Справа № 645/5387/14-ц
Провадження № 2/645/101/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про реальний розподіл житлового будинку з надвірними спорудами та визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом та обґрунтовує його тим,що відповідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.10.2012р. по справі № 2/2033/84/2012 та рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24.12.2012 року по справ №2033/2-311/2011, позивач отримав право власності на ? частину спірного житлового будинку які розташовані на території спірного домоволодіння з сестрою ОСОБА_3, якій також належить ? частини житлового спірного будинку з надвірними спорудами по вул. Виборній, №16 в м. Харкові, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4. Вказане рішення судової інстанції вступило в силу і було зареєстровано в Реєстраційній службі Харківського міського управління Харківської області і отримано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №13714003,серії ЕАН №468807 від 29.11.2013 року. Вказаний будинок з надвірними спорудами літ. А-1, прибудови літ.а, веранди літ.а1, сараїв літ.И і літ.Ж, вбиральні літ.Д, гаражу літ.Л, та погрібу літ.Г, розташовані на земельній ділянці площею 437 кв.м., знаходяться в спільному користуванні між позивачем та відповідачем .

Реальний розподіл будинку між сторонами не проводився і порядок користування земельною ділянкою не визначався. Виділити свою ? частку будівлі з надвірними спорудами та визначити порядок користування земельною ділянкою з відповідачем ОСОБА_3 не можливо.

Позивач вказує що він позбавлений можливості володіти,користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

В силу положень ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечується рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Крім того, в звязку із не можливість в добровільному порядку здійснити поділ та згідно приписів ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними з припиненням права часткової власності. У разі недосягнення такої домовленості між співвласниками спір за позовом будь-якого із них вирішується судом.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та просять суд провести реальний розподіл житлового будинку з надвірними ділянкою спільного домоволодіння по вул.Виборній буд.№16 відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №8963/13967 від 14.01.2015 року згідно варіанту №1.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та просить суд відмовити у позові враховуючи те,що до вирішення питання про визнання права власності на спірний житловий будинок проведення розподілу та визначення порядку користування земельною ділянкою не можливо. Крім того згідно висновку експертизи при здійсненні запропонованих варіантів розподілу житлового будинку необхідно виконати переобладнання які всупереч вимогам ЖК України не погоджені позивачем у міській раді.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги,всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, вважає позові вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію права власності за №13714003, серії ЕАН №468807 від 29.11.2013 року на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.10.2012р. по справі № 2/2033/84/2012 та рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24.12.2012 року по справ №2033/2-311/2011 позивачу ОСОБА_2 належить на праві спільної часткової власності ? частина житлового будинку,літ. «А-1» з надвірними будівлями,обєкт житлової нерухомості по вул..Виборній 16 м.Харків.

Будинок №16 по вул.Виборна в м.Харкові знаходиться у спільному користуванні між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №8963/13967 від 14.01.2015 року розроблено два варіанти розподілу житлового будинку та надвірних будівель,розташованих по вул..Виборній 16 в м.Харкові де вказані приміщення і надвірні будівлі,що їм виділяються також запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою,розташованою по вул..Виборній 16 в м.Харкові

Згідно з розясненнями, наданими в п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.19991 року №7 з наступними змінами «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», поділ жилого будинку в натурі між учасниками спільної часткової власності на будинок можливий за умови, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру ), яка відповідає розміру їх часток у праві власності, а також за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації у часнику спільної власності, частка якого зменшилась.

У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК),

При поділі жилого будинку суд зобовязаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Згідно зі ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності на житловий бдинок, будівлю або споруду.

Як розяснено у п.п. 19, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України іід 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного аконодавства при розгляді цивільних справ» з наступними змінами і доповненнями, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд зясовує і враховує можливість нормального окористування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвіря тощо.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК ( 5464-10 ).

Відповідно до ст. 152 ЖК України переобладнання та перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Позивач згідно заяви від 17.02.2015 року уточнив позовні вимоги та просить суд провести розподіл житлового будинку з надвірними спорудами та визначити порядку користування земельною ділянкою домоволодіння по вул.Виборній буд№16 в м.Харкові відповідно до висновку експертизи 8963/13967 згідно варіанту №1 розподілу.

Даний варіант розподілу вимагає перобладнання по запропонованому варіанту розподілу у відповідності до ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва» на основі проектних рішень,розроблених спеціалізованою організацією,при наявності належним чином оформленого дозволу відповідного органу виконавчої влади,державної пожежної інспекції і газового господарства.

Судом було роз'яснено сторонам необхідність витребування від компетентних органів відповідних дозволів із метою правильного вирішення судом спору на момент розгляду справи.

Однак позивач в судовому засіданні не надав жодного доказу на вчинення відповідних дій та відповідних рішень компетентних органів.

Крім того відповідач ОСОБА_3 не є власником ? частини житлового будинку по вул..Виборній 16 м.Харкова. Питання щодо визнання права власності даний час вирішується в судовому порядку.

Тому застосування норм ЦК України на які посилається позивач,що регулюють порядок здійснення поділу майна у спільній часткові власності не можливий.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у розумінні закону суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для відновлення порушеного права і припинення дій, які порушують таке право.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК).

Відповідно до ст. 55 Конституції права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 24 Конституції юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений в ст. 11 ЦПК України, передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку що позовну вимоги є необґрунтованими та передчасними.

Керуючись ст.ст.209,213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про реальний розподіл житлового будинку з надвірними спорудами та визначення порядку користування земельною ділянкою домоволодіння по вул.Виборній будинок №16 в м.Харкові відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

СУДДЯ: