Провадження №2/761/6191/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Паночко О.М., Анісковець Г.С.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Шило Є.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного інформаційно-виробничого підприємства видавництва «Педагогічна преса», третя особа - ОСОБА_4 про повторне прийняття на роботу, зобов'язання укласти трудовий договір та стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного інформаційно-виробничого підприємства видавництво «Педагогічна преса» про зобов'язання відповідача повторно прийняти позивача на роботу та стягнення середнього заробітку.

Під час слухання справи як третю особу було залучено ОСОБА_4.

В позовних вимогах позивач просить: зобов'язати відповідача повторно прийняти позивача на роботу у Державне інформаційно-виробниче підприємство видавництво «Педагогічна преса» і укласти з нею трудовий договір; стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 52 605,75 грн.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 28.03.2011 року позивач працювала у відповідача на посаді редактора медичного відділу газети «Освіта України» та 30.05.2014 року було звільнено позивача у зв'язку зі скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Позивач зазначає, що після її звільнення проводився набір інших працівників, а тому вона на підставі статті 42-1 КЗпП України має право повторно бути прийнятою на роботу до відповідача.

Як зазначає позивачка, на підставі частин 1 та 2 ст.235 КЗпП України незаконно звільнений працівник повинен бути поновлений на посаді та виплачено середній заробіток. А тому за період з 30.05.2014 року по 30.05.2015 року позивач просить стягнути середній заробіток в сумі 52 605,43 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви на тій підставі, що позивачка не оспорює її звільнення та не просить поновити її на посаді, а підстави для повторного прийняття її на роботу відсутні, так як відповідачем не проводився прийом працівників, а кількість працівників лише зменшувалась. Також відсутні підстави для стягнення середнього заробітку, оскільки не заявлені вимоги про поновлення на посаді.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши позивача, представників позивача та відповідача, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Стаття 42-1 КЗпП України визначає, що працівник, з яким розірвано трудовий договір з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 цього Кодексу (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), протягом одного року має право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, якщо власник або уповноважений ним орган прово'дить прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації.

Переважне право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу надається особам, зазначеним у статті 42 цього Кодексу, та в інших випадках, передбачених колективним договором.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1, в період з 28.03.2011 року по 30.05.2014 року вона працювала у Державному інформаційно-виробничому підприємстві видавництво «Педагогічна преса» на посаді редактора відділу медицини та була звільнена з посади за скороченням штату п.1 ст.40 КЗпП України.

З копії наказу №21-к від 31.03.2014 року, який підписаний директором Державного інформаційно-виробничого підприємства видавництво «Педагогічна преса» Оськіним О.Г. «Про скорочення посад у зв'язку зі змінами в організації виробництва» вбачається, що було наказано скоротити у зв'язку із скороченням штату з 30.05.2014 року посаду редактора відділу здоров'я редакції газети «Освіта України» та попередити ОСОБА_1 про наступне звільнення у зв'язку із скороченням штату.

Як вбачається, ОСОБА_1 погодилась з наказом, про що зазначила на ньому.

Наказ про звільнення позивач не оскаржувала та не зверталась до суду з вимогами про поновлення її на посаді.

30.04.2015 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до директора ДІВП Видавництво «Педагогічна преса» ОСОБА_4 в якій просила повторно прийняти її на роботу та укласти трудовий договір.

В судовому засіданні було встановлено, що зазначена заява не була отримана відповідачем, повернулась позивачу за терміном зберігання. З іншою заявою позивачка до відповідача не зверталась.

З копій штатних розписів вбачається, що за період з 01.01.2014 року по 01.04.2015 року кількість працівників скоротилась з 53 до 32 осіб.

Отже, як було встановлено в судовому засіданні, відповідачем після звільнення позивача не проводився набір працівників, а лише проводилося скорочення чисельності працівників, що підтверджується копіями штатних розписів. Позивачка та її представник не надали суду доказів, що після звільнення позивача проводився набір працівників.

Крім того, так як позивачка не заявляла вимоги про поновлення на посаді, а лише просила повторно прийняти її на роботу на підставі ст. 42-1 КЗпП України, судом не можуть бути взяті до уваги пояснення позивача на порушення вимог ст.42 КЗпП України при її звільненні та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.42, 42-1 КЗпП України, ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного інформаційно-виробничого підприємства видавництва «Педагогічна преса», третя особа - ОСОБА_4 про повторне прийняття на роботу, зобов'язання укласти трудовий договір та стягнення середнього заробітку - відхилити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Сторона, яка не була присутня при проголошенні рішення може його оскаржити протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула