УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

В лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи, просила стягнути на її користь з відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» суму страхового відшкодування за договором про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у розмірі 50 000 грн, та з винної особи - ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 62 853,42 грн, моральну шкоду в розмірі 20 000 грн, витрати, пов'язанні з орендою транспортного засобу в розмірі 36 000 грн.

Позов мотивовано тим, що 10 грудня 2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Toyota Auris під керуванням позивача та транспортного засобу Volkswagen під керуванням відповідача ОСОБА_5, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 ОСОБА_5, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №144492Га/14к-03 від 27 травня 2014 року, укладеного позивачем та ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», застраховано майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом Toyota Auris. Страхова сума становить 220 000 грн. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, складеного ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» від 06 січня 2015 року сума страхового відшкодування становить 78446,58 грн. Розмір страхового відшкодування, розрахований відповідно до п. 28.8 вказаного договору від 27 травня 2014 року, де 220 000 грн - страхова сума згідно договору, 11 753,42 грн - знецінення транспортного засобу за період страхування, 1 100 грн - франшиза згідно договору, 128 700 грн - вартість залишків транспортного засобу, визначена шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ УПП «Автоонлайн-Україна» (220 000 - 11 753,42 - 1 100 - 128 700 = 78 446,58 грн). Згідно даних довідки-рахунку транспортний засіб Toyota Auris реалізовано за 128 700 грн. Позивач отримала компенсацію у зв'язку із знищенням її автомобіля у сумі 207 146,58 грн. Вартість власного транспортного засобу на момент заподіяння шкоди позивачем оцінюються в 320 000 грн. Вважає, що повне відшкодування заподіяної позивачу шкоди не відбулося, для покриття шкоди, заподіяної внаслідок ДТП необхідним є отримання додатково 112 853,42 грн. Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована в ВАТ «НАСК «Оранта» на підставі договору АС 1790970 від 09 вересня 2014 року. Станом на 16 грудня 2014 року страховику ОСОБА_5 надано весь необхідний для здійснення страхового відшкодування перелік документів, що підтверджується описом за реєстраційним № 10426. 13 лютого 2015 року позивач звернулася до ВАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування. На даний час страхове відшкодування не здійснено, також відсутня відмова страховика у здійсненні страхового відшкодування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн на одного потерпілого. З цих підстав, сума страхового відшкодування у зазначеному розмірі підлягає стягненню із ВАТ «НАСК «ОРАНТА». Різниця між сумою страхового відшкодування та невідшкодованими збитками, пов'язаними із знищенням транспортного засобу, у розмірі 62 853,42 грн підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_5, як з особи, винної у заподіянні шкоди та власника джерела підвищеної небезпеки. Внаслідок знищення автомобіля позивач була позбавлена можливості використання власного транспортного засобу при виконанні трудових обов'язків, у зв'язку із чим користувалася автомобілем, взятим у суборенду в роботодавця, що підтверджено договором №2912/14-1 від 29 грудня 2014 року. Вартість оренди автомобіля у загальному розмірі 36 000 грн, є збитками, пов'язаними із заподіянням шкоди автомобілю позивача, які підлягають стягненню із ОСОБА_5 На момент дорожньо-транспортної пригоди позивач перебувала на четвертому місяці вагітності та з 10 грудня 2014 року по 12 грудня 2014 року проходила стаціонарне лікування, що перебуває в безпосередньому причинно-наслідковому зв'язку із дорожньо-транспортної пригодою.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення страхового відшкодування, матеріальної і моральної шкоди скасовано з ухваленням в цій частині нового рішення, яким ці позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 39 107,44 грн та 5 000 грн у відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_5, не погоджуючись з даним рішенням суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та залишити в силі рішення місцевого суду.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення частини позовних вимог, у зв'язку із чим обґрунтовано скасував в частині рішення суду першої інстанції та вирішив спір по суті.

Скасовуючи рішення районного суду, апеляційний суд правильно виходив з того, що в порушення вимог ч. 4 ст. 10, ст. 57, 59 ЦПК України суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх обов'язків щодо подання доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, не попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і не сприяв здійсненню їхніх прав, зокрема, що стосується необхідності з'ясування питання ринкової вартості транспортного засобу позивача на час дорожньо-транспортної пригоди.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно звіту № 502/14 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 23 грудня 2014 року, ринкова вартість колісного транспортного засобу Toyota Auris, станом на 10 грудня 2014 року складала 296 254,02 грн, а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля станом на 23 грудня 2014 року склала 338 221,36 грн. (а.с. 183-213). Позивачем за договором добровільного страхування отримано 78 446,58 грн та за залишки пошкодженого автомобіляпроданоза 128700 грн. Позивачу не відшкодовано матеріальну шкоду у розмірі 89 107,44 грн (296254,02-78446,58- 128700).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ВАТ «НАСК Оранта» відповідно до поліса №АІ/1790970 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100 000 грн, за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн; з розміром франшизи - 0 грн, забезпечений транспортний засіб є автомобіль Volkswagen Jetta.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що на користь позивача підлягає стягненню з ВАТ «НАСК Оранта» 50 000 грн, а з ОСОБА_5 підлягає стягненню 39 107, 44 грн (89107,44 - 50000).

Задовольняючи позовні вимоги і частині відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з ОСОБА_5 на користь позивача моральної шкоди у сумі 5 000 грн, враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, змін у звичному укладі життя позивачки, з урахуванням вимог розумності, виваженості і справедливості. Оскільки, пережите позивачем потрясіння та завданий внаслідок ДТП фізичний біль призвели до душевних страждань та хвилювань під час її вагітності, пов'язаних з загрозою переривання вагітності внаслідок ДТП.

Висновки апеляційного суду в цій частині, узгоджуються з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

При вирішенні даної справи апеляційним судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова