Справа № 524/3455/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.15 року, Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Рибалка Ю.В.,

при секретарі судового засідання Никифоренко А.А.,

за участі: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заробітної плати, моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заробітної плати, моральної шкоди.

У позові зазначав, що з 15.04.2015 по 08.05.2014 працював на підприємстві «Моноліт Сервіс». Керівник підприємства ОСОБА_3 змусив його знятись з обліку на біржі працевлаштування та обіцяв виплачувати заробітну плату у розмірі 200 грн. на день. Як зазначає позивач, після двотижневої праці він прийшов до ОСОБА_3 для отримання заробітної плати у чому йому було відмовлено. Просив із вказаних підстав задовольнити позовні вимоги, та стягнути із ОСОБА_3 не виплачену заробітну плату та моральну шкоду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав із підстав викладених у позові, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні надав заперечення проти позову, просив відмовити в його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим:

1) при організованому наборі працівників;

2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я;

3) при укладенні контракту;

4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;

5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);

6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;

7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було долучено на обґрунтування позовних вимог жодних доказів того, що відповідач приймав його на роботу.

Позивач посилається на те, що відбувся фактичний допуск до роботи, яку він виконував, але ним не було надано жодних доказів на підтвердження існування трудових відносин із ОСОБА_3, зокрема не обґрунтовано наявність домовленості щодо розміру заробітної плати, обсягу виконаних у нього робіт та допуску ОСОБА_1 відповідачем до роботи.

Допитана у ході судового засідання свідок ОСОБА_4 показала, що вона приходила за адресою м. Кременчук, вул.. Дундича,1-г, приносила позивачу обіди на роботу.

Відповідача вона не знає, особисто з ним не спілкувалась. Про умови праці та її оплату, про які домовились позивач з відповідачем вона знає зі слів позивача.

Під час перемовин про роботу між сторонами вона не була присутня. Позивач працював у відповідача трохи більше ніж два тижні, і їй відомо за якою адресою працював позивач.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього кодексу

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у звязку із недоведеністю позивачем обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст. 14, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст. 24 КЗпП України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Рибалка