Справа № 353/676/15-ц
Провадження № 2/353/287/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

за участю секретаря - Мороз М.І.

позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на проживання в її житловому будинку та користування ним. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на праві власності належить домоволодіння, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2, який є її сином, зареєстрований у належному їй домоволодінні, однак у господарстві з липня 2014 року не проживає. Оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку знятись з місця реєстрації, його особистих речей у вказаному домоволодінні немає, обов'язків щодо утримання житла він не виконує, позивачка просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування належним їм будинковолодінням.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Додатково пояснила, що відповідач був зареєстрований у належному їй будинковолодінні, як член сім'ї, проте більше року не проживає у ньому, комунальні послуги не сплачує, будь-яких витрат по утриманню будинку не несе, виїхав з місця реєстрації у невідомому напрямку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення в газеті «Галичина», в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України.

Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 (жителька АДРЕСА_2) та ОСОБА_4 (жителька АДРЕСА_3), які є сусідами позивачки, ствердили, що відповідач у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, більше року не проживає, витрат по утриманню житлового будинку не несе, речей повсякденного вжитку, які б належали ОСОБА_2, в будинку позивачки немає.

Вислухавши пояснення позивачки, опитавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (позивачка) на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, що підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 15.12.2004 року (а.с. 4), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.02.2005 року (а.с. 5), копією витягу з Державного реєстру правочинів від 20.12.2004 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 14.07.2015 року (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження відповідач народився ІНФОРМАЦІЯ_1, йому було присвоєно прізвище батька «ОСОБА_1» та у графі «мати» вказано ОСОБА_1 (позивачка) (а.с. 13). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені відповідач 06.04.2012 року змінив прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с. 14).

Відповідно до копії будинкової книги заведеної від 05.03.2005 року (а.с. 8-9) та адресної довідки Тлумацького РС УДМС в Івано-Франківській області № 24/454 від 20.07.2015 року відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 11.03.2015 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23).

Отже, відповідач зареєстрований у вказаному домоволодінні, однак, як стверджують позивачка та свідки, фактично більше року в будинку належному позивачці не проживає, участі у його утриманні не приймає, не оплачує комунальні послуги, особистих речей та речей повсякденного використання, які б йому належали, в будинку не має. Дані обставини також підтверджуються актами обстеження матеріально-побутових умов від 08.07.2015 року (а.с. 27), 08.10.2014 року (а.с. 10), 10.02.2015 року (а.с. 11), 10.07.2015 року (а.с. 12), в яких вказано, що ОСОБА_2 (відповідач) в належному ОСОБА_1 будинковолодінні, розташованому по АДРЕСА_1, з липня 2014 року не проживає, участі в утриманні житла не приймає.

У відповідності до ст. 317 ЦК України власнику належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що відповідач з липня 2014 року у домоволодінні, належному позивачці, не проживає, тобто відсутній більше року за місцем реєстрації без поважних причин, не подав суду доказів на спростування позовних вимог позивачки, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач втратив право на проживання та користування домоволодінням позивачки, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 321,322, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 47 Конституції України, ст.ст. 11, 60, 61, ч. 4 ст. 169, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на проживання та користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачами в загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Тлумацький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча У.Ю. Луковкіна