Справа № 523/9083/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року Суворовський районний суд міста ОСОБА_1 в складі головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко А.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1

скаргу

ПАТ «Державний ощадний банк» на дії Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції,

Установив :

ПАТ «Державний ощадний банк»(далі Заявник) звернувся зі скаргою на дії Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, за наступних обставин.

Рішенням Суворовського районного суду міста ОСОБА_1 по справі №1527/19740/12 від 15.05.2013 р. було повністю задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19900,10 грн. та 1598,08 дол. США.

На виконання вказаного рішення 22.07.2013 р. було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 19900,10 грн. та 1598,08 дол. США для пред'явлення його до виконання до органів державної виконавчої служби.

09.10.2013 р. вказаний виконавчий лист було подано до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

26.02.2015 р. державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.4 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв'язку з відмовою авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій.

З даною постановою Заявник не погоджується та вважає дії державі виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 незаконними з наступних підстав.

Як зазначено в постанові Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ 26.02.2015 р. з метою подальшої реалізації арештованого майна боржника, відповідно до ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу було спрямовано листа щодо внесення на депозитний рахунок ДВС грошову суму для проведення експертної оцінки арештованого майна. Однак на адресу Заявника жодного листа з вимогою авансування витрат на проведення експертизи не надходило. Тобто жодних погоджень авансового внеску між Заявником та державним виконавцем не відбувалось. Отже, Заявник був позбавлений можливості проавансувати необхідні витрати через бездіяльність державного виконавця щодо погодження його здійснення.

Постанову Першого Суворовського відділу державної виконавчої службі Одеського МУЮ від 26.02.2015 року було отримано Банком 28.05.2015 року, що підтверджується відміткою на супровідному листі. Тобто строк для подання скарги на дії державного виконавця повинен відраховуватись з 28.05.2015 р. та останнім днем для подання такої скарги є 08.06.2015 року.

За викладених обставин Заявник просить поновити строк для подання скарги та визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ВП №40171071 від 26.02.2015 р. про повернення Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» виконавчого листа №1527/19740/12 від 22.07.2013 р. про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 19900,10 грн. та 1598,08 дол. США та відновити виконавче провадження за ВП №40171071.

Заявник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції сповіщений належним чином, до суду не з'явився, причини неявки не повідомив.

Судова повістка ОСОБА_2 повернута поштою з відміткою «за терміном зберігання».

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заявлених вимог.

Встановлено, що Рішенням Суворовського районного суду міста ОСОБА_1 по справі №1527/19740/12 від 15.05.2013 р. було повністю задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19900,10 грн. та 1598,08 дол. США.

На виконання вказаного рішення 22.07.2013 р. було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 19900,10 грн. та 1598,08 дол. США для пред'явлення його до виконання до органів державної виконавчої служби.

09.10.2013 р. вказаний виконавчий лист було подано до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ( а.с.4).

26.02.2015 р. державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.4 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв'язку з відмовою авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій.

Як зазначено в постанові Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ 26.02.2015 р. з метою подальшої реалізації арештованого майна боржника, відповідно до ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу було спрямовано листа щодо внесення на депозитний рахунок ДВС грошову суму для проведення експертної оцінки арештованого майна (а.с.5).

Однак на адресу Заявника жодного листа з вимогою авансування витрат на проведення експертизи не надходило, про що свідчить відсутність посилань на відповідний лист Заявнику та дату його відправки.

Тобто жодних погоджень авансового внеску між Заявником та державним виконавцем не відбувалось. Отже, Заявник був позбавлений можливості проавансувати необхідні витрати через бездіяльність державного виконавця щодо погодження його здійснення.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» з меі забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державії виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби пев грошову суму для здійснення необхідних витрата бо покриття їх частини, якщо інше передбачено законом.

Відповідно до п. 4 ч.І ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо

стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Згідно положень ст.ст.42 та 47 Закону України «Про виконавче провадження» , авансування витрат є правом стягувача, а не його обов'язком авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій має бути передбачено Законом України «Про виконавче провадження»; такі авансові внески мають бути погодженні між стягувачем та державним виконавцем.

Згідно п.11 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Скарга подається в десятиденний термін з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Згідно ст383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звертатися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст.384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав і документ.

Відповідно до ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суд вважає, що небхідно відновити строк на подання скарги. вважаючи що причини пропуску строку єповажними, а звернення на бездіяльність державної виконавчої служби щодо повернення виконавчого документа стягувачеві є незаконною та порушує його права, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.11,12, 42,47 Закону України «Про виконавче провадження». ст. ст.383 - 388 ЦПК України, суд,-

Ухвалив :

Скаргу ПАТ «Державний ощадний банк» на дії Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, - задовольнити.

Поновити строк на подання скагрги на дії державного виконавця.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ВП №40171071 від 26.02.2015 р. про повернення Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» виконавчого листа №1527/19740/12 від 22.07.2013 р. про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 19900,10 грн. та 1598,08 дол. США та відновити виконавче провадження за ВП №40171071.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд міста ОСОБА_1 шляхом подачі апеляційної скарги в 5-тиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя