РІШЕННЯ

Іменем України

07.08.2015 року Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Козюренка Р.С.

при секретарі - Потюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи Львівська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою, суд -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення порядку користування земельною ділянкою на АДРЕСА_1. Свій позов мотивує тим, що ОСОБА_1 є власником 2/3 частин житлового будинку АДРЕСА_1, власником іншої 1/3 частини будинку є ОСОБА_2, між власниками будинку склався певний порядок щодо користування земельною ділянкою, згідно з яким родичі позивача, попередні власники належної йому частини будинку, користувались частиною земельної ділянки зі сторони будинку АДРЕСА_2 та з тильної сторони будинку, а частиною земельної ділянки зі сторони будинку АДРЕСА_3 користується відповідач, а до того користувались попередні власники належної відповідачу частини будинку; у позивача та відповідача виник спір про порядок користування земельною ділянкою внаслідок того, що відсутня межа між частинами земельної ділянки, які є в користуванні позивача і відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити та у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого представник позивача не заперечив.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору дарування частини житлового будинку від 10 грудня 2004 року (а.с.5), зареєстрованого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 16.12.2004 року, є власником 2/3 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Власником іншої 1/3 частини будинку є відповідач ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 19.07.2001 року, зареєстрованого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 23.07.2001 року.

Відповідно до рішення виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих від 26.01.1954 р. №89 за будинком закріплена земельна ділянка загальною площею 600,0 кв.м.

Як вбачається із Рішення Франківського районного суду м. Львова від 08.12.2009 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою було вирішено, однак Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13.12.2010 року дане рішення скасовано з підстав незалучення судом першої інстанції до справи власника земельної ділянки - Львівської міської ради та встановлення порядку користування земельною ділянкою, більшою за площе, ніж та, що закріплена за будинком.

Так, висновком Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №04 від 28.04.2015 р. запропоновано 2 варіанти розподілу земельної ділянки загальною площею 600,0 кв.м. на АДРЕСА_1 з урахуванням існуючого порядку користування земельною ділянкою: відмінність між 2 варіантами розподілу земельної ділянки полягає в тому, що за 1-им варіантом земельна ділянка під самовільно спорудженим гаражем під літерою Г залишається в користуванні відповідача, за 2-им варіантом земельна ділянка під самовільно спорудженим гаражем під літерою Г залишається в користуванні позивача.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 р. виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст.88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою; це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Як судом встановлено, в минулому співвласники спірного будинку укладали в нотаріальному порядку договори про порядок користування будинком і земельною ділянкою, виходячи із співввідношення 1/3 і 2/3, а саме: 17.05.1957 року - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.38); 3.12.1959 року - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.39); 17.11.1965 року - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с.40); при цьому ОСОБА_1 є правонаступником ОСОБА_4, власника 2/3 частин будинковолодіння, а ОСОБА_2 є правонаступником іншої сторони кожного із цих 3 договорів.

З моменту укладення цих договорів співвідношення часток співвласників будинку (2/3 і 1/3) не змінювалось, тому при визначенні розміру часток сторін спору на спірну земельну ділянку слід виходити з цього співвідношення часток співвласників будинку (2/3 і 1/3).

Із 2-х варіантів розподілу земельної ділянки на АДРЕСА_1 із запропонованих експертом, суд вважає, що слід обрати 1-й варіант, виходячи із існуючого порядку користування земельною ділянкою, що відповідач користується земельною ділянкою під самовільно спорудженим гаражем під літерою Г, а позивач не претендує на користування цією земельною ділянкою

Відповідно до вимог ст.64 Конституції України, конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов до висновку, що уточнений позов слід задоволити.

З наведених міркувань та керуючись ст. ст. 10, 60, 169, 209, 212, 215, 218, 224-225 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи Львівська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою - задоволити.

Визначити порядок користування земельною ділянкою будинковолодіння на АДРЕСА_1, а саме:

- визначити ОСОБА_1 у користування земельну ділянку загальною площею 352,5 кв.м. з такими розмірами по периметру 6,01мп; 27,45мп; 21,90мп; 19,40мп; 14,83мп; 4,90мп; по житловому будинку; 1,57 мп; 17,87мп; 0,90мп; 4,64мп;

- визначити ОСОБА_2 у користування земельну ділянку загальною площею 152,5 кв.м. з такими розмірами по периметру 15,80мп; 4,64мп; 0,90мп; 17,87мп; 1,25 мп; 14,30мп; 14,83мп; 8,05мп;

- визначити у спільне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку під житловим будинком А-1 площею 95,0 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати на проведення у справі експертиз у розмірі 4044,45 гривень, судовий збір в сумі 8,50 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судових справ у розмірі 7,50 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

На заочне рішення суду може бути подано відповідачем заяву про його перегляд судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Козюренко Р.С.