Справа № 740/1788/15
Провадження № 2/740/601/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07 серпня 2015 року м. Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., при секретарі Гришкевич В.О.,
з участю позивача, представника позивача-адвоката Гринь Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення коштів,
В судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат Гринь Л.В. підтримали позов за вищевикладених обставин, просили стягнути грошові кошти відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 23 липня 2015 року, пояснивши, що відповідачем виплачені тільки проценти згідно умов вищезазначених договорів банківських вкладів, інші кошти не повернуті.
Представник відповідача в судові засідання на 13 травня 2015 року, 26 травня 2015 року, 13 липня 2015 року, 07 серпня 2015 року не з"явився, відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані, на запити суду в порядку ст.137 ЦПК України від 14 травня 2015 року, 26 травня 2015 року, 13 липня 2015 року відповідач відповіді не надав. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач та представник позивача в судовому засіданні не заперечують проти такого порядку вирішення справи.
Позов підлягає задоволенню частково зі слідуючих підстав.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
В судовому засіданні встановлено, що між сторонами укладено:
19 січня 2015 року договір банківського вкладу по Договору-Заяві №300937/5381/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" на 1 місяць в іноземній валюті від 19 січня 2015 року, предмет-4050 євро, строк з 19 січня 2015 року по 19 лютого 2015 року, проценти-10,00% річних, даний договір набуває чинності після його підписання сторонами з дня надходження коштів на вкладний рахунок і діє до повного виконання сторонами своїх зобов"язань за договором банківського вкладу (п.10 договору), внесення коштів підтверджується меморіальним валютним ордером №15205942 від 19 січня 2015 року. Згідно повідомлення відповідача від 21 липня 2015 року залишок коштів по даному договору-4050 євро, проценти з 21 березня 2015 року по 20 липня 2015 року не нараховувались.
На заяви позивача від 08 квітня 2014 року, 26 січня 2015 року, 20 березня 2015 року, 23 березня 2015 року, 24 березня 2015 року щодо повернення коштів відповідач належним чином не реагує, відповіді відповідача від 27 лютого 2015 року, 14 квітня 2015 року не містять конкретних шляхів вирішення спору. За таких обставин позивач відповідно до умов договорів звернулась до відповідача із заявами про повернення банківських вкладів, чим засвідчила свої наміри припинити дію договорів, що передбачено також ч.2 ст.651 ЦК України.
Докази на підтвердження недійсності вищезазначених договорів, неправомірності вкладів в іноземній валюті, та повернення належних коштів позивачу,-станом на час розгляду справи відсутні.
Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до правової позиції Верховного суду України від 29 травня 2013 року по справі №6-39цс13, яка враховується судом в порядку ч.2 ст.214 ЦПК України, проценти по банківським вкладам за прострочений строк підлягають стягненню із відповідача на користь позивача до дня фактичного повернення коштів вкладнику, а також 3 % річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі ч.2 ст.625 ЦК України.
Зобов"язання сторін за вищезазначеними договорами припиняються з моменту їх належного виконання. Оскільки внесені позивачем грошові кошти на її вимогу у визначені договорами строки не повернуті, остання має право на отримання процентів за користування депозитними коштами за період із часу закінчення строків договорів по 23 липня 2015 року, про що заявлено позивачем, та на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.
Проценти по банківському вкладу за прострочений строк по Договору-Заяві №300937/5381/1-15 від 19 січня 2015 року з 20 березня 2015 року по 23 липня 2015 року становлять 141 Євро 75 євроцентів (4050 Євро*10,00% річних/360 днів*126 днів прострочення/100%=141,75 Євро), які підлягають стягненню на користь позивача. Підстави для стягнення 153 Євро 09 євроцентів в судовому засіданні не встановлені.
За змістом ст.ст.526, 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд.
Враховуючи порушення відповідачем взятих на себе за договорами грошових зобов"язань останній повинен нести відповідальність, передбачену ст.625 ЦК України.
Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи правову природу трьох процентів річних, передбачених ст.625 ЦК України, як особливої міри відповідальності, їх стягнення проводиться виключно в національній валюті Україні - гривні, при цьому три проценти річних нараховуються на суму основного боргу без урахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо в обов'язкових для сторін правилах чи договорі немає прямої вказівки щодо іншого порядку нарахування процентів.
Три проценти річних по Договору-Заяві №300937/5381/1-15 від 19 січня 2015 року становлять 1006 грн. 19 коп (4050 Євро*23,99 грн. за 1 Євро станом на 23 липня 2015 року)*3%/365 днів*126 днів прострочення/100%=1006,19 грн.). Із врахуванням заявлених вимог та положень ст.11 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню 359 грн. 37 коп трьох процентів річних (14,98 Євро в межах заявлених вимог*23,99 грн.=359,37 грн.).
Після укладення вищезазначених договорів між сторонами виникли зобов'язальні відносини, які регулюються нормами зобов'язального права та положеннями укладених договорів банківських вкладів. Положення ч.5 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів", яка встановлює відповідальність виконавця робіт (послуг) за її невиконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, наявних між сторонами відносин не регулюють, при цьому відповідач по даних правовідносинах несе відповідальність, передбачену ст.625 ЦК України, у зв"язку з чим позовні вимоги про стягнення пені задоволенню не підлягають.
Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.
Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути із Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 4050 (чотири тисячі п"ятдесят) Євро в рахунок повернення банківського вкладу по Договору-Заяві №300937/5381/1-15 про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" на 1 місяць в іноземній валюті від 19 січня 2015 року, 141 (сто сорок один) Євро 75 євроцентів процентів по даному банківському вкладу за прострочений строк, 359 (триста п"ятдесят дев"ять) грн. 37 коп трьох процентів річних по даному банківському вкладу.
В задоволенні інших позовних вимог-відмовити.
Стягнути із Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в дохід держави 1704 (одну тисячу сімсот чотири) грн.22 коп судового збору.
Направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Суддя В.П. Олійник .