Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 534/2351/15-ц

№2/534/984/15

16 грудня 2015 року м. Комсомольськ

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Солохи О.В.

при секретарі Жуковій Н.А.

за участю: представника позивача не зявився, відповідача ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні в м. Комсомольську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 13 957 грн. 83 коп.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 03.02.2006 року між Банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір № SAMDN9653, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував в звязку з чим станом на 30.06.2015 р., з урахуванням суми стягнутої за попереднім рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області, утворилась заборгованість в розмірі 13 957 грн. 83 коп.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у відсутність їх представника, на задоволенні заявлених позовних вимог наполягав.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, просив застосувати строки позовної давності.

Дослідивши надані докази, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.02.2006 року між Банком та відповідачем був укладений договір № SAMDN9653, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 30.06.2015 р. утворилась заборгованість в розмірі 18 310 грн. 62 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 2 805 грн. 17 коп.; боргу по процентах за користування кредитом 15 505 грн. 45 коп.;, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с. 6-8). З урахуванням суми заборгованості за даним кредитним договором, стягнутої з відповідача за попереднім рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 24.06.2008 року (а.с. 5), яка становить 4 352 грн. 79 коп., остаточна сума заборгованості становить 13 957 грн. 83 коп.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст.530, 631 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Із позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся до суду 28 вересня 2015 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Частина 2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Договором про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти від 03.02.2006 року за № SAMDN9653 не встановлено строку позовної давності, а отже застосовується загальний строк позовної давності терміном три роки.

ЗАТ КБ «ПриватБанк» звертався до Комсомольського міського суду Полтавської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, строк позовної давності перервався в червні 2008 року та почався заново перебіг позовної давності. Дана обставина була встановлена рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 червня 2014 року, яке набрало законної сили.

Згідно ст.ст.266, 267 ЦК України сплив позовної давності, є підставою для відмови в позові. Зі спливом позовної давності до основної вимоги, позовна давність спливає і до додаткової вимоги - стягнення неустойки, звернення стягнення на заставлене майно тощо.

Обставина про те, що право банку на пред'явлення позову з вимогою про примусове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, виникло в червні 2008 року, але початок перебігу загального строку позовної давності після переривання слід обчислювати з 01 липня 2008 року, отже він закінчився 01 липня 2011 року, встановлена рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 червня 2014 року, яке набрало законної сили.

Відповідно до норм ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

До суду позивач звернувся 28 вересня 2015 року, тобто за межами встановленого законом та кредитним договором строку позовної давності. Представником позивача у позовній заяві не наведено обставин, що свідчили б про зупинення строку позовної давності або наявність поважних причин його пропущення. Суд вважає, що у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 13 957 грн. 83 коп., слід відмовити, в зв'язку зі спливом позовної давності, оскільки про застосування строків позовної давності заявлено відповідачем.

В зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд, що ухвалив рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 21.12.2015 року.

Суддя підпис ОСОБА_2

Згідно з оригіналом.

Суддя О.В. Солоха