АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Троц В.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідачів ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року про відмову в перегляді рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БТА Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності на предмет іпотеки, визнання права власності на предмет іпотеки та виселення,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.10.2015 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03.06.2014 у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі представник відповідачів просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03.06.2014. Вказує, що ухвала є незаконною і необґрунтованою та такою, що постановлена з неповним з'ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання. Висновок суду про відсутність підстав для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є неправомірним.

Представник відповідачів в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю та необґрунтованістю і просив ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03.06.2014 задоволено позов ПАТ «БТА Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності на предмет іпотеки, визнання права власності на предмет іпотеки та виселення.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12.11.2014 скасовано рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03.06.2014 та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову банку відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.04.2015 скасовано рішення Апеляційного суду м. Києва від 12.11.2014, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва залишено без змін (Т.3, а.с. 55-57).

У липні 2015 року відповідачі ОСОБА_5., ОСОБА_6. та ОСОБА_7, в особі свого представника ОСОБА_4, звернулися до суду з заявою про перегляд рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03.06.2014 у в'язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви вказували, що 03.07.2015 вони випадково з Єдиного державного реєстру судових рішень дізналися про правову позицію, викладену Верховим Судом України при розгляді справи № 6-396цс15, згідно якої на момент вчинення договору іпотеки малолітня особа мала право користуватися квартирою нарівні з батьками, тому при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування. Оскільки, в спірній квартирі, яка є предметом іпотеки, на час розгляду справи була зареєстрована малолітня дитина, попереднього дозволу органів опіки та піклування на укладення договору іпотеки не надавалося, а про цю обставину заявникам не було і не могло бути відомо на час розгляду справи, заявники просили переглянути рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову банку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

При вирішенні питання про наявність нововиявлених обставин слід розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомі тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінились тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Посилання відповідачів в заяві та в апеляційній скарзі на те, що їм не могло бути відомо про необхідність попереднього дозволу органу опіки і піклування на укладення договору іпотеки, є безпідставним, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на час укладення договору іпотеки малолітня дитина не була зареєстрована в квартирі (договір іпотеки укладений 07.11.2007 /Т.1, а.с. 24-26/, а згідно довідки форми № 3 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в квартирі з 16.05.2009 /Т.1, а.с. 68/). При цьому, слід зазначити, що за умовами договору іпотеки відповідачі зобов'язувались не реєструвати право проживання будь-яких третіх осіб в квартирі, що є предметом іпотеки, без згоди банку.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що необхідність надання дозволу органами опіки та піклування при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна, в якому проживає дитина, передбачена статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей». Даний Закон діяв як на момент укладення договору, так і залишається чинним на даний час, тобто не є ні нововиявленою ні новою обставиною.

Таким чином, проаналізувавши зміст рішення суду та наведені заявником підстави для його перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами, колегія суддів вважає, що зазначені заявником обставини, з яких він просить переглянути рішення суду, не є обставинами, в розумінні ст. 361 ЦПК України, які можуть бути підставою для перегляду зазначеного рішення, оскільки під час розгляду справи судом надано належну оцінку як вимогам позивача, так і запереченням відповідача з точки зору їх відповідності вимогам закону та умовам укладеного між сторонами договору, що дозволило суду дійти однозначного висновку про задоволення позову, а тому вказані заявником обставини, не можуть бути підставою для його перегляду.

Отже, колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявником не наведено істотних для справи обставин, які існували на час розгляду справи і не були йому відомі. При цьому, слід зазначити, що заявник, фактично висловлює свою незгоду з рішенням суду, перевірка законності і обґрунтованості якого була предметом розгляду судом касаційної інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими, а отже на висновки суду і законність постановленої ухвали не впливають.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Таким чином, оскільки при апеляційному розгляді справи порушень вимог закону, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року про відмову в перегляді рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БТА Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності на предмет іпотеки, визнання права власності на предмет іпотеки та виселення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва