АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/5836/15 Головуючий 1 інстанції - Гайдук Л.П.
Справа № 638/2917/15-ц Доповідач - Пилипчук Н.П.
Категорія - стягнення аліментів
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді Пилипчук Н.П.,

суддів Трішкової І.Ю., Кірсанової Л.І.

при секретарі Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем з квітня 2002 року по травень 2007 року, вони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач протягом останніх 4 років участі у вихованні та утриманні дитини не бере, життям сина не цікавиться. У зв*язку з тим, що відповідач за офіційним трудовим договором не працює, однак має статус ФОП, не має постійного доходу зі стабільним розміром, тому позивач просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має. На даний час дитина відвідує гурток з шахів, займається настільним тенісом, 3 рази на тиждень відвідує басейн, всі витрати на це несе позивач. Також позивач вважає, що відповідач повинен нести додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 1500 грн. оскільки дитина хвора на бронхіальну астму, алергічний риносинусит, дискенезію жовчних шляхів, тому хлопчик потребує дієтичного харчування, йому приписаний медичний препарат, вартість якого складає понад 600 грн., також дитина потребує проходження курсу лікування в період ремісії бронхіальної астми та санаторного лікування.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 липня 2015 року позовну заяву задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш З0 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також додаткові витрати в розмірі З00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.03.2015 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач падав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з нього на корись позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісяця та додаткові витрати в розмірі 900 грн. одноразово. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Наполягає, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, уникає з ним контактів, тому він був позбавлений можливості брати участь в утриманні дитини. Вказує, що не працює, не здійснює підприємницьку діяльність, має маленький сезонний дохід, утримує хвору матір. Звертає увагу на відсутність доказів наявності тяжких захворювань дитини та понесених позивачем будь-яких додаткових витрат.

Позивач проти апеляційної скарги заперечує, вважає законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, не оспорюється сторонами, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином відповідача ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про його народження. Дитина проживає разом з матір*ю ОСОБА_2 позивачем по справі.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Оскільки матеріали справи не містять даних про офіційне місце роботи і доходи відповідача, сторони вказують, що відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід, тому суд першої інстанції правильно визначив розмір аліментів у відповідності до ч.1 ст.184 СК України у твердій грошовій сумі.

Проте, розмір аліментів, визначений судом на думку судової колегії не в повній мірі відповідає обставинам справи.

Визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції помилково зазначив, що мінімальний розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначення аліментів у твердій грошовій сумі є винятком із правила, встановленого ст. 182 СК України з цього приводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не доведено, що він бере участь в утриманні своєї матері, той факт, що його матір є людиною похилого віку сам по собі про зазначене не свідчить.

Матеріалами справи підтверджено, що доходів від підприємницької діяльності відповідач не має. Позивачем не доведено, що відповідач має дохід в розмірі більшому ніж мінімальний, тому судова колегія враховує, що розмір аліментів повинен відповідати й матеріальним можливостям відповідача

При визначенні розміру аліментів судова колегія враховує всі обставини, визначені в ст. 182 СК України, в тому числі й стан здоровья дитини, яка хвора на бронхіальну астму, алергічний риносинусит, дискенезію жовчних шляхів.

Розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років на цей час становить 1286 грн.

З огляду на те, що батьки зобов'язані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя, з урахуванням того, що дитина проживає з матір"ю і фактично тягар утримання лежить на ній, судова колегія виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає за можливе визначити розмір аліментів 850 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Суд першої інстанції, у порушення ч. 3 ст. 185 СК України не встановив, які конкретно додаткові витрати на дитину, фактично понесені матір'ю чи передбачувані підлягають стягненню; чи їх необхідно фінансувати наперед чи покривати після фактичного понесення, разово чи періодично або постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Суд зазначених вимог закону та передбачений законом порядок відшкодування додаткових витрат не врахував та вважав встановленим, що передбачуваними є додаткові витрати на дитину в розмірі 300 грн. на місяць, проте, додаткові витрати в такому розмірі є необґрунтованими.

Позивач не надала належних та допустимих доказів того, що нею були понесені будь-які додаткові витрати та що додаткові витрати у заявленому розмірі буде необхідно витрачати на утримання дитини щомісячно до досягнення повноліття.

Позивач наполягає, що дитині приписаний медичний препарат, що коштує понад 600 грн., проти доказів вартості такого припарату не надала

Відповідач визнає, що позивач понесла додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 900 грн., не заперечує сплатити ці витрати одноразово. З огляду на визнання відповідачем позову в цій частині судова колегія вважає можливим стягнути додаткові витрати саме в такому розмірі.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції, підставою для чого є, згідно п.3, п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 липня 2015 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.03.2015 року та додаткові витрати одноразово в розмірі 900 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -