АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1353/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівВініченка Б. Б. , Храпка В. Д.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні ініціативи») на заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 квітня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ТОВ «Кредитні ініцативи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору №2301/0508/71-1010 від 23.05.2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_6, остання отримала кредит у сумі 55 000 дол. США на строк до 23.05.2038 року включно зі сплатою 11,9% річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 23 травня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_7 було укладено договір поруки за №2301/0508/71-1010-Р.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та факторинговою компанією ТОВ «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, зазначеними у Реєстрі заборгованості боржників.

Крім того, 28.11.2012 року між ТОВ «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було також укладено договір факторингу, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, зазначеними у відповідному Реєстрі.

Оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свої зобовязання щодо повернення кредиту належним чином не виконують, то станом на 01.08.2014 року мали прострочену заборгованість перед позивачем у сумі 1 268 536 грн. 44 коп., в тому числі: 648 732 грн. 78 коп. - заборгованість за кредитом; 456 909 грн. 61 коп. - заборгованість по відсотках; 162 894 грн. 05 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту. Тому ТОВ «Кредитні ініативи» просило стягнути вказану заборгованість із відповідачів.

Уточнивши свої позовні вимоги під час розгляду справи позивач просив суд позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_7 залишити без розгляду, а з ОСОБА_6 стягнути заборгованість у сумі 555 647 грн. 85 коп.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 квітня 2015 року позов в частині стягнення боргу з ОСОБА_7 залишено без розгляду.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи».

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи» просить рішення суду скасувати, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано беззаперечних доказів на ствердження своїх позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 60 ч. 2 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Як вбачається з ксерокопії договору кредиту, що міститься в матеріалах справи, 23 травня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Банк надав позичальниці грошові кошти в розмірі 55 000 дол. США зі сплатою 11,9% річних з кінцевим строком повернення 22.05.2038 року. На забезпечення виконання умов кредитного договору між Банком та ОСОБА_7 було укладено договір поруки, по якому вона зобовязалась в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення кредиту.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та факторинговою компанією ТОВ «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, зазначеними у Реєстрі заборгованості боржників. 28 листопада 2012 року між ТОВ «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було також укладено договір факторингу, згідно з яким ТОВ «Вектор Плюс» відступив своє право вимоги сплати заборгованості за кредитними договорами, зазначеними у Реєстрі заборгованості боржників та у Переліку кредитних договорів та договорів забезпечення фактору ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі документації ( п.2.1 Договору).

Відповідно до п. 1.1 цього ж договору факторингу під Документацією розуміється документи, що стосуються заборгованості окремих боржників, які підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог до них: оригінали кредитних договорів, оригінали додаткових договорів та договорів забезпечення, оригінали анкет-заяв боржників, оригінали або відповідно завірені копії меморіальних ордерів або заяв на видачу готівки тощо.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідачка заперечує укладання вказаного вище договору кредиту від 23 травня 2008 року. Неодноразові вимоги суду надати для дослідження оригінал кредитного договору позивачем проігноровані. Відсутні також інші документи по кредитному договору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надав до суду достатніх та допустимих доказів укладання спірного договору кредиту між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_6

Крім того, в матеріалах справи мається лише Реєстр заборгованості боржників, виконаний шрифтом, який не можливо прочитати. Отже суд не може достеменно встановити додатком до якого договору факторингу є цей реєстр боржників та чи передавалось до позивача право вимоги по вказаному договору кредиту.

Посилання апелянта на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.07.2012 року також нічим не підтверджене. Позивач не надав копію цього рішення ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанцій.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено факту наявності будь-яких договірних відносин між сторонами, а тому вимоги про стягнення заборгованості по кредитному договору не грунтуються на законі.

Отже колегія суддів не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - відхилити.

Заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :