Справа №: 398/1857/15-ц
РІШЕННЯ
Іменем України
"24" липня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

секретарі Борозній Л.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Олександрійське управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області та прокурора міста Олександрії про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року позивач звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Олександрійської міської ради Кіровоградської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Олександрійське управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області та прокурора міста Олександрії про захист честі, гідності та ділової репутації.

Позивач мотивує свій позов тим, що на веб-сайті Олександрійської міської ради, 03.04.2015 року опубліковано в розділі «Новини» статтю під назвою «Військовий комісар вручив повістки депутатам та громадським діячам». Оприлюднення даної статті Олександрійською міською радою Кіровоградської області на власному сайті було здійснено для того, щоб з його змістом міг ознайомитися кожен користувач всесвітньої мережі «Інтернет», з метою принизити честь, гідність та ділову репутацію. Позивач стверджує, що Олександрійська міська рада Кіровоградської області свідомо оприлюднила недостовірну, неправдиву інформацію, котра не відповідає дійсності, порушує особисті немайнові права, підриває авторитет серед членів родини та близьких родичів, членів громадських організацій, знайомих та друзів, ставлять під сумнів, роками напрацьовану, ділову репутацію, яка склалася серед колег та громадян міста, тому просить: визнати недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену Олександрійською міською радою Кіровоградської області на власному веб-сайті, а саме: «… Присутніх неприємно вразила поведінка громадських активістів, які того дня відвідали сесію і отримали запрошення у воєнкомат: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Останній відкрито погрожував воєнкому на засіданні та в коридорах міської ради після її завершення.», (реч. 1, 2 абз. 3 статті); зобов`язати Олександрійську міську раду Кіровоградської області спростувати недостовірну, таку, що принижує честь, гідність, ділову репутацію інформацію, поширену Олександрійською міською радою Кіровоградської області на власному веб-сайті, а саме: «… Присутніх неприємно вразила поведінка громадських активістів, які того дня відвідали сесію і отримали запрошення у воєнкомат: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Останній відкрито погрожував воєнкому на засіданні та в коридорах міської ради після її завершення.», (реч. 1, 2 абз. 3 статті), шляхом розміщення спростованої інформації на веб-сайті «Олександрійська міська рада» в розділі «Новини» під рубрикою «Спростування» на термін не менше 6 місяців. Стягнути на користь ОСОБА_1 з місцевого бюджету Олександрійської міської ради шляхом безспірного списання Олександрійським Управлінням Державної казначейської служби України Кіровоградської області коштів з місцевого бюджету Олександрійської міської ради відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задоволити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала у повному обсязі та просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Прокурор в інтересах третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Олександрійського управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області у судове засідання не з`явився.

Представник Олександрійського управління Державної казначейської служби України Кіровоградської області просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

03.04.2015 року на веб-сайті Олександрійської міської ради опубліковано в розділі «Новини» статтю під назвою «Військовий комісар вручив повістки депутатам та громадським діячам».

Стаття містила таку інформацію: «… Присутніх неприємно вразила поведінка громадських активістів, які того дня відвідали сесію і отримали запрошення у воєнкомат: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Останній відкрито погрожував воєнкому на засіданні та в коридорах міської ради після її завершення.».

У травні 2015 року позивач ОСОБА_1 мобілізований в зону АТО.

Обставини, визнані сторонами, згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Свобода вираження свого погляду є «правом людини», визнаним у світі.

Статтею 10 вищевказаної Конвенції, передбачено право кожного на свободу вираження своїх поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від державних кордонів.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28 Конституції України).

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь - якими засобами не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань.

Положеннями ч. 1 ст. 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі.

Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду із позовом про захист її гідності та честі.

Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві.

Як роз`яснено у п. п. 15, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право.

У судовому засіданні оголошено письмові покази свідка ОСОБА_4 , де він зазначив, що 03.04.2015 року під час вручення повістки громадянину ОСОБА_1 біля трибуни у сесійній залі міської ради про виклик до Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату виникла бесіда між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 дана бесіда відбувалася чемно, в межах діалогу та під час бесіди з`ясувалися питання щодо попереднього візиту ОСОБА_1 у добровільному порядку до військомату раніше, місяць тому. ОСОБА_1 мав отримати посвідчення офіцера запасу та проходження медичної комісії. В межах діалогу було встановлено, що посвідчення офіцера запасу не було видано йому під час попередніх візитів до військомату з суб`єктивних причин та не було виписано повістку на проходження медичної комісії. Свідок ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_1 прийти до віськомату для перевірки наявності усіх необхідних документів у обліковій особовій справі, отримання посвідчення офіцеру запасу та проходження медичної комісії, при цьому видавши повістку про отримання якої громадянин ОСОБА_1 розписався власноручно без будь-яких вагань та заперечень.

За правилами ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

За положеннями ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Під поширенням інформації слід розуміти, в тому числі, доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб.

Негативною слід вважати інформацію, в який стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення інших дій (порушення принципів моралі, загальних правил співжиття тощо), яка, на думку позивача порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації (п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року).

Разом з тим, якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, необхідно враховувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Право на компенсацію моральної шкоди це можливість людини, котрій заподіяно таку шкоду внаслідок порушення її загальносоціальних (природних) прав чи свобод, вимагати від порушника його обов`язку вчинити певні дії, спрямовані на усунення або ж послаблення в неї негативних психічних станів та процесів, викликаних (внаслідок цього порушення) приниженням оцінки її гідності; а також її можливості звернутися, в разі потреби, до компетентних національних чи міжнародних органів по примусове забезпечення виконання зазначеного обов`язку.

Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності, а визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою.

Як визначено у ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, обов`язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а у випадку відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України, незаконність рішення, дії чи бездіяльності заподіювача шкоди повинна бути доведена.

Суд дійшов висновку, що факт висвітлення на сайті Олександрійської міської ради Кіровоградської області інформації, яка не відповідає дійсності та така, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачу.

У даному спорі розмір грошового відшкодування є співмірним із заподіяною шкодою позивача, так як ОСОБА_1 обіймав посаду в органах Служби Безпеки України та йому було присвоєно звання майора.

Таким чином відповідач спричинив позивачу душевні страждання, тому відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. 00 коп., буде еквівалентним способом захисту порушеного особистого немайнового права позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 277, 1167, 1173 ЦК України, Конституцією України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену Олександрійською міською радою Кіровоградської області на власному веб-сайті, а саме: «… Присутніх неприємно вразила поведінка громадських активістів, які того дня відвідали сесію і отримали запрошення у воєнкомат: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Останній відкрито погрожував воєнкому на засіданні та в коридорах міської ради після її завершення.», (реч. 1, 2 абз. 3 статті).

Зобов`язати Олександрійську міську раду Кіровоградської області спростувати недостовірну, таку, що принижує честь, гідність, ділову репутацію інформацію, поширену Олександрійською міською радою Кіровоградської області на власному веб-сайті, а саме: «… Присутніх неприємно вразила поведінка громадських активістів, які того дня відвідали сесію і отримали запрошення у воєнкомат: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Останній відкрито погрожував воєнкому на засіданні та в коридорах міської ради після її завершення.», (реч. 1, 2 абз. 3 статті), шляхом розміщення спростованої інформації на веб-сайті «Олександрійська міська рада» в розділі «Новини» під рубрикою «Спростування» на термін не менше 6 місяців.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з місцевого бюджету Олександрійської міської ради шляхом безспірного списання Олександрійським Управлінням Державної казначейської служби України Кіровоградської області коштів з місцевого бюджету Олександрійської міської ради відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з місцевого бюджету Олександрійської міської ради шляхом безспірного списання Олександрійським Управлінням Державної казначейської служби України Кіровоградської області коштів з місцевого бюджету Олександрійської міської ради судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА