АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6496/15 Справа № 202/1842/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Мороз В. П. Доповідач - Григорченко Е.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Судді-головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О., Каратаєвої Л.О.

при секретарі Левцунову І.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, стягнених рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.08.2013 року на утримання доньки ОСОБА_7, в розмірі 1500 грн., посилаючись на те, що на момент ухвалення вказаного рішення він мав нерегулярний мінливий дохід та був приватним підприємцем. Згідно повідомлення державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 01.10.2014 року позивач припинив підприємницьку діяльність, працевлаштувався на роботу з місячним доходом у 1500 грн. В зв'язку з цим, просив змінити розмір аліментів на утримання доньки та стягувати їх в розмірі 500 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач позов не визнала.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2015 року відмовлено ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування зазначеного рішення суду, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню, згідно п.п. 3,4 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.08.2013 року з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн. щомісяця, до її повноліття.

Оскільки позивач не надав суду належних доказів щодо погіршення його матеріального становища, які б можна було вважати суттєвою підставою для зменшення розміру присуджених аліментів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 необґрунтовані, не підтверджені належними доказами, тому відмовив в їх задоволенні.

З такими висновками суду погодитися не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що позивач припинив підприємницьку діяльність 01.10.2014 року, працює на теперішній час водієм у приватного підприємця ОСОБА_8 та має заробітну плату у розмірі 1500 грн щомісяця, має батьків похилого віку та сплачує аліменти на користь ОСОБА_6 у розмірі 500 грн щомісяця, до досягнення дитиною трьох років /а.с. 9-12/.

Отже, зазначені обставини свідчать про зміну матеріального стану позивача, який на теперішній час працює водієм, має заробітну плату в розмірі 1500 грн., що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Докази, які б підтверджували те, що позивач має більші доходи, суду не надані.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи встановлені обставини, вимоги закону, колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

За таких обставини апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, стягнувши з позивача аліменти на утримання дочки у розмірі 500 грн щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягувати з 13 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, апеляційний суд, -

вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Зменшити розмір стягнених аліментів рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2013 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1500 грн. до 500 грн, який підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягування з 13 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Е.І. Григорченко

Судді: Н.О. Кочкова

Л.О. Каратаєва