Малиновський районний суд м.Одеси
Справа № 2-5727/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси

у складі головуючого: судді Бобуйка І.А.

при секретарі - Орзіх Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку й моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якій просив суд стягнути з відповідачки на його користь компенсацію матеріальної шкоди в розмірі 39 660,18 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., витрати на юридичну допомогу в розмірі 2400 грн., витрати на сплату державного мита в розмірі 490 грн. та витрати на сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на такі обставини. 04.03.2010 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Тойота» державний номер НОМЕР_1 по вул. Бреуса в м. Одесі не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого, допустила зіткнення з автомобілем «Тойота» державний номер НОМЕР_2, який належить позивачу. В наслідок зіткнення автомобілі отримали механічні ушкодження. Сума заподіяного позивачу матеріального збитку становить 64 520,18 грн. Позивач звернувся до Моторного (транспортного) бюро України для відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на суму 25 500 грн. Таким чином залишок матеріальної шкоди позивач просить стягнути з відповідачки.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що не заперечує своєї вини у завданні позивачу збитків, проте не згодна із розміром позовних вимог. Підстави заперечення проти розміру позовних вимог відповідачкою належним чином пояснені не були.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.03.2010 року відповідачка ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Тойота», державний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Бреуса в м. Одесі, у порушення п.п. 13.1 Правил дорожнього руху, не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого, допустила зіткнення з автомобілем «Тойота» державний номер НОМЕР_2, який належить позивачу по справі - ОСОБА_1 В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних ушкоджень.

Вина відповідачки підтверджується постановою Приморського суду м. Одеси від 06.04.2010 року по справі № 3-2513/10, відповідно до якої її було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 7).

Згідно акту № 0305 експертного автотоварознавчого дослідження належного відповідачу автомобіля марки «Тойота», державний номер НОМЕР_2, сума матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля складає 64 520,81 грн. (а.с. 8-12). Відповідно до квитанції прибуткового касового ордеру № 0113/10, витрати пов'язані із проведенням автотоварознавчого дослідження становлять 640 грн. (а.с. 13) Таким чином загальний розмір матеріальної шкоди нанесеної позивачу протиправними діями відповідача складає 65 160,81 грн.

У судовому засіданні позивач пояснив, що він звернувся до Моторного (транспортного) бюро України для відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на суму 25 500 грн., тому залишок матеріального збитку дорівнює 39 660,81 грн. Враховуючи визнання відповідачем своєї вини у порушенні Правил дорожнього руху, яке призвело до дорожньо-транспортної пригоди та нанесення матеріальної шкоди відповідачу, а також не доведення відповідачем обґрунтованості своїх заперечень проти розміру позовних вимог в цій частині, суд вважає встановленим, що сума матеріальної шкоди, завданої позивачу, як власнику зазначеного автомобіля, складає 39 660,81 грн.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" питання про відповідальність за шкоду, заподіяну (внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки) самим джерелам підвищеної небезпеки кожного із їх володільців перед іншим з них, вирішується за правилами ст. 440 ЦК: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним; при наявності лише вини володільця, якому заподіяна шкода, вона йому не відшкодовується; при наявності вини обох володільців - розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного; при відсутності вини володільців у взаємному заподіянні шкоди - жоден з них не має права на відшкодування.

Встановивши факт протиправного пошкодження майна позивача, беручи до уваги, що своїми протиправними діями відповідачка ОСОБА_2 порушила нормальний уклад життя позивача, заподіяла моральні й душевні страждання, пов'язані з пошкодженням майна, яке перебуває у користуванні позивача, наступною відмовою добровільно відшкодувати заподіяний збиток, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, настання якої викликано протиправним пошкодженням майна згідно ст. 23 ЦК України. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, судом прийняті до уваги характер правопорушення, небезпека, яку створив відповідач під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди та з урахуванням розумності, справедливості та адекватності, суд визнає обґрунтованою вимогу про стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 490 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2400 грн.

Керуючись ст. ст. 16, 23, 1166, 1167, 1188 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 79, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку й моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди кошти в розмірі 39 660 (тридцять дев'ять тисяч шістсот шістдесят) гривень 81 (вісімдесят одна) копійка.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі 1500 (тисяча п'ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату юридичних послуг в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату державного мита в розмірі 490 (чотириста дев'яносто) гривень та витрати на сплату інформаційно-технічного забезпечення справи в розмірі 120 (сто двадцять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я: