Провадження №2/485/510/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі ОСОБА_1,

за участі позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В заяві послалася на те, що від цивільного шлюбу з відповідачем має малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на її користь в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача з моменту подачі заяви й до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, ствердила, що з вересня 2012 року по липень 2015 року проживала з відповідачем однією сім"єю без реєстрації шлюбу. Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_5, батьківство якого відповідач визнав. З часу роздільного проживання з відповідачем син проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає. Вона ніде не працює, перебуває у декретній відпустці, проживає за рахунок коштів соціальних допомог на молодшого сина.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснив, що офіційно не працює, підробляє тимчасовими заробітками, інших утриманців не має, на утримання сина коштів не надавав за відсутності роботи.

Дослідивши докази по справі, суд встановив слідуюче.

Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обовязку по утриманню неповнолітньої дитини.

Сторони з вересня 2012 року по липень 2015 року проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу, що ними визнається.

Від подружнього життя вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.2).

За згодою з відповідачем малолітній син сторін залишився проживати з позивачкою, спору про місце проживання дитини на даний час між сторонами немає.

Позивачка не працює, утримує сина за рахунок державних соціальних допомог, має на утриманні ще одну малолітню дитину, за якою перебуває у декретній відпустці.

Відповідач інших утриманців не має, офіційно не працює, отримує нерегулярний дохід від тимчасових підробітків, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, згоден на сплату аліментів у заявленому позивачкою розмірі.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так як вимог даного закону відповідач не дотримується, то позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня предявлення позову.

Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215,294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 30 липня 2015 року, і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області протягом 10 днів з дня його проголошення, через Снігурівський районний суд.

СУДДЯ: