АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/5385/15 Головуючий 1 інст. - Сенаторов В.М.
Справа №640/7753/15-ц Доповідач - Шаповал Н.М.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

Котелевець А.В.,

за участю секретаря - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 на ухвалу судді Київського районного суду м. Харкова від 12 травня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання наступного набувача іпотекодавцем та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з вказаним позовом.

У квітні 2015 року ОСОБА_6 - представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на незакінчену будівництвом квартиру №7, загальною площею 76,67 кв.м., розташованої на 1 поверсі в 1 під»їзді за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування зазначеної заяви посилалась на те, що ПАТ «Укрсоцбанк» стало відомо, що предмет іпотеки, а саме: майнові права на незакінчену будівництвом квартиру №7, загальною площею 76,67 кв.м., розташованої на 1 поверсі в 1 під»їзді за адресою: АДРЕСА_1, були незаконно відчужені у процедурі банкрутства повного товариства «Седякін і Ко» арбітражним керуючим ОСОБА_5 Чинники, які перешкоджали б подальшому відчуженню предмета іпотеки його теперішнім власникам,- відсутні. Невжиття заходів забезпечення позову, на думку заявника, може унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 12 травня 2015 року заяву ОСОБА_6 - представника ПАТ «Укрсоцбанк»,- задоволено. До розгляду справи по суті накладено арешт на незакінчену будівництвом квартиру №7, загальною площею 76,67 кв.м., розташованої на 1 поверсі в 1 під»їзді за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали, якою відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, вказує, що позивачем не надано доказів на реальність загрози відчуження квартири або інших доказів, які б утруднювали чи робили неможливим виконання рішення суду; вказує, що фактично суд заборонив будівництво спірної квартири.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Вживаючи заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на незакінчену будівництвом квартиру, суд першої інстанції виходив з того, що остання є предметом спору у справі, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитись не може.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК Україниє, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

У відповідності до ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення заборони вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що предметом спору за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 є звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з позовною заявою, позовним вимогам.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вжиті заходи (накладення арешту на нерухоме майно) обмежують права відповідача, як власника майна, з урахуванням того, що квартира знаходиться на стадії незакінченого будівництва; тому є необхідним та достатнім видом забезпечення позову накладення заборони відчуження квартири.

Доводи апеляційної скарги частково підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Посилання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на недостатність доказів для вжиття заходів забезпечення позову, - колегія суддів не приймає до уваги з урахуванням наступного.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Таким чином, судова колегія вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції - змінити і замість накладення арешту вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження квартири, в іншій частині ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 3 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, ст.. 313, п. 5 ч. 1 ст. 314 ст.ст. 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3, - задовольнити частково.

Ухвалу судді Київського районного суду м. Харкова від 12 травня 2015 року - змінити.

Заборонити ОСОБА_3 відчуження будь-яким способом квартири №7, загальною площею 76,67 кв.м., розташованої на першому поверсі першого під'їзду, що будується по АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_3.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:/підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом,

Суддя -