Провадження №2/761/5544/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 липня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Ковальчук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання пунктів додаткової угоди до кредитного договору недійсними,

в с т а н о в и в :

30 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просив визнати недійсним п.8.1. Додаткової угоди від 17.05.2012 року до Кредитного договору №047-2008-1553 від 16.05.2008 року та визнати недійсним п.7.1. Додаткової угоди від 21.08.2013 року до Кредитного договору №047-2008-1553 від 16.05.2008 року щодо вирішення спорів у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків під час пред'явлення вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що укладені між сторонами Додаткові угоди від 17.05.2012 року та від 21.08.2013 року до Кредитного договору №047-2008-1553 від 16.05.2008 року містять третейські застереження, які викладені у п.8.1. Додаткової угоди від 17.05.2012 року та п.7.1. Додаткової угоди від 21.08.2013 року відповідно, суперечать Конституції України, оскільки відповідач фактично обмежив право позивача на розгляд таких спорів в державних судових органах, а тому відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України ці пункти договорів мають бути визнані недійсними.

Позивач та його представник в судове засідання з'явилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позов просили задовольнити.

Представник відповідач в судове засідання з'явився, проти позову заперечив, через канцелярію суду подав письмові заперечення відповідно до яких просить суд відмовити у задоволені позову, оскільки позивач у своєму позові не обґрунтовує за якою саме нормою права слід визнати третейське застереження недійсним.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання з'явилися, позовні вимоги підтримали.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином.

З урахуванням того, що всі учасники судового розгляду справи повідомлялися судом. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_2

Вислухавши пояснення всіх учасників судового процесу, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 16.05.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір №047-2008-1553, відповідно до п.1.1.-1.2. цього договору відповідач надав позивачу кредит у сумі 81500 доларів США із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,45 % річних, строком на до 10.05.2038 року (а.с.23).

06.05.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору №047-2008-1553 від 16.05.2008 року (а.с.28-39).

28.05.2010 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору №047-2008-1553 від 16.05.2008 року (а.с.40-59).

06.06.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору №047-2008-1553 від 16.05.2008 року (а.с.60-76).

17.05.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору №047-2008-1553 від 16.05.2008 року (а.с.77-92). Відповідно до п.8.1. даної угоди сторони дійшли згоди про те, що всі вимоги, які виникають при виконанні даного Договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Асоціації українських банків та добре розуміють положення цього регламенту. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладання третейської угоди відповідають місцю і даті укладання договору.

Крім того, 21.08.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк» було укладено Додаткову угоду б/н до Кредитного договору №047-2008-1553 від 16.05.2008 року (а.с.93-108). Відповідно до п.7.1. даної угоди сторони дійшли згоди про те, що всі вимоги, які виникають при виконанні даного Договору або у зв'язку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Асоціації українських банків та добре розуміють положення цього регламенту. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладання третейської угоди відповідають місцю і даті укладання договору.

Звертаючись до суду з вказаними позовними вимогами позивачка просила суд визнати недійсними вказані третейські угоди, які містяться в п.8.1. Додаткової угоди від 17.05.2012 року до Кредитного договору №047-2008-1553 від 16.05.2008 року та в п.7.1. Додаткової угоди від 21.08.2013 року до Кредитного договору №047-2008-1553 від 16.05.2008 року на підставі того, що вони не відповідають вимогам ЦК України, Закону України «Третейські суди» та Конституції України.

У відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про третейські суди» третейський суд - це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин; третейська угода - угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

До принципів на яких діє та утворюється третейський суд відноситься: законність; незалежність третейських суддів та підкорення їх тільки законові; рівності всіх учасників третейського розгляду перед законом і третейським судом; змагальності сторін, свободи в наданні ними третейському суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; обов'язковості для сторін рішень третейського суду; добровільності утворення третейського суду; добровільної згоди третейських суддів на їхнє призначення чи обрання у конкретній справі; всебічності, повноти та об'єктивності вирішення спорів (ст. 4 Закону України «Про Третейські суди»).

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про третейські суди», ст. 17 ЦПК України, в редакції чинній на час укладання оспорюваних правочинів, юридичні чи фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 12 цього Закону, третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди.

Разом з тим, Законом України від 03.02.2011 року № 2983-VI «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Цей закон набрав чинності 12.03.2011 року.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008р. у справі №1-рп/2008 за конституційним поданням 51 народного депутата України, щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абз. сьомого, одинадцятого ст. 2, ст. 3, п. 9 ст. 4 та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди» (справа про завдання третейського суду) встановлено, що гарантуючи судовий захист з боку держави, Основний Закон України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч.5 ст. 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.2 ст. 22, ст. 64 Конституції України).

Одним із способів реалізації права кожного будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду (абз. перший п.5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про виконання рішень третейських судів від 24 лютого 2004 р. за № 3-рп/2004). Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст. 17 ЦПК України, ст. 12 ГПК України, ст. 6 Закону України «Про третейські суди»). З метою забезпечення реалізації зазначених положень Кодексів, керуючись п.3 ч.1 ст. 85 Конституції України, Верховна Рада України прийняла Закон України «Про третейські суди», який регулює порядок утворення та діяльності третейських судів в Україні.

За таких обставин, оскільки оскаржувані третейські угоди стосуються спорів щодо захисту прав споживача, яким є позивач, а саме його, як споживача послуг банку, вказані угоди були укладені після 12.03.2011 року, суд приходить до висновку, що укладені між сторонами оскаржувані третейські угоди суперечить вимогам законів України, а тому третейські угоди викладені у п.8.1. Додаткової угоди від 17.05.2012 року до Кредитного договору №047-2008-1553 від 16.05.2008 року та п.7.1. Додаткової угоди від 21.08.2013 року до Кредитного договору №047-2008-1553 від 16.05.2008 року, укладені між позивачкою і відповідачем, підлягають визнанню недійсними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 17, 57 - 60, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання пунктів додаткової угоди до кредитного договору недійсними, задовольнити.

Визнати недійсним п.8.1. Додаткової угоди від 17.05.2012 року до Кредитного договору №047-2008-1553 від 16.05.2008 року.

Визнати недійсним п.7.1. Додаткової угоди від 21.08.2013 року до Кредитного договору №047-2008-1553 від 16.05.2008 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: