ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2015 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючої судді Семенцової Л.М.,
за участі секретаря Слончак А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та проти проведення заочного розгяоду справи не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки до суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їхній відсутності до суду не надходило.
Зі згоди представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі статей 224-226 ЦПК України за відсутності представника позивача та відповідачів, а також після скасування заочного рішення.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 623 ЦК України визначено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.
В силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Судом встановлено, що 03.10.2007 року між позивачем, який є правонаступником ВАТ «ОСОБА_1 Аваль», та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/4708/82/120624, на підставі якого позичальнику надано кредит у розмірі 147000,00 грн. строком до 03.10.2017 року зі сплатою 13,5 відсотків річних за користування кредитом. Позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в строки та в порядку, що встановлені кредитиним договором.
Пунктом 10.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.
Частиною 3 статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Виходячи із загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов'язання, санкція у вигляді пені спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Враховуючи зазначенні обставини, вочевидь не співмірність між передбаченою санкцією і порушенням зобов'язання, значний розмір пені, керуючись засадами розумності та справедливості, суд дійшов до висновку, що розмір пені необхідно обмежити сумою в розмірі 7000,00 грн., що є достатньою для забезпечення задоволення інтересів позивача і водночас не порушить баланс між його інтересами та інтересами позичальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 543, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
У забезпечення виконання позичальником зобов'язань між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» та відповідачем ОСОБА_3 03.10.2007 року укладено договір поруки № 140/4708/82/120624, згідно якого поручитель зобовязалася відповідати перед кредитором за належне виконання боржником ОСОБА_2 зобовязань, що випливають з указаного кредитного договору.
Частиною 1 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Між сторонами кредитного договору було укладено додаткову угоду № 1 від 06.05.2009 року до кредитного договору про зміну умов (реструктуризацію) кредиту, на підставі якої (п. 1.3) сторони погодили, що фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у звязку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості.
Матеріали справи не містять підтверджень отримання згоди від поручителя ОСОБА_3 на укладення між кредитором та позичальником ОСОБА_2 додаткової угоди № 1 від 06.05.2009 року, внаслідок якої відбулося збільшення обсягу відповідальності боржника за зобовязаннями по кредиту, що свідчить про припинення договору поруки № 140/4708/82/120624 від 03.10.2007 року на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.
Отже, за встановлених судом обставин виключається можливість солідарної відповідальності відповідачів за порушення умов виконання зобовязань за кредитним договором, тож заборгованість за кредитним договором № 140/4708/82/120624 від 03.10.2007 року в сумі 193624,25 грн. підлягає стягненню лише із самого позичальника відповідача ОСОБА_2 Тому в цій частині вимоги позову є обґрунтованими і підлягають задоволенню та, поряд з цим, через те, що договір поруки є припиненим, суд відмовляє в задоволенні позову до поручителя ОСОБА_3
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем, що підтверджено документально.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 509, 526, 550, 551, 559, 610, 611, 623, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 58, 59, 60, 88, 212-215, 224-226, 232 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
У задоволені решти вимог позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Семенцова