Справа № 129/1641/15-ц
Провадження по справі № 2/129/447/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2015 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кравця В.І.,

розглянувши без участі сторін засіданні в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

встановив:

10.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 12.06.2012 року він передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 13200 грн., а останній склав власноруч письмову розписку про одержання грошей та зобовязався повернути на протязі місяця від дати їх отримання, проте зобов'язання по повернення грошових коштів в строк не виконав; письмово просив розглянути справу без його участі, вимоги позову задовольнити повністю (а.с.12).

ОСОБА_2 в судове засідання подав письмову заву про визнання вимог позову, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.13-14).

Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом.

Відповідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що за домовленістю ОСОБА_1 12.06.2012 року надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 13200 грн., які останній зобовязався повернути на протязі місяця від дати їх отримання; факт одержання грошей ОСОБА_2 власноруч засвідчив розпискою (а.с.5). Докази про повернення боргу сторони суду не надали. ОСОБА_2 визнав факт позики і неповернення грошей, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦК України обставини, визнані особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Спірні правовідносини регулюються:

- ст. 1046 ЦК України за змістом якої за договором позики одна сторона передає другій грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів;

- ст.1049 ЦК України, яка визначає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки, встановлені обставини свідчать, що ОСОБА_2 належним чином не виконав умови укладеного з ОСОБА_1 договору позики, то вимоги про стягнення грошових коштів є обґрунтованими. Борг становить 13200 грн. і підлягає стягненню примусово.

Також з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10,11,60, 209, 213, 214,215, 224-226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 боргу в сумі 13200 (тринадцять тисяч двісті) грн. та витрати по сплаті судового сбору в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області суду через Гайсинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення (отримання копії цього рішення).

Суддя: