Справа № 666/1043/15-ц
Провадження № 2/666/917/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.08.2015 р. Дніпровський районний суд м.Херсона у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Коверді А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, мотивуючи тим, що 05.11.2014р. о 11-05год. ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, р.н. НОМЕР_1 у м.Херсоні по вул.Філатова, порушивши п.16.11 Правил дорожнього руху України, при виїзді з другорядної дороги на головну не надав дороги автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м.Херсона від 08.12.2014р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Відповідно до висновку №Вє-518 від 24.12.2014р. вартість матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля НОМЕР_2, внаслідок пошкодження у ДТП від 05.11.2014р. складає 83134,89грн., у тому рахунку втрата товарної вартості 8680грн. Крім цього позивачем понесені додаткові витрати, повязані з ДТП, в сумі 507грн. за проведення авто товарознавчого дослідження. Страховиком, відповідно до поданих документів і встановленого полісом ліміту, виплачене страхове відшкодування на користь третьої особи у розмірі 49000грн. (з урахуванням франшизи). У добровільному порядку відповідачем відшкодована лише незначна частина із заподіяної ним шкоди у сумі 7000грн., іншу частину відповідач відшкодовувати відмовляється.

У звязку з наведеним просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1: 18454,89грн. відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_2; 8680грн. у рахунок відшкодування втрати товарної вартості автомобіля НОМЕР_2; 507грн. за проведення авто товарознавчого дослідження і судові витрати.

Представник позивача та позивач в судове засідання не зявились, однак представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та заяву про збільшення позовних вимог, відповідно якої просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1: 65998,06грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_2 та у рахунок відшкодування втрати товарної вартості автомобіля НОМЕР_2; 507грн. за проведення авто товарознавчого дослідження і судові витрати, які просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача та відповідач в судове засідання не зявились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність не надходило. Від представника відповідача надійшли письмові заперечення, відповідно яких - просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у звязку з їх необґрунтованістю.

Третя особа в судове засідання не зявилась, однак надала заяву про розгляд справи без її участі та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ №241678, власником транспортного засобу марки Skoda Superb Combi B6, р.н.НОМЕР_3 є ОСОБА_3.

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м.Херсона 05.11.2014р. о 11-05год. ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, р.н. НОМЕР_1 у м.Херсоні по вул.Філатова, при виїзді з другорядної дороги на головну не надав дороги автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.11 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124КУпАП і його визнано винним у скоєнні даного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн.

Відповідно до висновку дослідження №Вє-518 від 24.12.2014р. вартість матеріальний збитків, заподіяних власнику автомобіля НОМЕР_2, внаслідок пошкодження у ДТП від 05.11.2014р. складає 83134,89грн., у тому рахунку втрата товарної вартості 8680грн. Дане дослідження оплачено позивачем в сумі 507,00грн., що підтверджується квитанцією а.с.32.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 05.05.2015р. №Вс-10 експерта ОСОБА_4 вартість матеріального збитку, спричиненого з технічної точки зору власнику легкового автомобіля Skoda Superb Combi. 1.8 TSi. реєстраційний номер НОМЕР_3, ідентифікаційний номер TMBJB43T8BB300758, внаслідок його пошкодження при ДТП 05.11.2014р., в цінах станом на час завершення виконання даного дослідження складає 121998,06грн., в тому числі величина втрати товарної вартості становить 11506,54грн.

Згідно наданих розписок відповідачем оплачено позивачу 7300,00грн. в рахунок відшкодування шкоди.

Страховиком, відповідно до поданих документів і встановленого полісом ліміту, виплачене страхове відшкодування на користь третьої особи у розмірі 49000грн. (з урахуванням франшизи) а.с.33.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові Пленуму №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в пункті 4 роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння.

Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб'єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб'єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що у позивача відсутнє право вимоги, що шкоду, завдану позивачу, спричинено внаслідок непереборної сили або умислу останнього, а тому він має нести відповідальність.

Вбачається, що позивачу невідшкодовано майнову шкоду: 66205,06грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та у рахунок відшкодування втрати товарної вартості заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_2 і за проведення авто товарознавчого дослідження, а саме: 121998,06грн.+507,00грн. -49000,00грн. 7300,00грн., тому ця сума підлягає стягненню саме з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку із наведеним, стягненню на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 2288,89грн.

Оскільки відповідно до наданих квитанцій позивачем сплачено: судовий збір у розмірі 277,00грн. а.с.5 та 388,64грн. а.с.113;120,60грн. за відправлення телеграми а.с.116; 1506,24грн. за проведення судової експертизи а.с.118, однак відповідно до вимог, які підлягають задоволенню ця сума складає 2288,89грн.

Тобто, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у обсязі відповідно до задоволених вимог.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин справи та вимог закону, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 22, 395, 396, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст.5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 66205,06грн. (шістдесят шість тисяч двісті пять гривень шість копійок) в рахунок відшкодування майнової шкоди та у рахунок відшкодування втрати товарної вартості заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_2 і за проведення авто товарознавчого дослідження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 2288,89грн. (дві тисячі двісті вісімдесят вісім гривень вісімдесят девять копійок).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.Херсона шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання рішення апеляційної скарги до Апеляційного суду Херсонської області.

Суддя Дорошинська В.Е.