У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» Єрмака Валерія Олександровича до ОСОБА_6 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - рішення Правління банку №8 від 21.03.2014 року про прощення боргу в розмірі 19 320,71 доларів США за відсотками та 23 418 гривень 38 копійок по комісійній винагороді, стягнення заборгованості в розмірі 270 904 гривні 60 копійок за договором про надання споживчого кредиту № 02/185Ф від 24.07.2007 року за касаційною скаргою представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» Єрмака Валерія Олександровича - Якубовського Олександра Олександровича на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 24 липня 2007 року між АКБ «Золоті Ворота», правонаступником якого є АТ «Банк Золоті Ворота» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 02/185Ф, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальникові грошові кошти у сумі 75 000 доларів США строком до 24 липня 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами у розмірі 11 % річних.

Через неналежне виконання умов кредитного договору утворилась прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 19320,71 доларів США та по комісійній винагороді у розмірі 23 148 гривень 38 копійок, у зв'язку з чим у грудні 2011 року представник банку звернувся до суду з позовом. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 червня 2014 року провадження у справі закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Разом з тим, рішенням правління АТ «Банк Золоті Ворота» № 8 від 21 березня 2014 року прощено (анульовано) борг позичальника в розмірі 19 320, 71 доларів США за відсотками та 23 418 гривень 38 копійок по комісійній винагороді.

Однак, в ході перевірки правочинів та дій посадових осіб банку, що призвели до неплатоспроможності банківської установи встановлено, що дані дії не відповідають меті господарської діяльності банку та вчинені на її шкоду, а тому даний правочин визнано недійсним. Станом на дату прощення боргу у позичальника перед банком була заборгованість по сплаті пені за простроченою заборгованістю в розмірі 221 782 гривні 66 копійок, рішення про прощення якої не приймалось та яка підлягає стягненню.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - рішенням правління АТ «Банк Золоті Ворота» № 8 від 21 березня 2014 року та стягнути з відповідача на користь банку 19 320,71 доларів США заборгованості за відсотками, 23 418 гривень 38 копійок по комісійній винагороді та 221 121 гривню 94 копійки пені за простроченою заборгованістю.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» Єрмака В.О. - Якубовський О.О. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що рішення Правління банку № 8 від 21.03.2014 року про прощення частини заборгованості за кредитним договором по своїй правовій природі не створює юридичних наслідків, а є локальним юридичним актом, що входить до сукупності юридичних фактів, на підставі якого відбулася зміна та припинення зобов'язальних відносин між сторонами та не містить ознак нікчемного правочину, у зв'язку чим дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» Єрмака Валерія Олександровича - Якубовського Олександра Олександровича відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.
Горелкіна Н.А. Євтушенко О.І.