Справа № 127/279/15-ц Провадження № 22-ц/772/2432/2015Головуючий в суді першої інстанції Бойко В. М.
Категорія 27 Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: позивача ОСОБА_2 і його представника - адвоката Найчук О.Є.; представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, -

В с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення основного боргу в сумі 72 000 гр., трьох процентів річних в сумі 2189 гр., інфляційних нарахувань в сумі 1224 гр., процентів за користування грошовими коштами в сумі 58 500 гр., а разом 133 913 гр., мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5 2 серпня 2013 року видав йому розписку, на підставі якої він отримав від нього в борг грошову суму в розмірі 32 600 гр. та зобов'язався виплачувати проценти із цієї суми в розмірі 1300 гр. в тиждень і 6 листопада 2013 року видав розписку про отримання від нього в борг суму 2 500 доларів США, що еквівалентно 20500 гр. і зобов'язався повернути цю суму 7 грудня 2013 року. Свого зобов'язання про повернення коштів ОСОБА_5 не виконав, тому він двічі надсилав письмові вимоги про повернення боргу. Оскільки відповідач борг не повернув у зазначений термін, він просив стягнути з відповідача на його користь загальну суму 133 913 гр. і стягнути сплачений судовий збір.

Рішенням (заочним) Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 суму основного боргу у розмірі 2 500 доларів США (еквівалент 20 500 гр.) згідно розписки від 6.10.2013 року на користь ОСОБА_2 і судовий збір у розмірі 243,60 гр.

В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов в повному обсязі.

Зазначив, що рішення суду вважає незаконним з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Відповідач ОСОБА_5 рішення суду не оскаржив.

В судовому засіданні позивач і його представник підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.

Представник відповідача заперечив апеляційну скаргу, рішення суду вважає правильним, просить залишити його без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що 2 серпня 2013 року ОСОБА_5 отримав в позику від ОСОБА_2 суму 32 600 гр. і зобов'язався сплачувати проценти в розмірі 1 300 гр. на тиждень до повного погашення боргу. Гарантуючи повернення боргу в сумі 32 600 гр. передав в залог автомобіль ВАЗ-21013, 1982 року випуску і ключі від автомобіля. Про це ОСОБА_5 надав ОСОБА_2 розписку, в якій зазначив, що у випадку не повернення суми боргу на його вимогу, він залишить йому у власність даний автомобіль (а. с. 7).

6 листопада 2013 року ОСОБА_5 дав ОСОБА_2 розписку, якою засвідчив, що отримав в борг від ОСОБА_2 суму 2 500 доларів США (еквівалент 20 500 гр.) і зобов'язався повернути її до 7 грудня 2013 року (а. с. 8).

Факт отримання грошових коштів і в таких сумах та написання розписок такого змісту, не заперечував відповідач ОСОБА_6 і не заперечив у судовому засіданні його представник ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Факт складення особисто ним двох розписок та суми отриманих позик відповідачем не оспорюється і ним визнаний.

Таким чином, між сторонами у справі виникли зобов'язальні правовідносини, які виникають із договору позики.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року роз'яснив, що згідно з частиною 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

По справі встановлено, що по першій розписці від 2 серпня 2013 року сторони не домовлялися про строк повернення позики (а. с. 7). ОСОБА_2 6 листопада 2014 року надіслав на адресу ОСОБА_5 письмову вимогу про повернення коштів в сумі 32 600 гр. і відсотків за користування коштами протягом 65 тижнів в розмірі 84 500 гр. (а. с. 9). Така вимога отримана відповідачем 10.11.2014 року (а. с. 11).

Повторно, 17 листопада 2014 року, ОСОБА_2 надіслав ОСОБА_5 письмову вимогу про повернення йому зазначених коштів (а. с. 10), яка отримана відповідачем 18.11.2014 року (а. с. 11).

Відповідач ОСОБА_5 свої зобов'язання за договором позики не виконав і не повернув позивачу кошти у визначений термін.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги в частині стягнення боргу за двома договорами позики в сумі 32 600 гр. і 2 500 доларів США, що за офіційним курсом гривні до іноземних валют за даними Національного банку України станом на день ухвалення рішення складає 2112,6666 гр. за 100 доларів США, що еквівалентно 52 800 грн., ґрунтуються на законі та є такими, що підлягають до задоволення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Письмовим договором позики (розпискою від 2 серпня 2013 року) сторони не встановили розмір процентів, а визначена ними сума процентів у грошовому вигляді не являється розміром процентів.

Тому така вимога не підлягає до задоволення, оскільки вона не ґрунтується на вимогах закону, що передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України, оскільки не зазначений розмір процентів, а лише вказаний грошовий вигляд.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Отже, заявлені вимоги про стягнення суми боргу в розмірі 32 600 гр. по розписці від 2 серпня 2013 року, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення і 3-х % річних від простроченої суми, а також суми боргу в розмірі 2 500 доларів США по розписці від 6 листопада 2013 року з урахуванням 3-х процентів річних від простроченої суми, є правомірними, оскільки відповідають вимогам чинного законодавства.

За прострочення виконання зобов'язання по договору від 2 серпня 2013 року інфляційні нараховуються за період з грудня 2014 року (наступний місяць за місяцем направлення вимоги) по червень 2015 року включно (індекс інфляції за липень буде визначений Держкомстатом України лише 10 серпня 2015 року) виходячи із індексу інфляції: грудень 2014 року - 103,0; січень 2015 року - 103,1; лютий 2015 року - 105,3; березень 2015 року - 110,8; квітень 2015 року - 114,0; травень 2015 року - 102,2; червень 2015 року - 100,4 та складатиме суму 14 637,40 гр. Три проценти річних нараховуються за період з 11.11.2014 року (наступний день після отримання вимоги) по 3.08.2015 року (день ухвалення рішення) - 266 днів: 32 600 гр. х 266 х 3 % = 712,73 гр.

Загальний борг по розписці від 2 серпня 2013 року складає суму: 32 600 + 14 637,40 + 712,73 = 47 950,13 гр.

За прострочення виконання зобов'язання по договору від 6 листопада 2013 року по поверненню суми боргу в іноземній валюті, інфляційні не нараховуються, а 3 % річних нараховуються за період з 8 грудня 2013 року (наступний день після встановленого строку виконання зобов'язання) по 3.08.2015 року (день ухвалення рішення суду), тобто за 604 дні: 52800/365 х 604 х 3 % = 2 621,19 гр.

Загальний борг по розписці від 6 листопада 2013 року складає суму: 52 800 + 2 621,19 = 55 421,19 гр.

Колегія суддів критично відноситься до заперечень відповідача проти позовних вимог, які зводяться до незгоди із нарахованими сумами 3-х процентів річних і індексу інфляції, які не спростовує жодним доказом в світлі вимог статей 10, 11, 60, 57-66 ЦПК України, а тому вважає їх надуманими і безпідставними, оскільки вони не узгоджуються з діючим цивільним законодавством України.

За таких обставин, порушене відповідачем ОСОБА_5 цивільне право позивача ОСОБА_8 підлягає судовому захисту.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає до скасування з ухваленням нового рішення, якщо висновки суду не відповідають обставинам справи і судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є незаконним і таким, що підлягає до скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового чи зміни рішення.

Згідно вимог статей 79, 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору при подачі позову в сумі 1 340 гр. (а. с. 1) і при подачі апеляційної скарги в сумі 669,56 гр. (а. с. 42), а разом 2 009, 56 гр.

На підставі викладеного і керуючись ст. 525, 526, 612, 625, 1046-1051 ЦК України, ст.303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення (заочне) Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2 заборгованість:

по розписці від 2 серпня 2013 року: суму основного боргу - 32 600 гр. (тридцять дві тисячі шістсот гр. 00 коп.), інфляційні - 14 637,40 гр. (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять сім гр. 40 коп.) і три проценти річних - 712,73 гр. (сімсот дванадцять гр. 73 коп.), а всього 47 950,13 гр. (сорок сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят гр. 13 коп.),

по розписці від 6 листопада 2013 року: суму основного боргу - 2 500 доларів США, що еквівалентно 52 800 гр. (п'ятдесят дві тисячі вісімсот гр.) і три проценти річних - 2 621,19 гр. (дві тисячі шістсот двадцять одна гр. 19 коп.), а всього 55 421,19 гр. (п'ятдесят п'ять тисяч чотириста двадцять одна гр. 10 коп.);

судові витрати в рахунок повернення сплаченого судового збору в сумі 2 009,56 гр. (дві тисячі дев'ять гр. 56 коп.)

і разом - 105 380,88 грн. (сто п'ять тисяч триста вісімдесят гр. 88 коп.).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ М.В. Матківська

Судді: /підпис/ І.В. Міхасішин

/підпис/ І.М. Стадник

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська