Дата документу 26.02.2015
Справа № 334/4769/14-ц
Провадження № 2/334/46/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Турбіної Т.Ф.

при секретарі Нестеренко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ПАТ УкрСиббанк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 11.03.2008р. між Акціонерним інноваційним банком УкрСиббанк, правонаступником якого є ПАТ УкрСиббанк, та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно якого банк надав ОСОБА_1, а остання отримала суму кредиту у розмірі 90000,00 доларів США, та зобовязалася повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 11.03.2018р. згідно з графіком погашення кредиту (Додаток №1 до кредитного договору), та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,9% річних. Сторони передбачили, що умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки з користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених договором. Погашення нарахованих процентів повинно здійснюватися з 01 по 10 число кожного місяця наступного за тим, за яким були нараховані проценти.

30.12.2008р. між банком і ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, умовами якої змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число.

30.08.2011р. між банком і ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №3 до кредитного договору №0 від 11.03.2008р., умовами якої сторони домовились про те, що для ідентифікації договору можуть застосовуватися як номер договору, визначений при його укладенні - №0, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку - №0, а також 0. Банк зобовязався надавати позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, що дорівнює 285631,02 грн. Кредитування здійснюється в національній валюті в межах ліміту кредитної лінії. На дату укладання додаткової угоди позичальнику надався транш в національній валюті в розмірі 142815,51 грн.

Позивач взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі. Відповідач всупереч умовам договору не здійснює платежі для погашення нарахованих процентів з березня 2013 року. 18.04.2014р. відповідачу було направлено вимогу про погашення заборгованості, однак у добровільному порядку вимога не виконана.

З наведених підстав позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 19.05.2014р. становить 86773,17 грн., з яких 77954,69 грн. кредитна заборгованість, 8195,46 грн. заборгованість по процентам, 623,02 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Також просить стягнути судові витрати по оплаті судового збору.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав.

Відповідач, її представник проти позову заперечували, посилаючись на те, що розрахований позивачем розмір заборгованості повинен бути зменшений в цілому на суму 5640,73 доларів США, оскільки до укладення додаткової угоди №3 до кредитного договору банк допустив порушення умов договору при зарахуванні платежів позичальника на погашення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.04.2007р. між Акціонерним інноваційним банком УкрСиббанк, правонаступником якого є ПАТ УкрСиббанк, та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 75350,00 швейцарських франків (а.с.102-107). Кредит надавався шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника №1400 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням. Кредит надавався на придбання квартири за адресою АДРЕСА_1. Позичальник зобовязався повернути кредит до 16.04.2019р., сплатити проценти у розмірі 8,99% річних. Відповідно до умов договору позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити проценти, комісії, штрафи, інші платежі на відкритий в банку рахунок №992.

11.03.2008р. між Акціонерним інноваційним банком УкрСиббанк, правонаступником якого є ПАТ УкрСиббанк, та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (а.с.4-10).

Згідно з п. 1.1 договору банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 90000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 454500,00 грн. за курсом НБУ на день укладання договору. Сторони домовились, що банк надає позичальнику кредит у вигляді одного траншу в зазначеному розмірі суми кредиту.

ОСОБА_1 за умовами договору зобовязалася повернути наданий кредит в повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до договору, але не пізніше 12.03.2018р. (п.1.2.2 договору). Відповідно до умов договору позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити плату за кредит і інші грошові платежі на рахунок банку №351 (пункт 3.4.1).

Згідно п. 1.3.1 договору, за користування кредитом протягом перших 30 днів з дати видачі кредиту встановлена процентна ставка у розмірі 13,9% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. Строк сплати процентів з 01 по 10 число кожного місяця наступного за тим, за яким були нараховані проценти (п.1.3.4 договору). Позичальник згідно умов договору сплачує комісію.

За порушення позичальником термінів погашення кредиту та/або сплати процентів, комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо така сума виражена у гривні, і у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті (п. 4.1. договору).

Також сторони домовилися, що при порушенні позичальником термінів виконання будь-якого із своїх зобовязань за цим договором щодо повернення суми кредиту, сплати процентів, штрафних санкцій (неустойки), позичальник доручає банку починаючи з дати прострочення здійснювати на користь банку договірне списання коштів позичальника з будь-якого рахунку позичальника у національній та/або іноземній валюті, відкритого в АКІБ УкрСиббанк, зокрема: №1403, №1400, №1401, №1402, та з будь-яких інших рахунків, відкритих позичальником в майбутньому в банку (п. 7.1 договору).

Факт отримання кредиту у розмірі 90000,00 доларів США відповідачем визнається і підтверджується заявою про видачу готівки №34 від 11.03.2008р. (а.с.76). Згідно пояснень відповідача, частина вказаної суми була зарахована на повне дострокове погашення кредиту за договором про надання споживчого кредиту №0 від 27.04.2007р., укладеним між Акціонерним інноваційним банком УкрСиббанк та ОСОБА_1, що вбачається також з меморіального валютного ордеру №14 від 11.03.2008р. (а.с.116), платіжного доручення №10545 від 11.03.2008р. (а.с.115) і меморіального платіжного ордеру №13 від 11.03.2008р. (а.с.114), інша частина грошових коштів була використана ОСОБА_1 на інші споживчі цілі.

Згідно виписки за кредитним договором, 11.03.2008р. позичальником була сплачена комісія за надання кредиту у сумі 6817,50 грн. у розмірі та порядку, визначеному Додатком №3 Тарифи банку до кредитного договору про надання споживчого кредиту №0 від 11.03.2008р., який є невідємною частиною цього договору (а.с.209).

30.12.2008р. між банком і ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 11.03.2008р., умовами якої змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число, а також викладено Додаток №1 до договору в новій редакції згідно з Додатком №1 до цієї додаткової угоди (а.с.14-16).

В наступному, 30.08.2011р. між банком і ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №3 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 11.03.2008р. (щодо збільшення суми кредиту за кредитним договором, видачу нових траншів у гривні), (а.с.17-21).

За цією додатковою угодою сторони домовились про те, що для ідентифікації договору можуть застосовуватися як номер договору, визначений при його укладенні - №0, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку - №0, а також 0.

Сторони домовилися, що цільове призначення кредиту для особистих потреб позичальника і для зміни валюти строкової суми основного боргу за цим договором.

Позичальник зобовязався повертати суму кредиту та сплачувати проценти, комісії та інші платежі на рахунок в українській гривні №182 в банку. Також умовами додаткової угоди передбачено договірне списання коштів на користь банку з поточних рахунків позичальника, відкритих в банку.

Пунктом 8 додаткової угоди визначено, що позичальник повинен сплатити банку у національній валюті комісію за управління кредитом при внесенні змін до кредитного договору щодо зміни валюти заборгованості у розмірі 1% від суми остаточної заборгованості, мінімум 2000,00 грн. Сукупну вартість кредиту визначає графік платежів (Додаток №2 до Додаткової угоди).

Відповідачем не заперечується, що нею було допущено порушення зобовязань за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості.

Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості по кредиту, процентам за кредитним договором №0 від 30.08.2011р. (транш №0 від 11.03.2008р.), позичальник допускав порушення зобовязань за договором щодо сплати щомісячних платежів, внаслідок чого станом на 19.05.2014р. заборгованість за кредитом становить 77954,69 грн., заборгованість по процентам становить 8195,46 грн., пеня за період з 19.05.2013р. по 19.05.2014р. становить 623,02 грн. (а.с.22-27).

Наявність заборгованості у вказаному розмірі підтверджується також даними виписки за кредитним договором з 30.08.2011р. (а.с.87-89), виписки по кредитному договору за період з 11.09.2008р. по 09.12.2014р. (а.с.163-165).

Доводи відповідача, що вказаний позивачем розмір заборгованості по кредиту повинен бути зменшений на суму 3951,51 доларів США у гривневому еквіваленті, заборгованість по процентам повинна бути зменшена на 1689,22 доларів США у гривневому еквіваленті, а всього на 5640,73 доларів США, згідно наданого відповідачем розрахунку, суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Всі доводи заперечень відповідача щодо розміру заборгованості зводяться до того, що у період дії кредитного договору, коли валюта кредиту була визначена у іноземній валюті, сплачувані відповідачем грошові кошти на погашення кредиту неправомірно не зараховувалися банком на придбання валюти для погашення кредиту у день платежу, що мало системний характер.

Це в свою чергу, на думку відповідача, призводило до неправомірного та невірного нарахування відсотків на залишок кредитних коштів з погашення тіла кредиту. Детальна інформація щодо конкретних платежів відображена у наданому відповідачем розрахунку невідповідності суми позовних вимог до фактичної сплати коштів позичальником за договором від 11.03.2008р.

Як вказує відповідач, зазначені наслідки в подальшому суттєво вплинули на розмір та розрахунок заборгованості за кредитом, визначеної у договорі від 11.03.2008р. про зміну валюти суми основного боргу за договором від 27.04.2007р.

Разом з тим, як вбачається з наведених вище умов договору про надання споживчого кредиту №0 від 11.03.2008р., він є самостійним кредитним договором, а не договором перекредитування у іншій іноземні валюті, укладеним на додаток до кредитного договору №0 від 27.04.2007р., як вказує відповідач.

Та обставина, що ОСОБА_1 використала частину кредитних коштів, отриманих за кредитним договором №0 від 11.03.2008р., на дострокове погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 27.04.2007р., у визначеному сторонами розмірі, не спростовує цього висновку.

Правовідносини сторін, щодо яких виник спір, виникли на підставі кредитного договору №0 від 11.03.2008р. та додаткових угод до нього, що є невідємною частиною договору.

Як встановлено судом, метою укладання 30.08.2011р. між банком і ОСОБА_1 додаткової угоди №3 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 11.03.2008р. була зміна валюти строкової суми основного боргу за цим договором. З підписанням цієї угоди базовою валютою за договором є гривня.

Банк зобовязався надати позичальнику кредит у валюті, вказаній у цій угоді, у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, що дорівнює 285631,02 грн.

Кредитування здійснюється шляхом надання траншу в національній валюті в розмірі 142815,51 грн. в межах ліміту кредитної лінії.

Ліміт кредитної лінії, встановлений у цій додатковій угоді, включає в себе суму кредиту, виданого позичальнику до підписання цієї додаткової угоди. Ліміт кредитної лінії зменшується до розміру фактичної заборгованості за договором, з дати здійснення позичальником дострокового часткового або повного погашення кредитної заборгованості згідно договору, або в терміни, передбачені п. 4.2. цієї додаткової угоди, при цьому подальше збільшення ліміту кредитної лінії та видача нових траншів не здійснюється.

Таким чином, підписанням додаткової угоди №3 сторони кредитного договору встановили розмір фактичної заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 30.08.2011р., визначений в національній валюті в сумі 142815,51 грн. Умови цієї додаткової угоди є невідємною частиною кредитного договору, дійсність вказаних умов договору ніким не оспорюється. Доводи відповідача, що до підписання додаткової угоди №3 нею детально не перевірялася сума заборгованості, як і надані відповідачем розрахунки невідповідності, не спростовують дійсність додаткової угоди №3 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 11.03.2008р.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором за період з 30.08.2011р. по 19.05.2014р. відповідачем визнається, всі здійснені відповідачем платежі за вказаний період зараховані вірно і у повному обсязі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором виникла заборгованість, розмір якої станом на 19.05.2014р. позивачем доведений і становить 86773,17 грн., в тому числі заборгованість за кредитом у сумі 77954,69 грн., заборгованість по процентам у сумі 8195,46 грн., пеня за період з 19.05.2013р. по 19.05.2014р. у сумі 623,02 грн.

Правових підстав для зменшення розміру заборгованості по кредиту на 3951,51 доларів США у гривневому еквіваленті, зменшення заборгованості по процентам на 1689,22 доларів США у гривневому еквіваленті, а всього на 5640,73 доларів США, як просить відповідач, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Вимога банку від 18.04.2014р. №30-11/11857 про повернення кредитних коштів та сплату процентів за кредитним договором, надіслана боржнику в порядку, встановленому п. 6.2 кредитного договору, залишилася без задоволення (а.с.28).

Оскільки відповідачем допущено порушення зобовязань за кредитним договором щодо строків та обсягів повернення кредиту та сплати процентів відповідно встановленого графіку погашення кредиту, то у позивача виникло право вимагати повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних процентів, а також пені за прострочення сплати процентів, як це передбачено умовами кредитного договору. З урахуванням викладеного суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 867,73 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 11.03.2008р. (транш №0 від 30.08.2011р.) у загальному розмірі 86773,17 грн. (вісімдесят шість тисяч сімсот сімдесят три грн. 17 коп.), в тому числі кредитну заборгованість у сумі 77954,69 грн., заборгованість по процентам у сумі 8195,46 грн., пеню за прострочення сплати процентів у сумі 623,02 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк витрати по оплаті судового збору у сумі 867,73 грн. (вісімсот шістдесят сім грн. 73 коп.).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.