Справа № 346/522/15-ц
Провадження № 4-с/346/22/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Васильковського В.В.

секретаря Корбут Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1, субєкт оскарження державний виконавець відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції про скасування постанов про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби, у якій просить скасувати Постанови про накладення штрафу на ОСОБА_1 від 19.05.2015 року та 16.06.2015 року як незаконні. В скарзі посилається на те, що державним виконавцем Білейчук О.П. 19.05.2015 року винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 170 грн. за невиконання рішення суду про відібрання і повернення дитини матері. Також відповідну Постанову було винесено 19.06.2015 року та накладено на ОСОБА_1 штраф в розмірі 340 грн. Вважає дані Постанови незаконними, оскільки жодних перешкод виконавцю він не вчиняв, а рішення суду було не виконано з обєктивних причин, а саме- дитина категорично відмовилася добровільно йти до матері. Крім того, при складанні акту державного виконавця від 15.06.2015 року він взагалі не був присутнім.

Скаржник та представники скаржника в судовому засіданні скаргу підтримали.

Представник відділу ДВС в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила, оскільки на її думку постанови про накладення штрафів на ОСОБА_1 є правомірними. ОСОБА_1 при виконанні рішення суду не передав дитину матері.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що скарга є такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні і це вбачається з матеріалів справи, рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки і піклування Коломийської районної державної адміністрації про відібрання та повернення малолітньої дитини та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки і піклування Коломийської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини первісний позов задоволено. Вирішено відібрати у ОСОБА_1 малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернути малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 матері- Савчук ОСОБА_5 за місцем її проживання за адресою:вул.. Ясенова, 3 в с. Великий Ключів, Коломийського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ст.. 17 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

За змістом вимог статті 75 ЗУ «Про виконавче провадження»після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Системний аналіз коментованої норми Закону вказує на те, що за виконавчими листами про зобов'язання боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, після спливу встановленого терміну для добровільного виконання рішення державний виконавець особисто перевіряє його виконання.

У разі невиконання боржником вимог відповідного рішення без поважних причин державний виконавець накладає на останнього штраф.

Таким чином, ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що з'ясування обставин повноти виконання чи невиконання рішення покладено виключно на державного виконавця, який повинен перевірити всі доводи як стягувача так і боржника.

Державний виконавець зобов'язаний, встановивши факт невиконання рішення, перевірити чи не виконано воно з поважних причин, чи є об'єктивні обставини, які вплинули на його невиконання, в тому числі чи є умисні дії чи протиправна бездіяльність боржника, яка вплинула на таке невиконання.

У випадку не виконання рішення державний виконавець накладає штраф лише за умови не виконання рішення без поважних причин.

Як пояснив в судовому засіданні скаржник, дитина самостійно категорично відмовилася йти до матері, ОСОБА_3

Особисто дитину не йти до матері скаржник не переконував, будь-яких фізичних дій щодо не передачі дитини матері не чинив, у зв'язку з чим вважає, що не вчиняв будь-яких дій, які свідчать про не бажання виконувати судове рішення.

Судом встановлено, що акти державного виконавця не містять опису про будь-які фактичні обставини невиконання рішення, умисні дії чи протиправну бездіяльність боржника, що сприяли невиконанню рішення суду, в тому числі наявність чи відсутність поважність причин його невиконання.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які докази на підтвердження перевірочних дій державного виконавця щодо встановлення факту наявності чи відсутності поважних причин невиконання рішення. Дані щодо цього також відсутні в самих постановах про накладення штрафу.

Державний виконавець в судовому засіданні фактично підтвердив доводи скаржника про особисту волю дитини, її небажання їхати до матері.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що в травні та червні 2015 року він був присутнім на виконанні рішення суду в господарстві ОСОБА_1 Дитина до мами не йшла категорично, відмовлялася йти з рук батька ОСОБА_1, хоча останній просив її про це, казав піти до матері.

Слід відмітити, що частина 2 статті 75 ЗУ «Про виконавче провадження» за невиконання рішення без поважних причин надає право державному виконавцю накладати штраф відповідно до статті 89 цього Закону, положення якої передбачають його накладення виключно щодо рішення, яким зобов'язано боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Стаття 89 ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачає накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника утриматися від вчинення певних дій.

У спірних відносинах відповідач двічі застосував штраф у виконавчому провадженні, за яким скаржника жодним чином виконавчим листом у вказаному провадженні не зобов'язано вчиняти певні дії чи утриматися від певних дій.

В сукупності вищевказаного суд вважає доводи скаржника обґрунтованими, а скаргу такою, що підлягає до задоволення повністю.

На підставі вищевикладеного та ст.. 89 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 386-387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скару ОСОБА_1 - задовольнити.

Поновити строк на подання скарги в частині скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_7 від 19 травня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 170 грн. як такий, що пропущений з поважних підстав.

Скасувати постанови державного виконавц відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_7 від 19 травня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 170 грн. та від 16 червня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 340 грн.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Васильковський В. В.