АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-8408 Головуючий у 1-й інстанції - Богдан О.О.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

Побірченко Т.І.

при секретарі Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року за заявою ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 4 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені за прострочення сплати аліментів.

Не погодившись з таким вирішенням питання, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким розстрочити виконання рішення Оболонського районного суду від 15 серпня 2013 року про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати в частині несплаченої суми 30 000 грн. строком на 60 місяців, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили, шляхом погашення заборгованості по 500 грн. щомісячно.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: ОСОБА_2, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, ОСОБА_3, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

9 квітня 2015 року відповідач подав до суду заяву про розстрочку виконання рішення суду, посилаючись на скрутне матеріальне та сімейне становище, а саме: перебування у шлюбі, утримання малолітньої дитини 2008 рокународження, опікунство над недієздатною тіткою ОСОБА_4, яка знаходиться на лікуванні у Святошинському НПІ, утримання непрацюючої дружини.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не наведено жодних виняткових обставин, які б дали можливість вирішити питання про розстрочку виконання рішення суду. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить транспортний засіб.

З такими висновками районного суду суд апеляційної інстанції погоджується з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

З наявної в матеріалах копії витягу з інформаційно-пошукової системи ВРЕР-9 УДАІ в м. Києві за ОСОБА_2 станом на 3 червня 2014 року зареєстрований автомобіль SEAT LEON 2008 року випіску (а.с.132)

В ході апеляційного розгляду справи позивач надала суду довідку з ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 29 липня 2015 року, з якої убачається, що за боржником зареєстровано транспортний засіб, на який, зокрема, постановою державного виконавця від 19 листопада 2014 року накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

Під час судового засідання ОСОБА_2 підтвердив існування наведених обставин.

Обставин, які б унеможливлювали звернути стягнення на обтяжене майно під час виконання судового рішення у даній справі відповідач суду не навів.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26 грудня 2003 року, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Колегія суддів приходить до висновку, що указані в заяві про відстрочку виконання рішення суду та в апеляційній скарзі обставини, у розумінні ст. 373 ЦПК України, не є винятковими та такими, що дають підстави для відстрочення виконання рішення суду, оскільки самі по собі: утримання малолітньої дитини 2008 року народження, опікунство над недієздатною тіткою ОСОБА_4, яка знаходиться на лікуванні у Святошинському НПІ та отримує пенсію, утримання непрацюючої дієздатної дружини працездатного віку, добровільна опіка над дідом пенсійного віку, за наявності майна, за рахунок якого може бути проведене виконання рішення, не свідчать про те, що у заявника в даному конкретному випадку відсутня можливість виконати рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду першої інстанції стосовно скрутного матеріального становища стягувача є необґрунтованими, а також щодо залишення судом поза увагою факту сплати ОСОБА_2 аліментів за рішенням суду від 29 вересня 2010 року, визнання ним зобов'язань за рішенням суду від 15 серпня 2013 року, не мають правового значення для правильного вирішення питання про розстрочку виконання рішення суду та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст.303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко