З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.08.15 р. м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області в складі:
головуючої судді Фастовця В.М.,
при секретарі судового засідання Гавриленко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, -
Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, та примусово зняти його з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі, посилаючись на те, що відповідач з 14 липня 2014 р. за вказаною адресою не мешкає.
Позивачка у судове засідання не зявилась, позов підтримала, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про право на спадщину за законом; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі; копія домової книги; копія абонентської книжки; довідка ЛКП «Паспортна служба»; довідка голови вуличного комітету.
У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_2 на свідоцтва про право на спадщину за законом №2673. Окрім позивачки, в квартирі зареєстровані і її колишній співмешканець ОСОБА_2 відповідач. З 14 липня 2014 р. відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі без поважних причин, за комунальні послуги не сплачує.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Разом з тим, відповідно до ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання, тому вимоги про примусове зняття відповідача з реєстрації є зайвими і задоволенню не підлягають.
Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими.
З відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн.
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням та примусове зняття з реєстрації задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове зняття з реєстрації відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10-ти днів з дня отримання копії заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду апеляційної скарги у 10-ти денний строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: