Справа № 204/7344/14-ц
Провадження № 2/204/318/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіній А.С.

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3

за участю відповідача ОСОБА_4

за участю представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Третя особа Комунальне підприємство «Житлове господарство Красногвардійського району» Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловою квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позову вказали, що відповідно до рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів № 95/8 від 23.02.1989 року, про зміну умов договору найму жилого приміщення, ОСОБА_7 була надана квартира АДРЕСА_2, для проживання сімї у складі двох осіб: ОСОБА_7 та її чоловік ОСОБА_6 24 лютого 1989 року у вказаній квартирі був зареєстрований син ОСОБА_7 та ОСОБА_6, відповідач по справі ОСОБА_4. Після реєстрації 12 квітня 1991 року шлюбу, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, остання також була зареєстрована у вказаній квартирі. У 2007 році в квартирі була зареєстрована дочка ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ОСОБА_2 07 березня 20004 року ОСОБА_7 померла. На сьогодні у вищезазначеній квартирі проживають позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 Відповідач вже понад 17 років не мешкає у даній квартирі, полишивши сімю, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою та не має особистих речей в квартирі. За весь цей час відповідач інколи зявлявся у квартирі із метою вчинення скандалів. З 1197 року після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 відповідач почав проживати з іншою жінкою за іншою адресою і з цього часу у спірній квартирі не проживав, але з реєстраційного обліку не знявся. Тому, позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити та зазначили, що відповідач у квартирі за вищезазначеною адресою не мешкає з 1997 року, забрав з неї свої речі та меблі. Потім іноді заходив, при цьому виникали сварки та конфлікти, він навіть наносив позивачці тілесні ушкодження. У 2012 році вони змінили замки.

Позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, та зазначила, що відповідач вже тривалий час не проживає у спірній квартирі, комунальні послуги не оплачує.

Позивач ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, але у попередніх судових засіданнях надав суду пояснення, в яких зазначив, що відповідач у спірній квартирі не проживає, оскільки має іншу сімю. Його речей у квартирі немає, комунальні послуги не оплачує, жодної допомоги на утримання житла не надає.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні. Суду пояснив, що він з 2003-2004 років після смерті матері проживав у квартирі не регулярно. До 2013 року проживав у найманих квартирах. Комунальні послуги сплачували позивачі. Іноді він приходив до квартири тому що у нього були там речі. Постійно він не проживав. В грудні 2013 року він прийшов до квартири та не зміг зайти, тому звернувся до міліції.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити та пояснив, що відповідач не має змоги проживати у квартирі, оскільки у грудні 2013 року позивачі змінили замки.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, причин неявки не повідомив.

Вислухавши сторони та свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради народних депутатів № 95/8 від 23.02.1989 року, було змінено умови договору найму жилого приміщення на 4-х кімнатну квартиру № 8, житловою площею 39,9 кв.м. по вул. Красночечелівська, буд. 42, з померлої матері ОСОБА_9 на її доньку ОСОБА_7, склад сімї 2 людини, в тому числі чоловік ОСОБА_6 (а.с. 6).

24 лютого 1989 року у вищезазначеній квартирі був зареєстрований син ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ОСОБА_4. 12 квітня 1991 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було зареєстровано шлюб, після укладення якого остання була також зареєстрована у вказаній квартирі. У 2007 році в даній квартирі була зареєстрована дочка ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ОСОБА_2.

26 листопада 1997 році шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 193354 від 09 липня 2001 року (а.с. 11). Після розірвання шлюбу відповідач почав проживати за іншою адресою з іншою жінкою. У квартирі АДРЕСА_3 відповідач до цього часу не проживає, що підтверджується поясненнями сторін та свідків у судовому засіданні.

07 березня 2004 року ОСОБА_7 померла.

Згідно довідки про склад сімї та місце реєстрації № 429 від 30 січня 2014 року, в квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 пояснили, що після розлучення з дружиною ОСОБА_4 став проживати за іншою адресою з новою дружиною. До смерті матері він приходив до квартири, але дуже рідко, щоб навідати її. Міг залишитися на день-два. Комунальні послуги він не оплачував. У 2012 році позивачі змінили двері, ключі від квартири відповідачу не надавали. У грудні 2013 року він прийшов до квартири та викликав міліцію. Під час його появи в квартирі, між ними неодноразово виникали сварки, які часто переростали в побиття позивачки ОСОБА_1 відповідачем.

Відповідач ОСОБА_4 також підтвердив той факт, що після розірвання шлюбу, в квартирі АДРЕСА_4 він постійно не проживав. Приходив рідко, може раз в пів року максимум на 2 дні, оскільки там знаходились його речі. У червні 2013 року офіційно одружився та проживав разом з сімєю на орендованих квартирах. У грудні 2013 року прийшовши до квартири, побачив, що замінені двері, тому до квартири потрапити не зміг.

Тобто, факт не проживання відповідача ОСОБА_4 більше шести місяців у спірній квартирі, до заміни дверей позивачами у 2012 році, коли у нього був вільний доступ до даної квартири, підтверджено у судовому засіданні сторонами по справі.

Крім того, вищезазначений факт підтверджується актами від 08 липня 2013 року та 18 серпня 2014 року проведених у складі жителів сусідніх квартир ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12С, які були допитані у судовому засіданні у якості свідків зі сторони позивачів. Вони теж підтвердили факт не проживання ОСОБА_4 більше шести місяців у спірній квартирі. Також зазначили, що відповідач більше як 5 років у квартирі за вищезазначеною адресою не проживає. Позивачі замінили двері у квартирі, оскільки ті були вже старими і потребували ремонту.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до п. 10 у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо).

Таким чином, суд вважає за можливе визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою № 8 по вул. Красночечелівська, буд. 42 у м. Дніпропетровську.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати по справі у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Третя особа Комунальне підприємство «Житлове господарство Красногвардійського району» Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 8 у будинку 42 по вул. Красночечелівській у м. Дніпропетровську.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Дубіжанська