ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді- Ковалевської Л.М. з участю секретаря -Омельчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку,-
До суду з позовом про стягнення завдатку звернулась ОСОБА_1 посилаючись на те, що 12.11.2014 року між нею (покупцем) та ОСОБА_2 (продавцем) було укладено договір завдатку про передачу суми в 10 000 гривень для придбання в подальшому двокімнатної квартири №69 на 8-му поверсі 2-го блоку, площею 61,33 кв.м, що знаходиться за адресою Києво-Святошинський район, с.П. Борщагівка, вул. Леніна,10-г.
Однак, у визначений договором строк 22.11.2014 року, попередній договір купівлі-продажу квартири, так і не було укладено, оскільки на визначену дату у позивачки (покупця) не було достатньої кількості грошей для придбання квартири.
14.01.2015 року позивачка подала заяву про зміну предмета позову та просила суд стягнути з відповідача аванс у розмірі 10 000 гривень, витрати на правову допомогу та судовий збір.
Ухвалою суду від 20.01.2015 року задоволена заява позивачки та допущено зміну предмету позову, вирішено розглянути справу за новою редакцією позовної заяви.
Представник позивачки підтримав нову редакцію позовної заяви, просив суд вважати грошову суму передану продавцю -відповідачу ОСОБА_2 авансом за придбання квартири, а не завдатком, оскільки договір купівлі-продажу так і не було укладено, а договір завдатку, на його думку, є нікчемним, оскільки не був посвідчений нотаріально.
В судове засідання відповідач та його представник не з»явились, причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату судового розгляду, про що свідчать розписки про вручення.
Зі згоди представника позивача та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Судом встановлено, 12.11.2014 року між нею (покупцем) та ОСОБА_2 (продавцем) було укладено договір завдатку (а.с.5) про передачу суми в 10 000 гривень для придбання в подальшому двокімнатної квартири №69 на 8-му поверсі 2-го блоку, площею 61,33 кв.м, що знаходиться за адресою Києво-Святошинський район, с.П. Борщагівка, вул. Леніна,10-г.
Згідно підписаного сторонами договору завдатку, позивачка (покупець) зобов»язувалась здійснити оплату у розмірі 735 960 гривень (з урахуванням завдатку) до 22.11.2014 року, а також укласти в нотаріальній конторі основний договір купівлі-продажу квартири, де були б зазначені основні умови та зобов»язання і права сторін.
Відповідно до даного договору завдатку сторони домовились про те, що при невиконанні цього договору Покупцем, завдаток йому не повертається. При невиконанні Продавцем умов цього договору, він зобов»язується в тижневий строк повернути Покупцеві подвійну суму завдатку.
У визначений договором строк 22.11.2014 року, попередній договір купівлі-продажу квартири, так і не було укладено, оскільки на визначену дату у позивачки (покупця) не було достатньої кількості грошей для придбання квартири.
В ході судового розгляду позивачка просила змінити предмет позову і вважає, що оскільки угода про купівлю-продаж квартири так і не була укладена в зв»язку з відсутністю у неї грошових коштів, то стягненню з відповідача (продавця) підлягає аванс в сумі 10 000 гривень, які вона передала йому у відповідності до договору завдатку.
Суд, вивчивши матеріали та обставини справи, не може погодитись з позицією позивачки, враховуючи наступне.
Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Статтею 208 ЦК України визначено кретерії при яких правочини слід вчиняти у письмовій формі.
Укладений договір завдатку між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до таких не належить, а тому нотаріальне його посвідчення для встановлення його дійсності не вимагається.
Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що договір завдатку від 12.11.2014 року укладений між сторонами не є нікчемним, як то стверджував представник позивача.
Тому, фактично позивач, не змінюючи підставу подачі даного позову до суду, якою є -стягнення коштів за договором завдатку, вважає, що позивачка на підставі договору завдатку передала відповідачу (продавцю) аванс за придбання квартири.
Сттатею 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Відповідно до ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.
Отже, на думку суду, грошова сума передана позивачкою відповідачу (продавцю) на підставі договору завдатку від 12.11.2014 року є завдатком, і оскільки основне зобов»язання, в зв»язку з неукладанням договору купівлі-продажу квартири з вини покупця (позивачки) не виконано, то саме завдаток підлягає поверненню у такому випадку.
Керуючись ст.ст. 10,60,209,212-215 ЦПК України, ст.ст. 203, 208, 215, 570, 571 ЦК України, суд,-
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Ковалевська