Ухвала

іменем україни

3 серпня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ткачук О.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 6 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживачів та визнання договорів фінансового лізингу недійсними,

встановив:

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що між ними та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» (далі - ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс») укладено три договори фінансового лізингу від 25 листопада 2014 року на придбання тракторів марки «МТЗ 892». Посилаючись на те, що під час укладення зазначених договорів їх було введено в оману щодо обставин, які мають істотне значення, відповідач під час укладання оспорюваних договорів застосував нечесну підприємницьку діяльність, оскільки позбавив їх достатнього часу для прийняття свідомого рішення, а самі договори не були нотаріально посвідчені, позивачі просили визнати договори фінансового лізингу від 25 листопада 2014 року з додатками, укладені між ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» та ОСОБА_3, ОСОБА_2 недійсними, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 17 000 грн., на користь ОСОБА_3 грошові коштів у розмірі 34 000 грн.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено. Визнано договори фінансового лізингу від 25 листопада 2014 року з додатками, укладені між ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» та ОСОБА_3, ОСОБА_2, недійсними. Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 17 000 грн., на користь ОСОБА_3 грошові коштів у розмірі 34 000 грн. Розподілено судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 6 липня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовлено. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просять скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, дійшов правильного висновку, що позивачі не довели своїх вимог, що є їх процесуальним обов'язком відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, зокрема, не надали доказів на підтвердження того, що оспорювані договори укладені під впливом обману або з використанням нечесної підприємницької практики. Крім того, апеляційний суд вірно встановив, що оспорювані договори відповідно до вимог чинного законодавства не підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 6 липня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С. Ткачук