У х в а л а

іменем україни

16 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Мартинюка В.І.,

Завгородньої І.М.., Ситнік О.М.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою прокуратури Донецької області на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 16 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати незаконними дії прокуратури Донецької області щодо передачі до органів досудового слідства його розмов з належного йому мобільного телефону, визнати незаконними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області

(далі - ГУ МВС України в Донецькій області) за фактом надання у межах кримінального провадження судді Малінову О.С. розмов з його мобільного телефону та стягнути з відповідачів 50 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої такими діями останніх.

Під час розгляду справи, представником прокуратури Донецької області було заявлено клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 про визнання дій незаконними, із посиланням на те, що позивач просить надати оцінку доказам, які підлягають дослідженню у межах кримінального провадження.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 16 липня 2015 року, у задоволенні клопотання прокуратури Донецької області про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконними дій прокуратури Донецької області щодо передачі органам досудового розслідування матеріалів негласних слідчих дій - телефонних розмов позивача, а також дій

ГУ МВС України в Донецькій області щодо подальшої передачі цих матеріалів до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області - відмовлено.

У касаційній скарзі прокуратура Донецької області просить ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 16 липня

2015 року суду скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, і постановити нову ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 про визнання дій прокуратури Донецької області та ГУ МВС України в Донецькій області незаконними.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, з ухвалою якого погодився й апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконними дій прокуратури Донецької області щодо передачі органам досудового розслідування матеріалів негласних слідчих дій - телефонних розмов позивача, а також дій ГУ МВС України в Донецькій області щодо подальшої передачі цих матеріалів до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, виходив із того, що цивільним законодавством передбачено такий спосіб захисту прав та інтересів як визнання незаконними дій органів державної влади, закриття провадження у цій частині унеможливить розгляд вимог про відшкодування моральної шкоди.

Проте погодитися з такими висновками судів не можна.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання незаконними дій прокуратури Донецької області та ГУ МВС України в Донецькій області за фактом проведення негласних слідчих дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного зв'язку, під час досудового слідства щодо вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України, за результатами якого кримінальне провадження за обвинуваченням позивача разом із обвинувальним актом та матеріалами негласних слідчих

(розшукових) дій спрямовано до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, яким наразі розглядається дана кримінальна справа

по суті.

Отже, ОСОБА_3 просить визнати незаконними кримінально-процесуальні дії відповідачів щодо передачі кримінально-процесуальних доказів - матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій - телефонних розмов позивача, посилаючись на невідповідність таких доказів кримінально-процесуальному законодавству.

Так, згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За правилами ст. 246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені ст. ст. 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 2691, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Протоколи щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, аудіо- або відеозаписи, фотознімки, інші результати, здобуті за допомогою застосування технічних засобів, вилучені під час їх проведення речі і документи або їх копії можуть використовуватися в доказуванні на тих самих підставах, що і результати проведення інших слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування (ч. 1 ст. 256 КПК України).

Разом з тим, відповідно до вимог ст. ст. 85, 89, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України оцінка належності та допустимості кримінальних процесуальних доказів здійснюється судом під час розгляду відповідної кримінальної справи.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України

(ч. 1 ст. 1 КПК України), в той час як завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Таким чином, незаконність дій прокуратури Донецької області та

ГУ МВС України в Донецькій області при передачі кримінально-процесуальних доказів та належність цих доказів, не можуть встановлюватися при розгляді справи в порядку цивільного судочинства, оскільки чинним законодавством передбачено інший порядок встановлення незаконності таких дій і належності доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте зазначене залишилося поза увагою судів як першої так і апеляційної інстанцій, які не врахували, що існує законодавчо визначений порядок оскарження дій прокуратури і ГУ МВС України при проведенні досудового слідства, й, відповідно, не визначилися з тим, чи є суд цивільної юрисдикції у даному випадку належним і повноважним судом, з урахуванням того, що кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 перебуває на розгляді у суді, під час судового розгляду вказаної справи буде надана оцінка всім доказам.

Також поза увагою судів попередніх інстанцій залишилося те, що відповідно до вимог ст. 16 ЦПК України відшкодування шкоди є окремим способом захисту прав і такі вимоги можуть бути пред'явлені і розглянуті судом самостійно.

За таких обставин, постановлені у справі ухвали, які не можна вважати законними та обґрунтованими, підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 342 ЦПК України, із закриттям провадження у справі в частині вимог ОСОБА_3 про визнання незаконними дій прокуратури Донецької області щодо передачі органам досудового розслідування матеріалів негласних слідчих дій - телефонних розмов позивача, а також дій

ГУ МВС України в Донецькій області щодо подальшої передачі цих матеріалів до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

В частині вимог щодо відшкодування моральної шкоди справа підлягає передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 342, 343, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокуратури Донецької області задовольнити.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 16 липня 2015 року скасувати.

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, прокуратури Донецької області про визнання дій незаконними закрити.

В частині вимог щодо відшкодування моральної шкоди справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

В.І. Мартинюк

О.М. Ситнік