Справа 688/2473/15-ц
№ 2/688/729/15
Рішення

Іменем України

24 липня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі :

головуючої судді Козачук С.В.,

секретаря Гаврилової Н.К.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22 лютого 2014 року. Від шлюбу у них є неповнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спільне життя не склалось, у звязку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття взаємної допомоги та турботи. З серпня 2014 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження шлюбу та примирення з відповідачем є неможливим. А тому, просить суд шлюб між ними розірвати. Крім того, просила після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дівоче ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що сімейні відносини з відповідачем припинила з вересня 2014 року. З того часу вона разом з дитиною з відповідачем не проживають та спільного господарства не ведуть. Просила суд шлюб між ними розірвати, термін на примирення не надавати, оскільки в даний час вона проживає у цивільному шлюбі з іншим чоловіком та має намір створити з ним сімю.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, підтвердив, що сімейні відносини з позивачкою припинено з вересня 2014 року. Не заперечував проти розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як встановлено в суді, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 22 лютого 2014 року, про що складено актовий запис за № 38. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - ОСОБА_2, дружини - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 120583, виданим 22.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області.

Від спільного проживання у них є одна неповнолітня дитина дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії 1-БВ № 225537, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області.

Крім того, судом встановлено, що сторони у шлюбі разом не проживають з вересня 2014 року, спільного господарства не ведуть.

Таким чином, факт окремого проживання позивача та відповідача, відсутність спільного побуту є свідченням розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення.

Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати.

А тому, судові витрати, понесені позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь.

Керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 56, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 22 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 38 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці змінити прізвище на дошлюбне ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: С.В. Козачук