Провадження №2/761/6267/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 липня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.,

при секретарі Колеснік М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015р. ОСОБА_1 (Позивач) звернулася до суду з позовом, згідно якого просить розірвати шлюб між нею та Відповідачем - ОСОБА_2, зареєстрований 20 жовтня 2012 року Виконавчим комітетом Єрчинської сільської ради Попільнянського району Житомирської області та стягнути з Відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу відповідача.

Свої вимоги Позивачка обґрунтовує тим, що з 20.10.2012 року вона перебуває у шлюбі з Відповідачем. Від шлюбу подружжя має сина: ОСОБА_3. Разом з тим, їх сімейне життя з Відповідачем не склалося, оскільки вони втратили почуття любові, мають несумісні харктери, розбіжності у поглядах, щодо будування сім»ї та виховання дитини. Останнім часом, як вказує Позивачка, вони з Відповідачем живуть окремо, спільного господарства не ведуть, дитина на даний час проживає з нею. За час окремого проживання відповідач жодного разу не зустрічався з дитиною, не поцікавився його життям та здоров'ям та не виявив бажання приймати участь в матеріальному утриманні дитини не зважаючи на те, що середньомісячні витрати на дитину становлять близько 4 000 грн.

У судове засідання сторони не з'явились. Про час і дату судового розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Однак через канцелярію суду Позивачка подала заяву (а.с.19), в якій зазначила, що позовні вимоги вона підтримує, просить провести розгляд справи за її відсутності. Відповідачем через канцелярію суду також подано заяву в якій зазначено, що позовні вимоги він визнає, просить проводити засідання без його участі( а.с.20).

Відтак суд приходить до висновку про можливість слухання справи за відсутності сторін.

Судом з'ясовано, що 20.10.2012р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у Виконавчому комітеті Єрчинської сільської ради Попільнянського району Житомирської області було укладено шлюб, про що здійснено відповідний актовий запис № 4 та видано Свідоцтво про шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвища сторін визначені так: чоловіка - "ОСОБА_2", дружини "ОСОБА_1". Реєстрація шлюбу підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 20 жовтня 2012 року (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 20.02.2013р. (а.с.8).

Разом з тим, з наявних у справі документів, в тому числі заяв Позивача та Відповідача вбачається, що сторони не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1.ст. 110 СК України).

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із заявлених позовних вимог та встановлених у судовому засіданні обставин вбачається, що між сторонами виникли непорозуміння, вони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, окремо ведуть господарство.

Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому шлюб потрібно розірвати.

За ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В заяві поданій до суду Позивачка вказала, що вона після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище "ОСОБА_1".

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII ( 789-12 ) від 27.02.91 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України).

Днем звернення Позивачки до суду є 04 червня 2015р., оскільки саме цим днем позовна заява подана безпосередньо до канцелярії Шевченківського районного суду м. Києва, що підтверджується відповідним штампом канцелярії на першій сторінці позовної заяви.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи ст. 182-183 СК України, суд, приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, дослідивиши заяви подані сторонами, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 усіх видів заробітку Відповідача щомісяця з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду за вимогу про розірвання шлюбу, а також судовий збір на користь держави за вимогу про стягнення аліментів.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 64, 88, 174, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 20 жовтня 2012 року Виконавчим комітетом Єрчинської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 4,- розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище Позивача залишити "ОСОБА_1", а прізвище Відповідача - "ОСОБА_2".

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, починаючи з 04 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 243,60 грн. За позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя: