справа №489/3096/15-ц
номер провадження 2/489/1751/15
заочне рішення Іменем України
05 серпня 2015 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.
секретаря Коденко К.В.
представника позивача Процюка А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПриватБанк) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
У травні 2015 року ПриватБанк звернувся до суду з позовом, після уточнення ціни якого просив стягнення із відповідача ОСОБА_2 кредитної заборгованості в сумі 9017,59 грн.
У позові вказано, що 26.11.2008 між сторонами у формі письмової заяви укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 5000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою 30,00 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом.
Грошові зобов'язання станом на 04.08.2015 позичальник не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка, з урахуванням зменшення на заборгованість стягнуту заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.02.2012, становить 9017,59 грн. і складається із 7117,59 грн. заборгованості по процентам та 1900,00 грн. пені.
У судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримав та просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяву про розгляд справи за своєї відсутності та письмових заперечень проти позову до суду не надала.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 26.11.2008 між сторонами у формі письмової заяви укладено договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 2,5 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.
Надаючи згоду на отримання кредиту відповідач одночасно погодилася із умовами заяви, що заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), Правилами користування платіжною карткою (далі - Правила) та Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг (далі - кредитний договір).
За розрахунком позивача, станом на 04.08.2015 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 9017,59 грн., яка складається із 7117,59 грн. заборгованості по процентам та 1900,00 грн. пені за несвоєчасне внесення мінімального платежу.
Розрахунок заборгованості позивачем зроблено з урахування заборгованості стягнутої заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.02.2012 по справі № 2/1416/639/12.
Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України (пункт 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).
За таких обставин, вимога про стягнення 7117,59 грн. процентів за користування кредитними коштами, які не погашено на дату розрахунку, є правомірним, оскільки наявність невиконаного відповідачем судового рішення про стягнення заборгованості не припиняє правовідносин сторін кредитного договору.
Щодо стягнення пені за несвоєчасне внесення мінімального платежу підстави для цього відсутні.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.
Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (частина перша статті 547 ЦК України).
Із змісту заяви позичальника та доданих до позову Умов і правил надання банківських послуг нарахування пені за несвоєчасне внесення мінімального платежу не передбачено, що є підставою для відмови в стягненні пені.
Відповідно до статті 88 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам (78,93 %) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 192,27 грн.
Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 - 214, 224, 225, 228 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (іден.номер - НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 26.11.2008 № б/н, яка складається із 7117,59 грн. процентів (сім тисяч сто сімнадцять гривень 59 коп.).
Стягнути з ОСОБА_2 (іден.номер - НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 192,27 грн. (сто дев'яносто дві гривні 27 коп.).
У іншій частині вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Суддя І.В.Коваленко
Повний текст заочного рішення
підписано 05.08.2015