Провадження №2з/200/146/15
У Х В А Л А

про забезпечення позову

«14» вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики. 14 вересня 2015 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі та призначено до розгляду по суті на 30 листопада 2015 року на 16:00 год.

Разом з матеріалами позовної заяви представник позивача надала суду клопотання про забезпечення позову, у якому просить забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборони на відчуження майна, а саме: - квартира №167, загальною площею 151,8 кв.м., житлова площа 132,6 кв.м., у житловому будинку із вбудованими нежитловими приміщеннями літ.В-25, В-1, В-1, в-1, яка складається з: 1- житлова, 2- санвузол, І-лоджія, та що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глинки,2; - квартира №166, загальною площею 119,5 кв.м., житлова 103,8 кв.м., у житловому будинку із вбудованими нежитловими приміщеннями літ. В-25, В-1, В-1,в-1, яка складається з: 1- житлова, 2-санвузол, І- лоджія, та що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глинки,2; забезпечити позов шляхом заборони реєстратору Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством) щодо нерухомого майна, а саме: квартира №167, загальною площею 151,8 кв.м., житлова площа 132,6 кв.м., у житловому будинку із вбудованими нежитловими приміщеннями літ.В-25, В-1, В-1, в-1, яка складається з: 1- житлова, 2- санвузол, І-лоджія, та що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глинки,2; квартира №166, загальною площею 119,5 кв.м., житлова 103,8 кв.м., у житловому будинку із вбудованими нежитловими приміщеннями літ. В-25, В-1, В-1,в-1, яка складається з: 1- житлова, 2-санвузол, І- лоджія, та що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глинки,2.

В обґрунтування заяви зазначає, що у разі задоволення позовних вимог позивача, з відповідача будуть стягнуті грошові кошти, а тому враховуючи ту обставину, що наразі відповідач ухиляється від сплати суми заборгованості, уникає спілкування, у позивача виникли підстави, вважати, що у подальшому відповідач здійснить заходи щодо відчуження власного майна (продасть, подарує, або взагалі зруйнує наявне у його власності нерухоме майно), на яке можливо було б звернути стягнення у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Пленумом Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4, зазначено що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, повязаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально - правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження та реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

Суд оглянувши матеріали позовної заяви та заяву про забезпечення позову, враховуючи вищевикладене, дійшов висновку, що в заяві про забезпечення позову представник позивача просить накласти арешт на квартири, але при цьому не зазначає та не підтверджує належність їх відповідачу. Крім того із матеріалів справи вбачається, що квартири не являється предметом спору по даній справі. До того ж, обраний вид забезпечення позову не являється співмірним з позовними вимогами про стягнення грошових коштів по договору позики із заставним забезпеченням. Оскільки позивач не обґрунтував необхідності такої міри забезпечення позову, до того ж не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по справі, тому суд, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя Е.В. Женеску