_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6012/15-ц
Провадження № 2/520/3341/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді: Маломуж А.І.;

за участю секретаря Месропянцевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» «Про стягнення заборгованості по заробітній платі»,-

ВСТАНОВИВ:

28.04.2015 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому з урахуванням уточнень від 10 серпня 2015 року просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість із виплати заробітної плати у розмірі 89960,98 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 березня 2013 року його було прийнято на посаду юрисконсульта першої категорії відділу правового забезпечення філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком».14 квітня 2015 року позивач був звільнений із займаної посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. У день звільнення як стверджує позивач йому стало відомо, що роботодавцем систематично порушувалось законодавство про оплату праці в частині неповної виплати місячної премії за період з 18 березня 2013 року і до моменту звільнення. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість із виплати заробітної плати у розмірі 89960,98 гривень.

У судове засідання позивач з'явився, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача у судове засідання з'явилися, у задоволені уточненого позову просили відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд вважає за можливе у задоволені уточненого позову відмовити у повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач - ОСОБА_1 з 18 березня 2013 року працював на посаді юрисконсульта першої категорії відділу правового забезпечення філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком» (виносне робоче місце в РЦТЕТТМ-4 м. Одеса).

14 квітня 2015 року ОСОБА_1 був звільнений із займаної посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст.10 Кодексу законів про працю України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до ст.13 Кодексу законів про працю України, …у колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: …нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.);

Відповідно до ст.18 Кодексу законів про працю України, положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації.

Згідно до п. 2.9 Додатку 1 до Колективного договору ПАТ «Укртелеком» на 2011-2014 роки, передбачено, що преміювання працівників Товариства за основними результатами господарської діяльності, за виконання особливо важливих завдань здійснюються згідно з положеннями, затвердженими рішенням правління ПАТ «Укртелеком» та погоджених з комітетом об'єднаної профспілкової організації ПАТ «Укртелеком».

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складає:

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про оплату праці», організація оплати праці здійснюється на підставі:

законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на державному рівні; галузевих, регіональних угод; колективних договорів; трудових договорів.

У відповідність до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з доказів, наданих сторонами та аналізу законодавства, яке регламентує порядок нарахування та виплату премій, суд доходить до висновку, що вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з того, що за своїм походженням премія відноситься до «інших заохочувальних та компенсаційних виплат», порядок її виплати врегульовується колективним договором, який діє на підприємстві.

Посилання позивача на те, що він мав отримувати премію відповідно до іншого порядку через те, що він не працював на виносному робочому місці не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до наказу №250-К від 18.03.2013 року ОСОБА_1 приймався на роботу до відділу правового забезпечення на виносне робоче місце. З вищевказаним наказом ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис у наказі. Інших порушень в нарахуванні та виплати премії судом не встановлено.

В ході судового засідання ОСОБА_1 погодився із тим, що отримував премію у період з березня 2013року по березень 2015 року, відповідно до довідки наданої ПАТ "Укртелеком".

Відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати… компенсуються за рахунок держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають з трудових правовідносин.

Тому судові витрати стосовно судового збору мають бути покладені на рахунок держави.

Враховуючи викладене, на підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.10,13,18,47,116 КЗпП України, ст.ст.2,5 Закону України «Про оплату праці», керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-64, 81, 88, 158-159, 212-215 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»,

ВИРІШИВ:

У задоволені уточненого позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» «Про стягнення заборгованості по заробітній платі» - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Маломуж А. І.