АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 2120/5732/12
Номер провадження №22-ц/791/2146/2015 Головуючий в І інстанції: Біднина О.В.
Категорія: 37 Доповідач: Майданік В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року серпня місяця 11 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Павловської Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на заочне рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 28 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

07 травня 2012 року ОСОБА_5 звернулася до суду з указаним вище позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому просила зобов'язати відповідачів відшкодувати їй витрати в сумі 891,72грн., понесені на утримання нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1

Позов обґрунтований тим, щоз 05.07.2008 року їй згідно свідоцтву про право на спадщину за законом належить 1/8 частина вищевказаної квартири. 06.03.2012 року вона подарувала свою частину вказаної квартири. Однак з січня по лютий 2012 року включно вона в повному обсязі виконувала свої обов'язки по утриманню всієї квартири, а саме сплачувала комунальні платежі, враховуючи всі частки відповідачів, у зв'язку з чим вважає, що на підставі ст.360 ЦК України має право на відшкодування витрат по утриманню часток відповідачів у спільній частковій власності. Всього з січня по лютий 2012 року вона сплатила 1019,11грн, що складається з оплати за послуги: МКП ?Херсонобленерго? - 650,45грн.; ПУ ?Водоканалхоз? - 97,80грн., ВАТ ?Херсонгаз? - 29,20грн., ОСББ ?Червоностудентська 32в? - 149,84грн.; ВАТ ?Уктелеком? - 81,32грн.; за банківські послуги 10,50грн. Враховуючи частки відповідачів, розрахувала понесені нею витрати в сумі 891,72грн., а саме 1019,11грн. - 127,39грн. (1/8 частина) = 891,72грн. (утримання 5/8 частин ОСОБА_3 та утримання 1/4 частини ОСОБА_4.)

Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 28 листопада 2012 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 891,72грн. в рахунок відшкодування витратна утримання нерухомого майна. Стягнуто з відповідачів судовий збур по 107,50грн. з кожного.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 25 травня 2015 року заяву ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_3, про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючий в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_3, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, вказав, що суд не врахував, що позивач в порушення вимог ст.358 ЦК України, без попередньої домовленості та згоди з відповідачами здійснювала утримання, користування спільного рухомого та нерухомого майна, фактично використовує майно для особистих потреб. Також зазначив, що суд стягнув витрати солідарно, хоча у відповідачів різні частки в у частковій власності на майно. Також вказав, що поза увагою суду залишилось те, що стягнення комунальних платежів відбувається на підставі реєстрації осіб за вказаною адресою, а ОСОБА_4 не зареєстрована за даною адресою.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_2, діючий в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_3, наполягаючи на задоволенні скарги, обґрунтував її лише тим, що суд стягнув витрати солідарно, хоча у відповідачів різні частки в у частковій власності на майно.

В письмових запереченнях ОСОБА_5 просить задовольнити апеляційну скаргу частково та змінити рішення суду, стягнувши з відповідачів витрати на утримання нерухомого майна з січня по лютий 2012 року включно з ОСОБА_4 - 266,12грн. та 665,28грн. з ОСОБА_3

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Сторони у справі є співвласниками житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_3 належить 5/8 частин квартири (на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 21.04.1993р. та свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2008р.); ОСОБА_4 належить 1/4 частина квартири (на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.08.2008р.), ОСОБА_5 належала 1/8 частина квартири (на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2008р після смерті ОСОБА_6) (а.с.5, 13).

ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 06.03.2012р. подарувала свою частку вказаної квартири ОСОБА_7 (а.с.6).

Вказані обставини встановлені рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20.12.2012р. у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання договору дарування недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування витрат на утримання майна. Зокрема предметом розгляду було утримання тієї ж самої квартири, що і в цій справі, проте за інший період, а саме з січня 2009 року по грудень 2011 року включно.

У вказаній справі, зокрема за зустрічним позовом, рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 25.04.2012 року зустрічний позов було частково задоволено. На користь позивачки стягнуто: з ОСОБА_3 витрати на утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1790,99грн. та на опалення квартири в сумі 1841,76грн.; з ОСОБА_8 витрати на утримання будинку та прибудинкової території в сумі 716,40грн. та на опалення квартири в сумі 736,70грн.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20.12.2012 року за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_9, діючого в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, рішення суду в частині зустрічного позову було змінено. Було стягнуто на користь ОСОБА_5 понесені нею витрати на утримання спільного майна: з ОСОБА_6 - 7375,14грн., з ОСОБА_8 - 2950,04грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення понесених витрат на оплату послуг ВАТ "Херсонобленерго" та ВАТ "Укртелеком" було відмовлено.

Вказаним судовим рішенням також встановлено, що у вказаний період жоден із співвласником зазначеною квартирою не користувався, в квартирі зареєстрована одна особа - ОСОБА_3, квартира не облаштована лічильниками газу та води, а тому оплата за відповідні послуги здійснюється відповідно до кількості мешканців, місце проживання яких зареєстровано в квартирі.

Крім того, на розгляді суду перебувала інша цивільна справа за позовом ОСОБА_9 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна, а саме тієї ж самої квартири, що і в даній справі, проте за інший період, а саме з березня 2012 року по червень 2012 року включно.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 19.07.2012 року позов було задоволено. З відповідачів на користь позивачки було стягнуто солідарно в рахунок відшкодування витрат на утримання нерухомого майна 1011,07грн., а також судові витрати - по 107,30грн.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17.07.2015 року за апеляційною скаргою представника відповідачів зазначене рішення суду першої інстанції було змінено. Замість солідарного стягнення 1011,07грн. з відповідачів на користь ОСОБА_9 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування витрат на утримання нерухомого майна було зазначено про стягнення з ОСОБА_3 722,19грн., з ОСОБА_8 - 288,88грн.

Вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, копія якого долучена до заперечень ОСОБА_5 на апеляційну скаргу, встановлено, що в належній сторонам квартирі відсутні лічильники газу та води, що підтвердили представники сторін при апеляційному розгляді справи.

Судом встановлено із наданих ОСОБА_5 квитанцій, які виписані відносно спадкодавця ОСОБА_6, що за період з січня по лютий 2012р. включно ОСОБА_5 витратила на утримання спільного майна 937,79грн., а саме:

за теплопостачання - 646,45грн.,

за водопостачання і водовідведення - 97,80грн.,

за постачання газу - 29,20грн.,

за утримання будинку і прибудинкової території - 149,80грн.,

за банківські послуги - 14,54грн. (а.с.8-11)

Згідно ч.1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

При цьому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для відшкодування відповідачами понесених позивачкою витрат на послуги телефонного зв'язку ВАТ "Укртелекому" в розмірі 81,32грн. по сплаті абонплати за телефон (абонент ОСОБА_6.), оскільки вказані послуги не є послугами з утримання нерухомого майна. Прийняття ж позивачкою на власний розсуд на себе обов'язку спадкодавця ОСОБА_6 за договором про надання телекомунікаційних послуг щодо оплати не може бути підставою для покладання на інших спадкоємців (співвласників квартири) понесених нею витрат.

Отже висновок суду про стягнення з відповідачів на користь позивачки витрат на утримання нерухомого майна в частині плати за телефон в розмірі 81,32грн. є необґрунтованим.

Виходячи із зазначеного обов'язку сторін спільно утримувати житлове приміщення, розмір цих витрат становить загальну суму 937,79грн., частка в яких позивачки становить 1/8 частину, тобто 117,22 грн. (937,79 : 8), відповідно, відповідачі мають нести витрати в сумі 820,57 грн. (937,79 - 117,22).

Судом першої інстанції помилково стягнуто відповідну суму солідарно з відповідачів, в той час як згідно ч.1 ст. 360 ЦК України ОСОБА_3 має нести участь у витратах в розмірі 5/8 частин, ОСОБА_4 - в розмірі 1/4 частини.

Так як спірна квартира не облаштована лічильниками газу та води, а тому оплата за послуги з газо-, водопостачання та водовідведення здійснюється відповідно до кількості мешканців, місце проживання яких зареєстровано у квартирі. Зважаючи на те, що жоден з співвласників квартирою не користується, а нарахування за послуги здійснюються на одну особу, місце проживання якої зареєстровано у спірній квартирі, колегія суддів вважає, що всі співвласники повинні нести обов'язок по оплаті цих послуг відповідно до розміру своєї частки у праві спільної часткової власності, оскільки факт непроживання сторін та відсутність факту споживання послуг юридичного значення не мають.

Оскільки судом неправильно застосовано норму матеріального права, неправильно визначено перелік послуг, що підлягають стягнення з відповідачів на користь позивачки як витрати на утримання нерухомого майна, неправильно визначено розмір сум, що підлягають стягненню з кожного відповідача, то оскаржуване рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову. А саме з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 слід стягнути 586,12грн., а з ОСОБА_4 - 234,45грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

В таких же частинах, з урахуванням задоволення позовних вимог в розмірі 92% (судовий збір сплачено 07.05.2012р в розмірі 215,00грн.), мають бути розподілені і судові витрати, які підлягають стягненню на користь ОСОБА_5: з ОСОБА_3 - 135,99грн., з ОСОБА_4 - 61,81грн.

Відповідні доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами і висновків суду не спростовують. Зокрема, посилання заявника на те, позивач без попередньої домовленості та згоди з відповідачами здійснювала утримання, користування спільного майна, яке фактично використовує для особистих потреб, що стягнення комунальних платежів відбувається на підставі реєстрації осіб, а ОСОБА_4 не зареєстрована за даною адресою, до уваги не приймається, оскільки за законом співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Крім того, встановлено, що всі квитанції на оплату газо- та водо постачання виписані відносно спадкодавця ОСОБА_6, тобто окремий договір на постачання вказаних послуг з ОСОБА_4 не укладено.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, ст.ст.360 ЦК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4, задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 28 листопада 2012 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування витрат на утримання нерухомого майна: з ОСОБА_3 - 586,12грн., з ОСОБА_4 - 234,45грн. В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування судових витрат: з ОСОБА_3 - 135,99грн., з ОСОБА_4 - 61,81грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: