Справа № 458/352/15 Головуючий у 1 інстанції: Строна Т.Г.
Провадження № 22-ц/783/4741/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Шашкіної С.А.

Суддів: Гриновця Б.М., Копняк С.М.

При секретарі: Брикайло М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Національної експертної комісії України з питань захисту суспільної моралі на рішення Турківського районного суду Львівської області від 13 травня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Національної експертної комісії України з питань захисту суспільної моралі про стягнення компенсації в якості відшкодування збитків за час невиплати допомоги з урахуванням індексу інфляції в сумі 11 891 грн. 70 коп. та моральної шкоди в сумі 25 000 грн.

Оскаржуваним рішенням Турківського районного суду Львівської області від 13 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Національної експертної комісії України з питань захисту суспільної моралі про стягнення компенсації та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Національної експертної комісії України з питань захисту суспільної моралі в користь ОСОБА_2 5 000 гривень відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду, в частині відшкодування моральної шкоди, оскаржила Національна експертна комісія України з питань захисту суспільної моралі. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, при неповно зясованих обставинах справи. Зазначає, що після отримання ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.01.2015 року №к/800/30446/14 стосовно виконання постанови Турківського районного суду Львівської області від 14.02.2014 року з метою пришвидшення терміну виплати одноразової допомоги позивачу було вчинено ряд дій, проте, перерахунок коштів за добровільними зобовязаннями унеможливлювався, оскільки жодної відповіді від позивача щодо надання реквізитів банківського рахунку, на який слід перерахувати кошти Національною комісією отримано не було. Крім того, Національна комісія направила лист запит від 18.03.2015 року за №263/6 до Державної казначейської служби України щодо розяснення кодів економічної класифікації, згідно яких можна здійснити виплату коштів, однак відповідь апелянтом було отримано лише 05.05.2015 року.

Крім того, позивачем не надано жодних доказів, що саме відмова у виплаті десяти місячних посадових окладів у 2013, 2014, 2015 роках призвела до погіршення стану його здоровя, у звязку з чим завдала йому моральної шкоди, яку він просить стягнути. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у позовних вимогах відмовити повністю.

Апелянт, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.88), в судове засідання не зявився. Подав до суду клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача на заперечення доводів скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки судове рішення апелянтом оскаржується лише в частині стягнення моральної шкоди, відтак, колегія суддів розгляд справи здійснює в межах доводів апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на підставі наказу Національної експертної комісії України з питань захисту суспільної моралі від 08.11.2013 року №175-к ОСОБА_2 був звільнений з посади керівника апарату НЕКУ з власної ініціативи у зв'язку з виходом на пенсію за інвалідністю згідно зі ст. 38 КЗпП України.

На час звільнення позивач більше 10 років перебував на державній службі, має страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбачений абз.1 першим ч. п1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Як встановлено судом при розгляді адміністративної справи, при звільненні позивачу належна йому згідно із Законом грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» не виплачена та листом НЕКУ від 17.12.2013 року за №2251/5-07/04 йому було неправомірно відмовлено у виплаті такої суми.

З 11.11.2013 року позивачу призначена пенсія державного службовця у зв'язку із інвалідністю.

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з заявою до Національної експертної комісії України з питань захисту суспільної моралі про виплату одноразової грошової допомоги. Постановою Турківського районного суду Львівської області від 04.02.2014 року дії та бездіяльність Національної експертної комісії України з питань захисту суспільної моралі щодо невиплати ОСОБА_3 у зв'язку із виходом на пенсію одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів визнано протиправними та зобов'язано Національну експертну комісію України з питань захисту суспільної моралі нарахувати та виплатити позивачу у зв'язку із виходом на пенсію державного службовця по інвалідності одноразову грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів. Дане рішення залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 року, тобто таке підлягало до виконання (справа №2-а-2/14).

ОСОБА_3 після судового рішення Вищого Адміністративного Суду України від 15.01.2005 року у даній справі , яким попередні рішення залишено без змін, відповідач виплатив належну позивачу допомогу у червні 2015 року.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року (з наступними змінами) за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розяснено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України (набрала чинності 13 січня 2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Судом встановлено, що діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що внаслідок протиправних дій відповідача позивач, який є інвалідом другої групи, хворіє, терпів хвилювання та неприємне почуття образи; мав непотрібні клопоти - за захистом свого порушеного права, яке безпідставно не визнавалось відповідачем, змушений був звертатися до суду, тривалий час перебував в статусі особи, права якої порушені і не відновлювались, внаслідок інфляції втратив частину належних йому коштів.

Неправомірність дій відповідача встановлено судовими рішеннями в адміністративній справі. Відповідно до ст. 61 ЦПК України ці обставини, встановлені судовим рішенням мають преюдиціальне значення для вирішення даної справи. Як вірно встановлено судом, у звязку з вчиненням неправомірних дій позивачу була заподіяна моральна шкода.

Дані обставини підтверджуються матеріалами адміністративної справи № 458/29/14-а 2-а/458/2/2014; витягом з медичної карти № 6732 від 10.12.2013 року.

Вирішуючи спір, суд прийшов до правильного висновку, що порушення законних прав працівника призвело до моральних страждань останнього, необхідності додаткових зусиль для організації свого життя, що відповідає нормам чинного законодавства. При цьому, суд вірно застосував до спірних правовідносин, що випливають із державної служби, за аналогією закону, вимоги ст. 237-1 КЗпП України та виходячи з засад розумності та справедливості частково задовольнив заявлені вимоги та визначив розмір моральної шкоди в сумі 5 000 грн., яка має бути стягнута з відповідача.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Судом першої інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та вирішено спір стосовно вимог ст. 237-1 КЗпП України.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Національної експертної комісії України з питань захисту суспільної моралі відхилити.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді: