РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа №668/7170/15-ц

Пров. №2/668/2035/15

30.07.2015

Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді - Гаврилова Д.В.,

при секретарі - Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому просив визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що наймачем квартири АДРЕСА_1 був померлий ОСОБА_4. Позивач, як його син та відповідачі (донька та онука померлого) в даній квартирі зареєстровані зі згоди наймача. Відповідачі з 1997 року, виїхав зі спірної квартири та більше в ній не зявлявся, а їх перебування на реєстраційному обліку спричиняє позивачеві додаткові витрати на утримання житла.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не зявились, причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наймачем квартири АДРЕСА_1 був ОСОБА_4, який помер 06.03.2001 року (свідоцтво про смерть ОСОБА_5 1-КГ № 074176, актовий запис № 38).

ОСОБА_1 є сином померлого, а ОСОБА_2 донькою, ОСОБА_3 онукою.

Позивач та його сімя проживає та зареєстрований в спірній квартирі з дозволу наймача. Крім позивача та його сімї в квартирі зареєстровані відповідачі, які з 1997 року виїхали з неї, місцезнаходженні їх на час розгляду справи не відоме. Особистих речей в квартирі не мають, в утриманні квартири та оплаті послуг участі не приймають.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили той факт, що відповідачі з 1997 року у вказаній квартирі не проживають, в утриманні квартири участі не приймають.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Згідно вимог ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до положення ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселились в жиле приміщення відповідно до цієї статті як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сімї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Таким чином, належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідачі не проживають у спірній квартирі з 1997 року, сторони з того часу не спілкуються, а відтак ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування зазначеною квартирою.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 61,64,65, 71, 72 ЖК України, ст.ст. 209, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (25.09.1966 р.н.) та ОСОБА_3 (23.04.1987 р.н.) такими, що втратили право користування житлом у квартирі АДРЕСА_2.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_8