У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року м. Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Борисенко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби (далі ВДВС)Харківського міського управління юстиції (далі ХМУЮ) ОСОБА_2, якою просить визнати протиправними дії державного виконавця Московського ВЛВС ХМУЮ ОСОБА_2 по поверненню виконавчого листа, виданого Московським районним судом м. Харкова від 03.02.2014р. у справі № 643/10968/13-ц про стягнення судового збору з ОСОБА_3 та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві № 42975905 від 24.02.2015р.

В подальшому представник скаржника відмовився від вимоги скарги щодо скасування постанови про повернення виконавчого документа від 24.02.2015р.

Обґрунтовуючи доводи скарги зазначає, що постановою про повернення виконавчого документа державним виконавцем повернуто АТ «ОСОБА_1 Аваль» виконавчий лист, виданий Московським районним судом м. Харкова 03.02.2014р. у справі про стягнення судового збору з ОСОБА_3 Згідно відомостей єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у даному виконавчому проваджені державним виконавцем прийнято два процесуальних документа: постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про повернення виконавчого документу. Станом на 28.10.2014р. матеріли виконавчого провадження не містили інших документів. Відсутність документів , які б свідчили на пошук майна боржника, вказують на бездіяльність державного виконавця.

В судовому засіданні представник скаржника, підтримав доводи скарги і просить її задовольнити в частині визнання дії державного виконавця протиправними, додавши, що останнім при отриманні інформації про наявність коштів на рахунках банківських установах, боржник продовжував відкривати інші рахунки, а державний виконавець в порушення ЗУ «Про виконавче провадження» не звернувся з поданням до правоохоронних органів.

Представник Московського ВДВС ХМУЮ в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог скарги, посилаючись на те, що з боку державного виконавця здійснені усі передбачені дії при супроводжені виконавчого провадження, просить у задоволені скарги відмовити.

Суд, вислухавши доводи представника скаржника, заперечення представника Московського ВДВС ХМУЮ, дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до правил ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, судом встановлено, що в проваджені державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 перебуває виконавче провадження за виконавчим листом № 643/10968/13-ц, виданий 03.02.2014р. Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» судовий збір в розмірі 3441грн.

Так, постановою державного виконавця 07.04.2014р. відкрито виконавче провадження № 42975905 за вказаним вище виконавчим листом.

Постановою від 14.04.2014р. вказане виконавче провадження обєднано у зведене виконавче провадження № 48404263.

Постановою від 07.04.2014р. накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3

Після отримання інформації із ДПС України від 15.04.2014р. про наявність відкритих рахунків у банківських установах, 17.04.2014р. винесено постанову про накладання арешту на кошти, що містяться на вказаних в інформації рахунках, що належать боржнику.

Після отримання відповіді із ДПС України від 29.10.2014р. про наявність відкритих рахунків у банківських установах, 30.10.2014р. винесено постанову про накладання арешту на кошти, що містяться на цих рахунках.

Аналогічні дії державного виконавця щодо накладання арешту на банківські рахунки здійснено, шляхом накладання арешту 16.012015р. після отриманні інформації із ДПС України від 14.01.2015р.

Одночасно з направленням до банківських установ вказаних постанов про накладання арешту, з боку державного виконавця зверталася увага банків, боржника щодо дотримання вимог ЗУ «Про банки та банківську діяльність» і попередження щодо ст.. 90 ЗУ «Про виконавче провадження».

Із акту державного виконавця від 20.02.2015р. вбачається, що виходом державного виконавця за адресою боржника, у останнього відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення.

24.02.2015р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Далі, 29.07.2015р. постановою державного виконавця за заявою стягувача відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 643/10968/13-ц, виданий 03.02.2014р. Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 судового збору.

Постановою від 29.07.2015р. накладено арешт на все майно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі.

Державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своєї діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, що визначено у ст.. 6 ЗУ «Про виконавче провадження».

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до висновку, що з боку державного виконавця проведені необхідні і передбачені Законом заходи при здійснені виконавчого провадження щодо виконання рішення суду і частині стягнення судового збору з боржника.

Ствердження представника скаржника щодо винесення вказаних постанов, проведення процесуальних дій державним виконавцем було несвоєчасно, після отримання скарги тощо, оскільки такі дії не зазначено в єдиному державному реєстру виконавчих провадження станом на 28.10.2014р., на думку суду є непереконливими та не спростовують його висновків.

Посилання на той факт, що державним виконавцем не прийняті заходи щодо звернення до правоохоронних органів у звязку із відкриттям боржником інших банківських рахунків, не приймаються судом до уваги, оскільки такі доводи озвучені лише в судовому засіданні, яких не містять зміст і вимоги скарги.

Отже, суд вважає, що дії головного державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 відповідають ЗУ «Про виконавче провадження», тому у суду відсутні підстави для задоволення вимог скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 383, 386, 387-389 ЦПК України, ст.ст. 6, 11, 47 ЗУ «Про виконавче провадження», -

у х в а л и в:

В задоволені вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя