Справа № 666/3751/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року м. Херсон

Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Біла Кисельова А. А.,

при секретарі Григораш О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся зі скаргою на дії державного виконавця мотивуючи це тим, що на підстави заяви ПАТ КБ «Приватбанк», про примусове виконання виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м. Херсона № 666/5556/14-ц про виселення із буд.№5 по вул.Колодязна, в с.Антонівка м Херсон, із послідуючим зняттям з реєстраційного обліку у вказаному будинку ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, було винесено постанови від 19.05.2015 року про відкриття виконавчого провадження. Виконання рішення суду про виселення від 05.11.2015 року по справі № 666/5556/14-ц, відкриття ВП № 47519425, 47519403, 47519362 винесенням відповідних постанов є незаконними діями державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_4 так як вони не відповідають положенням Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2015 року. Просила суд визнати незаконними дії державного виконавця та скасувати постанови від 19.05.2015 року ВП №№ 47519425, 47519403, 47519362 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 666/5556/14-ц виданий Дніпровським районним судом м. Херсона. 22.04.2015 року, а також на час судового розгляду, вирішення скарги та набрання законної сили зупинити виконавче провадження.

До скарги заявником додано копії постанов про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2015 року. Під час розгляду скарги, 30.07.2015р. заявник долучив до матеріалів справи копії паспортів, поквартирну картку, копії рішень судів, витяг з реєстру прав власності, щодо реєстрації нерухомого майна за заявником, листок непрацездатності, медична довідка. Інших доказів сторони суду не надано.

Скарга розглядалась тривалий час через неодноразову неявку скаржника та клопотання надати час для надання доказів.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав вказаних в скарзі.

Представник ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні проти задоволення скарги заперечувала мотивуючи законністю винесення постанов про відкриття виконавчого провадження.

Як вказано в скарзі та не оспорюється сторонами рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 05.11.2014 року, по цивільній справі № 666/5556/14-ц, задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» та вирішено виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з будинку № 5 по вул.Колодязна, в с.Антонівка м Херсон, із послідуючим зняттям з реєстраційного обліку у вказаному будинку. Судове рішення набрало законної сили. Дніпровським районним судом на підставі вказано рішення видано виконавчі листи, які предявлено до примусового виконання у ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні.

Головним державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні, ОСОБА_4 19.05.2015 року було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №№ 47519425, 47519403, 47519362 про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з будинку № 5 по вул.Колодязна, в с.Антонівка м Херсон.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у

цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та

інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в

межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими

нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону

та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону

підлягають примусовому виконанню.

В своїй скарзі заявник вказує, та не оспорюється сторонами, що на підставі рішення Дніпровського районного суду від 05.11.2014 року було видано виконавчі листи, які були предявлено до примусового виконання у ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

В частині наявності підстав для відкриття виконавчого провадження та винесення відповідних постанов суд вважає дії державного виконавця обґрунтованими та такими, що відповідають законодавству.

Згідно з пунктом 1 Закону України від 3 червня 2014 року № 1304-VII Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті (далі Закон № 1304-VII) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України Про заставу та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України Про іпотеку, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Відтак установлений Законом № 1304-VII мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Відповідно до рішення Дніпровського районного суду вд 06.12.2011 року по справі № 2-3281/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки будинок № 5 по вул.Колодязній смт. Антонівка, м. Херосон та виселення ОСОБА_5 з вказаного будинку, відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги визнав повністю. Вказане рішення набрало законної сили. Як вбачається з тексту мотивувальної частини рішення та підтверджено заявником, позичальником та особою я передала будинок в іпотеку виступає- Гладких ОСОБА_6.

Як пояснив заявник на час подання скарги, що розглядається, рішення суду про звернення стягнення виконано, будинок передано іншому власнику. Звернення стягнення на будинок ніким не оскаржувалось(і скаржником також), заяв про зупинення стягнення на підставі Закону України від 3 червня 2014 року № 1304-VII Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті не подавалося на час розгляду даної скарги.

Відповідно до рішення Дніпровського районного суду від 05.11.2014 року по цивільній справі № 666/5556/14-ц, задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» та вирішено виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з будинку № 5 по вул.Колодязна, в с.Антонівка м Херсон, із послідуючим зняттям з реєстраційного обліку у вказаному будинку. Судове рішення набрало законної сили. Вказане рішення ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 29.01.2015 року залишено без змін. Відповідно до мотивувальної частини Ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 29.01.2015 року відповідачі, в тому числі ОСОБА_7 та її малолітня дитина зареєстровані в спірному житловому будинку після укладення договору іпотеки в період обтяження, без згоди іпотеко держателя. Таким чином будинок був переданий в іпотеку ще до реєстрації в ньому неповнолітньої дитини , а відтак на час укладання договору дитина не мала права власності чи права користування ним, що в свою чергу унеможливлює порушення її прав на житло.

Заявником надано суду копії паспортів з відміткою, що в будинку № 5 по вул. Колодязній в с.Антонівка м. Херсон зареєстровані ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_3

До наданої в якості доказу копії по квартирної картки як підтвердження того, що в будинку № 5 по вул. Колодязній в с.Антонівка м. Херсон зареєстровані ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_3 суд відноситься критично оскільки на картці відсутні печатки, підписи посадових осіб та дата видачі. До того ж в копії чітко видно укриття інформації останньої строки. Оригінал заявник суду не надала.

Наданий суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є доказом відсутності відомостей з ОСОБА_1. При цьому ОСОБА_1 не є позичальником за договором кредиту.

Заявником не надану суду доказів того, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Медична довідка про стан здоровя ОСОБА_5 та листок непрацездатності не є доказами незаконності винесення постанов про відкриття виконавчого провадження. Про відстрочку і розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання в порядку ст. 373 ЦПК України заявник не звертався.

Заявник визнав факт, що про відстрочку і розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання в порядку ст. 373 ЦПК України рішень, які надано суду ніхто із зареєстрованих осіб у будинку за адресою: буд. № 5 по вул. Колодязній в с.Антонівка м. Херсон не звертався.

Стосовно заяви ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження на час розгляду скарги суд зазначає, що положеннями Закону України «Про виконавче провадження», Розділом VII ЦПК України не передбачено право або обовязок суду зупинити виконавче провадження на час розгляду скарги. Відповідно до п.15 ППВССУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»: При розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Згідно ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Заявником не надано суду відомостей про день коли вона дізналася про винесення постанов, що оскаржує, про поновлення строку не зверталася.

У скарзі заявник оскаржує дії державного виконавця щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження №№ 47519425, 47519403, 47519362 від 19.05.2015 року.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

У суду не має підстав ставити під сумнів дотримання державним виконавцем положень вказаної статті.

З урахування зазначено, суд вважає слід відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця. Також, суд зазначає, що заявник вільний у здійсненні своїх прав (в тому числі щодо подання апеляційних і касаційних скарги на рішення, які вважає що порушують її права, але на сьогодні набули законної сили і є діючими; заяв про перегляд у звязку із ново виявленими обставинами; заяв про відстрочку і розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішень в порядку ст. 373 ЦПК України )

Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення ухвали - протягом 5 днів з дня її отримання через Дніпровський районний суд м. Херсона.

Суддя А. А. Біла - Кисельова