АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2654/15 Справа № 195/1894/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Омеко М. В. Доповідач - Пищида М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Глущенко Н.Г., Осіяна О.М.

при секретарі: - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Новомоськовського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, Реєстраційної служби Новомоськовського міськрайонного управління юстиції про визнання недійсною, вселання, зобов"язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що згідно заповіту від 08.08.2002 року та свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, відповідачка 20.01.2003 року зареєструвала за собою право власності на даний житловий будинок.

04 липня 2008 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області визнано недійсними заповіт від 08.08.2002 року та свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1, а також визнано за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину даного житлового будинку. Весь цей час відповідач, мешкаючи в зазначеному будинку, перешкоджала позивачу та технікам БТІ потрапити на подвір'я будинку для проведення замірів, що не давало йому змоги зареєструвати право власності, в зв'язку з чим, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2014 року в позові ОСОБА_7 до ОСОБА_6, Реєстраційної служби Новомосковського міськрайоиного управління юстиції про визнання недійсною реєстрації та витягу про реєстрацію, вселення, зобов'язання вчинити дії - задоволено частково.

Вселено ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинок АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процессуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.07.2008 року визнано недійним заповіт від 03.12.2001 року, зареєстрований в реєстрі за № 5075. згідно якого ОСОБА_8 заповідав все своє майно, в тому числі будинок АДРЕСА_1, своїй дружині ОСОБА_6; - визнано за ОСОБА_7 право власності на ? частину жилого будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.4-6).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Правилами статті 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.02.2014 року за позивачем зареєстровано право власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 (а.с.59).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги позивача щодо вселення його в житловий будинок АДРЕСА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Новомоськовського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: