У х в а л а

іменем україни

16 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,

Маляренка А.В., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голяченко Марія Василівна, про визнання заповіту нікчемним, за касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Київської області від 18 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ГоляченкоМ.В., про визнання заповіту нікчемним.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_8, яка 30 серпня 2008 року склала на ім'я позивачки заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В. та зареєстрований у реєстрі за № 7900. Після спливу шестимісячного строку з дня смерті ОСОБА_8 позивачка звернулась до приватного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, проте дізналась про наявність складеного ОСОБА_8 26 травня 2009 року заповіту на ім'я ОСОБА_5 і посвідченого секретарем Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області Павленко С.Г.

Вважала, що оспорюваний заповіт є нікчемним в силу положень ст. ст. 1251, 1252, 1257 ЦК України як такий, що посвідчений особою, яка не мала на це права, оскільки ні секретар сільської ради, ні секретар виконкому Пашківської сільської ради не були уповноважені на вчинення нотаріальних дій з посвідчення заповітів, а тому позивач просила задовольнити її позовні вимоги.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 06 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 18 червня 2015 року рішення Макарівського районного суду Київської області від 06 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Встановлено нікчемність заповіту ОСОБА_8, складеного 26 травня 2009 року на ім'я ОСОБА_5 та посвідченого секретарем Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області Павленко Г.С., зареєстрованого в реєстрі за № 05.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_5, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що секретар Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області Павленко Г.С. в межах наданих їй повноважень 26 травня 2009 року посвідчувала заповіт ОСОБА_8, а тому немає підстав в задоволенні позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки відповідачі всупереч вимогам ст. ст. 10, 57 - 60 ЦПК України не надали суду відповідного рішення виконавчого комітету Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області про покладення на секретаря Пашківської сільської ради Павленко С.Г., яка склала оспорюваний заповіт, обов'язків на вчинення нотаріальних дій щодо посвідчення заповітів, а тому суд вважав, що даний заповіт складений і посвідчений 26 травня 2009 року не уповноваженою на це особою чи службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування, яка не мала на це права, а тому є нікчемним в силу положень ч. 1 ст. 1257 ЦК України і згідно із ч. 2 ст. 215 ЦК України у цьому разі визнання такого правочину недійсним не вимагається.

З таким висновком суду апеляційної інстанції повністю погодитись не можна виходячи з наступного.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_8, яка 30 серпня 2008 року склала на ім'я ОСОБА_4 заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ГоляченкоМ.В. та зареєстрований у реєстрі за № 7900.

26 травня 2009 року ОСОБА_8 склала заповіт на ім'я ОСОБА_5, який посвідчено секретарем Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області Павленко С.Г.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2011 року, позов ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ГоляченкоМ.В., Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області, треті особи: ОСОБА_4, Головне управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту належності заповіту, визнання незаконною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В., Пашківська сільська рада Макарівського району Київської області, Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання заповіту нікчемним позов ОСОБА_8 задоволено частково.

Встановлено факт, що ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, було складено 26 травня 2009 року заповіт на ОСОБА_5 та посвідчено секретарем виконкому Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області, який зареєстрований в реєстрі за № 05. В іншій частині позову відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання заповіту нікчемним залишено без задоволення.

Крім того, рішенням Макарівського районного суду Київської області від 16 лютого 2010 року позов ОСОБА_5 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа було задоволено. Встановлено факт належності ОСОБА_5 заповіту померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8, посвідченого 26 травня 2009 року секретарем виконкому Пашківської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 05.

З матеріалів справи також вбачається, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 16 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 липня 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_4 про встановлення нікчемності заповіту залишено без задоволення. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішенням Макарівського районного суду Київської області від 16 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 липня 2013 року відхилено, рішення залишені без змін.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Проте, вирішуючи спір, апеляційний суд на зазначене уваги не звернув та не надав належної оцінки на предмет тотожності підстав, предметів позовів у наведених вище справах.

Враховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом при ухваленні рішення у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права належним чином не встановлені, таке рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_5, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 18 червня 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

А.В.Маляренко

І.К. Парінова