано, що позивачем при проведені нарахування за спожиті послуги теплопостачання не було враховано пільгу, яку має відповідач ОСОБА_3 у розмірі 50% по сплаті комунальних послуг.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, районний суд виходив з того, що позивачем в судовому засіданні на підставі належних та допустимих доказів було доведено факт несплати відповідачами за надані послуги теплопостачання.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всеобічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 19 Закону України „ Про теплопостачання" діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватись суб'єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 24 Закону „ Про теплопостачання" визначено обов'язки споживача та виконавця послуг. Зокрема, основними обов'язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання; забезш пня безперешкодного доступу до власного теплового обладнання приладів комерцип то обліку представникам теплогенеруючої чи теплопостачальної організації за умов пред'явлення відповідного посвідчення при виконанні службових обов'язків.

Відносини між споживачами і виконавцями у сфері надання послуг з теплопостачання, які регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 N 630, є обов'язковими для виконання усіма споживачами і виконавцями незалежно від форм власності і підпорядкованості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.. 150,152,162 ЖК України власник житлового будинку ( квартири), а також члени його сім"ї зобов'язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами КП „ХТМ". Загальна площа квартири складає 62,15 кв.м.

ОСОБА_2 є інвалідом першої групи ВВВ та згідно з п.5 ч. 1 ст. 13 Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" він має право на 100% знижку плати за користування комунальними послугами. За опалення житла 100% знижка надається на 21кв.м. на кожну особу та 10,5 кв.м. додатково на сім"ю. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку знижка надавалась відповідачам за загальну площу 52,5 кв.м.

Відповідно до ст. 13 Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх оціального захисту'' якщо в сім"ї мають право на знижку декілька осіб, то застосовується у максимально можливому розмірі 100% відповідна знижка по сплаті.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що районний суд обгрнутовано прийшов до висновку про задоволення позову КП „ХТМ".

Також судова колегія вважає, що судом правильно були застосовані вимоги ст. 267 ЦК України та сума заборгованості була стягнута за період березня 2005 року по травень 2010 року, оскільки відповідачі не заявляли клопотання щодо застосування позовної давності.

Посилання відповідачів в апеляційній скарзі на той факт, що стягнувши з відповідачів суму заборгованості у повному обсязі, суд першої інстанції необгрунтовано у резолютивній частині вказав про часткове задоволення позовних вимог, безпідставне,, оскільки однією з вимог позивача було стягнення з відповідачів судових витрат, а саме судового збору. Так як в цій частині в задоволенні позову було відмовлено, тому й судом першої інстації позовні вимоги були задоволені частково.

Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Судова колегія приходить до висновку, що районний суд прийшов до правильного висновку щодо задоволення позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.І ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді