Справа № 640/3092/15-ц
Провадження №2/761/6273/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 червня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2015 року до суду надійшла зазначена справа за підсудністю з Київського районного суду м.Харкова.

В позовних вимогах позивачка просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за строковим договором банківського вкладу №14374/370-12 від 01.11.2012 року у загальному розмірі 128,04 долари США, з якої: сума депозиту - 117,28 доларів США, недоотримані проценти за депозитом - 2,51 доларів США, штраф - 0,78 доларів США, пеня - 7,47 доларів США.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 01 листопада 2012 року між сторонами був укладений договір за яким позивач внесла на депозитний рахунок 930,00 доларів США на строк з 01.11.2012 року по 06.11.2013 року зі сплатою 10,5% річних. Як зазначає позивач, за взаємною згодою сторін дія договору продовжувалась до 21.11.2014 року. В цей день позивач зняла з рахунку 900,00 доларів США та на рахунку залишилась сума 117,28 доларів США.

Позивачка зазначає, що вона не має можливості отримати суму залишку за депозитом, так як відповідач не повертає кошти.

Оскільки відповідач не виконує свої зобов'язання та не повертає кошти, позивач на підставі ч.2 ст.625 ЦК України та враховуючи правову позицію Верховного Суду України у справі №6-140цс13 від 25.12.2013 року, просить стягнути з відповідача за період з 22.11.2014 року по 11.02.2015 року - недоотримані проценти в сумі - 2,51 доларів США, штраф в розмірі - 0,78 доларів США та пеню в розмірі - 7,47 доларів США.

В судове засідання позивачка не з'явилась, направила до суду заяву про слухання справи в її відсутність, зазначає в заяві, що заявлені вимоги вона підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання не повідомив.

Водночас до суду представник відповідача направив заперечення в яких просить відмовити в задоволенні заявлених вимог на тій підставі, що дійсно між сторонами був укладений договір, по закінченні дії договору кошти були перераховані на рахунок на вимогу. 21.11.2014 року Банк частково виконав свої зобов'язання та повернув частину вкладу в загальній сумі 900,00 доларів США. Починаючи з грудня 2014 року до цього часу позивачка не зверталась до Банку з метою отримання грошових коштів, заяв про отримання грошових коштів по Договору банківського вкладу не надавала. Таким чином Банк не міг повернути позивачеві пошти. Станом на 25.06.2015 року сума вкладу разом з нарахованими відсотками за Договором становить 117,28 доларів США та обліковуються на рахунку на вимогу. Таким чином Банк виконує умови Договору, а підстави для задоволення позову на даний час відсутні. Так само відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення недоотриманих відсотків, оскільки саме дії позивача призвели до неповернення вкладу. Відсотки в розмірі 9,5 % річних нараховуються за період перебування коштів на вкладному рахунку, а після перерахування коштів на рахунок на вимогу нараховуються відсотки в розмірі 0,1% річних. Відсутні також підстави для нарахування 3% річних та облікової ставки НБУ, оскільки Договором встановлений інший розмір відсотків річних.

Так як позивач просила слухати справу в її відсутність, представник відповідача належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, тому суд на підставі статті 169 ЦПК України ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 01.11.2012 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Вкладник) був укладений Договір №14374/370-12 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті за умовами якого, Вкладник вніс, а Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_1/НОМЕР_2 в сумі 930,00 доларів США на строк з 01.11.2012 року по 06.11.2013 року зі сплатою 10,5% річних (п.1.1, 1.2 Договору).

За умовами Договору Вкладник має право вимагати повернення вкладу, а Банк в свою чергу зобов'язаний при припиненні дії Договору здійснити розрахунок, повернути Клієнту суму вкладу.

На підтвердження звернення до Банку із вимогою про повернення вкладу позивач надала копію заяви (а.с.9), проте доказів, що зазначена заява отримана банківською установою суду не надано.

З виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 13.11.2014 року кошти в сумі 1 017,28 доларів США (930,00 доларів США сума вкладу та 87,28 доларів США відсотки) були перераховані на рахунок на вимогу.

21.11.2014 року ОСОБА_1 було видано кошти вкладу в розмірі 900,00 доларів США, а залишок коштів на рахунку станом на 25.06.2015 року становить 117,28 доларів США.

Стаття 3 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Отже, так як в судовому засіданні не встановлено порушення прав позивача, оскільки не встановлено, що позивачка зверталась до Банку із заявою про повернення банківського вкладу та їй було відмовлено у видачі коштів, тому суд приходить до висновку відмову в задоволенні заявлених вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 610, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів банківського вкладу - відхилити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула