Провадження по справі №2/235/2457/15
Справа №235/4800/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 серпня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі - Марченко Т.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Красноармійського району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Красноармійського району про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 31.07.2014 року помер її батько ОСОБА_4, якому на праві власності належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Петрівка Красноармійського району, вул. Отрадна, 18. 07.09.2009 року її батько ОСОБА_4 заповідав їй вищезазначений житловий будинок та земельну ділянку площею 7,66 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Красноармійського району Донецької області. Після смерті батька залишилась спадщина у вигляді житлового будинку № 18 по вул. Отрадна в с. Петрівка Красноармійського району Донецької області. 01.04.2013 року нотаріусом їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку. Стосовно спадкування житлового будинку нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв»язку з відсутністю у заявника правовстановлюючих документів на нерухоме майно, необхідних для вчинення нотаріальної дії, передбачених п. 4.15 ч. 4 гл 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , зокрма відсутності реєстрації в КП БТІ. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що розташований за адресою : Донецька область, Красноармійський район, с. Петрівка, вул. Отрадна, 18.

Позивачка в судове засідання не з»явилась, просила справу слухати без її участі за участю її представника.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з»явився, просив справу слухати без участі представника.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 31.07.2014 року помер батько позивачки ОСОБА_4 ( а.с. 6).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 18 по вул. Отрадна в с. Петрівка Красноармійського району Донецької області та земельної ділянки площею 7,66 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Красноармійського району ( а.с. 9).

Згідно заповіту, складному ОСОБА_4 07.09.2009 року, останній заповідав ОСОБА_2 житловий будинок,№ 18 по вул. Отрадна в с. Петрівка Красноармійського району Донецької області та земельну ділянку площею 7,66 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Красноармійського району ( а. с. 9).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.04.2015 року, згідно якого позивачка отримала у власність земельну ділянку площею 7,66 га, що розташована: Донецька область, Красноармійський район, ОСОБА_3 сільська рада. ( а.с. 11).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.04.2015 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 18 по вулиці Отрадна в с. Петрівка Красноармійського району Донецької області після смерті ОСОБА_4 у зв»язку з відсутністю реєстрації речових прав, їх обтяження на об»єкт нерухомого майна ( а. с. 12).

Відповідно до ст. 1258 та 1261 ЦК України позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги на спадок після смерті батьків, оскільки звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на ново строєне нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України « Про власність», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 року та іншими нормативними актами.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачкою надані докази, підтверджуючі належність спадкодавцю на праві власності вищезазначені об»єкти нерухомості, а саме :

-свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 29.06.1993 року, зареєстрованого в ОСОБА_3 сільській раді Красноармійського району згідно якого ОСОБА_4 є власником житлового будинку, що розташований в с. Петрівка Красноармійського району ( а. с. 9);

-довідка КП БТІ від 22.01.2015 року, згідно якої до 01.01.2013 року житловий будинок по вул. Отрадна в с. Петрівка не зареєстрований, технічна справа заведена 25.06.1993 року за ОСОБА_4 ( а.с. 14);

-звіт про оцінку майна, згідно якого ринкова вартість житлового будинку господарських будівель та споруд, врахування земельної ділянки, розташованих за адресою: Донецька область, Краснармійський район, с. Петрівка, складає 24347,01 грн. ( а.с. 15-17);

- технічний паспорт на житловий будинок № 18, що розташований по вул. Отрадна Красноармійського району ( а.с. 18-19);

-довідка, видана виконкомом ОСОБА_3 сільської ради, згідно якої в ОСОБА_3 сільській раді в с. Петрівка по вул. Отрадна зареєстрований будинок № 18, який належав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 20);

- довідка виконкому ОСОБА_3 сільської ради від 08.04.2015 року, згідно якої ОСОБА_4, який помер 31.07.2014 року, дійсно проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: Донецька область, Красноармійський район, с. Петрівка, вул. Отрадна, 18 ;

Вище перелічені письмові докази підтверджують факт належності ОСОБА_4 на праві власності житлового будинку № 18, що розташований за адресою : вул. Отрадна, с. Петрівка Красноармійського району.

Цивільні правовідносини на момент отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок 29.06.1993 року, регулювалися Цивільним Кодексом України, введеним в дію Указом Президії Верховної Ради УРСР від 09.12.1963р., норми якого не пов»язували виникнення права власності на збудований житловий будинок з державною реєстрацією такого права.

Як вбачається з матеріалів справи свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 29.06.1993 року, зареєстроване в ОСОБА_3 сільській раді Красноармійського району ( а.с. 9).

Виходячи з викладеного, суд вважає, що спадкодавець ОСОБА_4 на час смерті, що настала 31.07.2014 року мав право власності на спірний житловий будинок, проте, належне йому право власності не зареєстрував у відповідності до вимог цивільного законодавства, яке змінилося.

Таким чином, відповідно до ст. 1218 ЦК України право власності на спірний будинок належало ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини, а тому входить до складу спадщини.

В силу ст. ст. 1222, 1223, 1258, 1261 ЦК України позивачка за законом є спадкоємицею першої черги і має право на спадкування спірного майна.

У відповідності до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України позивачка у встановлений строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька, проте свідоцтво про право на спадщину їй не видано, що потягло необхідність звернення до суду .

Судом встановлено, що спір виник в звязку з відсутністю умов для оформлення спадщини нотаріально.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищезазначені норми права, а також обставини справи, суд приходить до висновку , що заявлені позивачкою позовні вимоги доведені належним чином вищевказаними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1268, 1269,1270 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Красноармійського району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 31.07.2014 року, право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: Донецька область, Красноармійський район, с. Петрівка, вул. Отрадна, 18.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: