Номер провадження 4-с/643/90/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2015 року суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Відповідно до п. 13 постанови № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014р., скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 35 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Положеннями ст. 387 ЦПК України визначено, що суд за результатами розгляду скарги може визнати оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи, а в разі якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник, визначаючи зміст своїх вимог, просить зупинити виконавче провадження за постановою про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2015року, що не відноситься до повноважень суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Крім того, в одній із вимог, зазначених в скарзі, скаржник просить зобовязати державного виконавця повернути стягувачу виконавчий лист. Разом з тим, суд не має права зобов'язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Додатково суд роз'яснює, що при наявності достатніх підстав, судом може бути лише зупинено стягнення на підставі виконавчого листа.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про необхідність усунення вищевказаних недоліків та надання заявнику строку для їх усунення.

Крім того, скаржник ОСОБА_1 до скарги надала заява про витребування доказів, а саме витребувати з РС ХМУЮ довідку про загальну нерухомість що вона має у власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Разом з тим, скаржником не надано жодних відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто.

На підставі викладеного, вважаю, що клопотання про витребування доказів задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119, 120, 121, 133, 384 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції - залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків терміном три дні з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали про залишення скарги без руху надіслати скаржнику.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, скаргу вважати неподаною та повернути скаржнику.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про витребування доказів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Довготько