АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.

секретар Троц В.О.,

за участю:

представника позивача КоршунаО.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.11.2015 закрито провадження у даній справі.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що судом не було наведено жодних відповідних положень ст. 205 ЦПК України в обґрунтування підстав для закриття провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивачем не дотримано порядку звернення до суду з даним позовом, визначеного ч. 3 ст. 118 ЦПК України.

З вказаним висновком суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.08.2015 ТОВ «Рада» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просило стягнути з відповідача 2 301,53 грн. основного боргу, 597,28 грн. інфляційних втрат, 32,92 грн. три відсотки річних та 2 077,31 грн. пені, а також судові витрати.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.10.2015 відкрито провадження у даній справі.

Звертаючись до суду з даним позовом позивачем додано до позовної заяви копію ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 27.04.2015, якою відмовлено ТОВ «Рада» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 боргу за житлово-комунальні послуги в сумі 1 554,82 грн.

Суд першої інстанції закриваючи провадження у справі вказав на те, що матеріали справи не містять ухвали суду про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості саме в розмірі 2 301,53 грн. станом на серпень 2015 року.

Даний висновок суду не ґрунтується на вимогах процесуального закону.

Так, згідно вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ провадиться за правилами іншого судочинства. При цьому законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Частиною 3 вказаною статті визначено, що суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у частині 1 статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Частиною 1 ст. 96 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Пред'являючи до суду даний позов позивач надав суду ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 боргу за житлово-комунальні послуги в сумі 1 554,82 грн. При цьому, слід зазначити, що та обставина, що в позовній заяві заявлена до стягнення з відповідача сума більша ніж в заяві про видачу судового наказу, у прийнятті якої судом було відмовлено з підстав наявності спору про право, не може бути підставою для висновку про те, що позивачем порушено порядок звернення до суду з даним позовом, оскільки розмір і період заборгованості звісно можуть збільшитись, у зв'язку з пред'явленням позову пізніше ніж звернення до суду з заявою про видачу судового наказу.

Також є необґрунтованим висновок суду про закриття провадження у справі з підстав того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки такий висновок суду не узгоджується з вимогами ст.ст. 3, 15, 96, 118 та 205 ЦПК України.

Отже, з огляду на викладене та враховуючи те, що судом відкрито провадження у справі, колегія суддів приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і позивачем при зверненні до суду дотримано визначеного процесуальним законом порядку пред'явлення даного позову.

У відповідності з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року про закриття провадження у справі - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва