Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

20 липня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Казидуб О. Г.

при секретарі - Зайцевій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків»Черкаської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування м. Черкаси, Черкаська міська рада про виселення із службового житла, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування м. Черкаси, Черкаська міська рада про виселення із службового житла, вказуючи що рішенням Придніпровською райвиконкому м. Черкаси за №252 від 18.05.1996 року ОСОБА_2 (Відповідач-1) із сім'єю: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - Відповідач-2) було виділено однокімнатну службову квартиру за адресою: АДРЕСА_1. про що 25.06.1996 року був виданий відповідний ордер, з відміткою «службова».

06.10.2000 року ОСОБА_2 було звільнено за власним бажанням з КП ВЖ РЕУ-1 в м. Черкаси, тобто вона не відпрацював на підприємстві 10 років, та на даний час залишились мешкати Відповідач-1. Відповідач 2 та неповнолітні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. в зв'язку з чим необхідно залучити орган опіки та піклування в м. Черкаси, в якості 3-ї особи.

Відповідно до ст. 124 Житлового Кодексу України, робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 125 Житлового Кодексу України, без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено:осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

У відповідності із п. 34 Положення «Про порядок падання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР» затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 p. N 37. робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгосп) або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. Виселення провадиться в судовому порядку.

Квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_2, у зв'язку з характером службових відносин, що склалися між ним та КП ВЖ РЕУ-1 в м. Черкаси. На даний час Відповідач-1 у службових відносинах з Позивачем не перебуває, вважають, то Відповідачі по справі підлягають виселенню з займаною службової квартири без надання іншою житла.

На адресу Відповідача було направлено лист з вимогою надати документи, на підставі яких змінено статус квартири зі службової па приватну власність до 10.11.2013 року, однак на даний час будь-яких документів КП «Придніпровська СУБ» не отримувала.

Відповідно п.2 рішення Черкаської міської ради м. Черкаси за №4-1343 від 16.07.2009 року ВЖ РЕУ-1 в м. Черкаси створити на базі ... частини житлового фонду, що знаходиться на балансі КІІ «ВЖ РЕУ-1» комунальне підприємство «Придніпровська СУБ», що є позивачем даних вимог. Просить суд виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітніх дітей ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_3. із службової квартири, яка знадиться за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житла та стягнути з відповідач-1 на користь КП «Придніпровська СУБ» витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

В судовому засіданні представник позивача Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради за довіреністю ОСОБА_6 позов підтримав та просив його задовольнити, суду пояснив що позов є негаторним та згідно Пленуму Верховного суду України стосовно застосування строків позовної давності у випадках розгляду справ право користування, право приватної власності строки позовної давності не застосовуються.

Представник відповідача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення позову, просила застосувати строки позовної давності(арк.спр.96-98) та з підстав викладених у запереченні (арк.спр.160-163)

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_8. заперечував проти задоволення позову з підстав викладених в запереченні (арк..спр.123-127)

Третя особа - Орган опіки та піклування м. Черкаси за довіреністю Босюк Г.М. просила в позові відмовити та зазначила, що даній кімнаті проживає двоє неповнолітніх дітей, які не можуть бути позбавлені житла.

Третя особа - Черкаська міська рада за довіреністю Луговський О.Л. підтримав позов та вважає що відповідачі повинні бути виселенні з службового житла.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного .

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровською райвиконкому м. Черкаси за №252 від 19.06.1996 року(арк.спр.64-65) ОСОБА_2 із сім'єю: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 було виділено однокімнатну службову квартиру за адресою: АДРЕСА_1, про що 25.06.1996 року був виданий відповідний ордер, з відміткою «службова». 06.10.2000 року ОСОБА_2 було звільнено за власним бажанням з КП ВЖ РЕУ-1 в м. Черкаси, пропрацювавши у комунальному підприємстві 4 роки, тобто відповідач не відпрацював на підприємстві 10 років, та на даний час проживають в квартирі відповідно до довідки від 09.10.2014 року №3201 КП «Придніпровська СУБ»: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 3 рішення Придніпровською райвиконкому м. Черкаси за №252 від 19.06.1996 року, Придніпровський райвиконком лише затвердив рішення адміністрації та профкому РЕУ-1 про надання службових квартир поточного звільнення, зокрема: сантехніку ОСОБА_2 було надано квартиру АДРЕСА_1 на склад сім'ї дві особи без зняття з квартирного обліку.

Відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_2, який мав спеціальність «сл. монтажник, електрозварювальний», в РЕУ-1 спочатку працював на посаді електрозварювальника, а з 28.03.1996 року взагалі займав посаду монтажника, тобто посади, які не входить до Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 р. №37.

Будівля по АДРЕСА_1 має статус житлового будинку. Квартира АДРЕСА_1 рішенням Придніпровського райвиконкому була включена до числа службових КП ВЖ РЕУ-1, але рішення суду для огляду в судовому засідання оригіналу та копії для приєднання до матеріалів справи суду позивачем не надано.

Пунктом 4 рішення Черкаської міської ради від 16.07.2009 року №4-1343»Про припинення комунальних підприємств житло-комунального господарства міста»створено на базі частини житлового-комунального господарства міста» створено на базі частини житлового фонду, що знаходиться на балансі комунального підприємства Виробничк житлове ремонтно-експлуатаційне управління №1 та цілісного майнового комплексу того ж підприємства комунальне підприємство «Служба утримання будинків «Митниця».При ліквідації КП «ВЖ РЕУ-1, 3, 4 та служби утримання будинків правонаступником КП «ВЖ РЕУ-1»стало КП»СУБ»Митниця».Рішенням Антимонопольного комітету України від 16.12.2009 №587 надано дозвіл на злиття «ВЖ РЕУ-3 і частину житлового фонду що знаходиться на балансі «ВЖ РЕУ-1» та створення на їх базі КП»Придніпровська СУБ».

Відповідно довідки ЧООБТІ від 26.12.2014 року №303з (арк.спр.66) зазначено, що відповідно інвентаризаційної справи на будівлю, розташовану по АДРЕСА_1, рік будівництва-1953.Згідно з актом прийняття в експлуатацію, затвердженим рішенням Черкаського міськвиконкому від 24.05.1956р. №484, будівлю прийнято в експлуатацію, як двоповерховий гуртожиток заводу Хімреактив по АДРЕСА_1. Рішення міськвиконкому про зміну статусу будівлі в матеріалах інвентаризаційної справи відсутнє. Остання технічна інвентаризація будівлі в цілому проводилась у липні 1991 року.

Відповідно до ст. 122 ЖК України, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Бланк спеціального ордера має відповідати додатку 2 до Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. №37, і відповідно до пункту 21 даного положення в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, бланки спеціальних ордерів зберігалися як документи суворої звітності. Зокрема: в напрямку від верхнього лівого кутка до нижнього правого ордер і корінець ордера перетинають сині смуги завширшки 0.5 см.

Відповідно до ст. 124 Житлового Кодексу України, робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 125 Житлового Кодексу' України, без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

У відповідності із п. 34 Положення «Про порядок падання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР» затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 p. N 37, робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. Виселення провадиться в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі ордеру на жиле приміщення №011585 від 25.06, 1996 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, заселились в житлову кімнату АДРЕСА_1, житловою площею 13, 9 кв. м. Черкаси, починаючи з 1996 року і до сьогодні проживає сім'я ОСОБА_3, за цей час в них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6, які зареєстровані та проживають разом з ними.

Власного чи будь-якого іншого житла ОСОБА_2, ОСОБА_3 не мають, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав та нерухомого майна, щодо суб»єкта (арк.спр.148, 149).

КП «Придніпровська СУБ» звернулося до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з вимогою про виселення через 14 років після звільнення з роботи ОСОБА_2.

Згідно ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статей 256, 257 ЦПК України, загальна позовна давність (строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу) встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. ОСОБА_2 звільнився з КП ВЖ РЕУ-1 «06» жовтня 2000 року.

Отже перебіг позовної давності у спірних правовідносинах почався з дня звільнення ОСОБА_11, з 06.10.2000 року і закінчився 06.10.2003 року.

Що ОСОБА_2 разом з членами своєї сім'ї проживають у вищевказаному житловому приміщенні КП ВЖ РЕУ-1 було відомо, про свідчить лист адміністрації ВЖ РЕУ-1 від 09.10.2002 року №608 на адресу ОСОБА_2 та лист начальника КП ВЖ РЕУ-1 до житлового відділу департаменту ЖКК міськвиконкому від 24.01.2009 року за №121(арк.спр.99, 100)

Починаючи з 07.10.2000 року до 07.10.2003 року, КП ВЖ РЕУ-1, ні будь-яка інша юридична особа до суду з відповідним позовом про виселення до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх неповнолітніх дітей не зверталися. Крім того у 2008 році, у дану квартиру був прописаний син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6. КП «Придніпровська СУБ» є правонаступником КП ВЖ РЕУ-1, але відповідно до ст. 262 ЦК України, заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

А тому на думку суду позивач без поважних причин пропустив 3-річний строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України.

Відповідно до частини 3, 4 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 13.11.2013 року по справі №6-115цс-13, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла (стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Судом встановлено, що в кімнаті АДРЕСА_1, житловою площею 13, 9 кв. м. Черкаси, починаючи з 1996 року і до теперішнього часу продовжує проживати сім'я відповідачів, добросовісно виконують обов'язки наймачів жилого приміщення, здійснюють відповідні платежі, жиле приміщення використовується ними за призначенням, порушень правил соціального співжиття ними не допускається, між позивачем та відповідачами, існують цивільно-правові відносини, що випливають з договору найму жилого приміщення, проживають також в кімнаті двоє їх неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 та зареєстровані .

А тому враховуючи вище викладе, суд вважає, що оскільки позивач без поважних причин пропустив 3-річний строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, перебіг позовної давності у даних спірних правовідносинах почався з дня звільнення 06.10.2000 року і закінчився 06.10.2003 року, (проживають відповідачі з червня 1996 року, більше 18 років), а тому суд вважає що зв»язку з пропуском строку звернення та відповідно до ст. 125 ЖК України не можуть бути виселені відповідачі з службового житлового приміщення, а лише підлягають виселенню з наданням іншого жилого приміщення, а тому в позові необхідно відмовити.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 122, 124, 125 ЖК УРСР, 256, 257, 261, ч 3, 4 статті 267 ЦК України ст.47 Конституції Українист.ст.3, 4, 10, 11, 56, 57-61, 79, 84, 88, 110, 174, 209-223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків»Черкаської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування м. Черкаси, Черкаська міська рада про виселення із службового житла - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області на протязі 10 днів.

Головуючий: О. Г. Казидуб