Справа № 646/9657/14-ц
Провадження 2/646/108/2015
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.15 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Салайчук (Олізаренко) С.М.,

за участі секретаря Тімановській О.П.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до Харківської міської ради, в якому просила визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на 33/100 частин житлового будинку, розташованого у місті Харкові по вулиці Гутянська, 12, з відповідною часткою надвірних будівель (далі спірне домоволодіння).

В обґрунтування позову зазначила, що в її володінні знаходиться 33/100 частин спірного домоволодіння. 67/100 частин спірного домоволодіння знаходиться у володінні ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 23.11.1979 року. Згідно даного договору на земельній ділянці розміром 910 кв.м. знаходиться житловий будинок літ. "А", дерев'яний, обкладений цеглою, житловою площею 90,30 кв.м. При цьому на земельній ділянці є надвірні будівлі: літня кухня літ. "К", гараж літ. "Б", 3 сараї літ. "В", "Г", "Л", льох літ. "Д", 2 туалети літ. "Ж", "З", 2 душі літ. "М", "Н", криниця, паркан та доріжки.

Позивач зазначила, що на даний час, правовстановлюючих документи на її частину спірного домоволодіння не збереглися.

33/100 частин спірного домоволодіння перейшли їй у власність після смерті її матері ОСОБА_4, як в свою чергу отримала дану частину домоволодіння від своєї матері ОСОБА_5, яка володіла, проживала та була зареєстрована в даній частині спірного домоволодіння з 1944 року. В 1941 році ОСОБА_5 вийшла заміж за її діда ОСОБА_6 вселилась в спірне домоволодіння як член сім'ї. Її мати ОСОБА_4 володіла, проживала та була зареєстрована в даній частині спірного домоволодіння з 1964 року. За період знаходження 33/100 частин спірного домоволодіння у власності ОСОБА_4, вона з позивачкою спільно користувались та володіли даною частиною домоволодіння. З ОСОБА_4 були укладені договори про надання комунальних послуг щодо газопостачання, електропостачання, вивозу сміття тощо.

Після смерті її матері - ОСОБА_4, з 17.03.2011 року вона володіє спірною частиною домоволодіння та надвірними будівлями. За свій рахунок та своїми силами вона підтримує спірну частину домоволодіння в належному стані, проводить капітальні та текучі ремонти. Володіє спірною частиною домоволодіння як своїм та сплачує комунальні та інші послуги пов'язані з володінням спірного домоволодіння.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, в ньому наведених.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, в судове засідання не завився, надавши свої письмові заперечення проти позову.

Третя особа ОСОБА_2 належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, в судове засідання не завилась, з невідомих суду причин.

ОСОБА_3 надала письмові заперечення та просила розгляд справи відкласти до розгляду її позову про поновлення строку на прийняття спадщини. Разом з тим, зважаючи на те, що суду надана копія рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26.05.2015 року за вказаним позовом з відмовою про набрання ним законної сили, підстави для відкладення справи відсутні.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши надані письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що з 1944 року в спірному домоволодінні проживала та володіла їм ОСОБА_5, яка є бабою позивача ОСОБА_1 та яка вселилась в дане спірне домоволодіння як дружина ОСОБА_6 ОСОБА_5 володіла 33/100 частинами спірного домоволодіння, як спадкоємець після ОСОБА_6 з 1944 року, та після її смерті 27.09.2005 року (а.с.25) даною частиною домоволодіння як її спадкоємець володіла її донька ОСОБА_7 - яка є матір'ю ОСОБА_1 та яка проживала в даному домоволодінні з 1964 року. Після смерті ОСОБА_7 17.03.2011 року (а.с.27), ОСОБА_1, продовжила володіти 33/100 частинами спірного домоволодіння як спадкоємець після смерті матері ОСОБА_7

Відповідно до будинкової книги реєстрації громадян у будинку по вулиці Гутянська, 12 у м.Харкові, з 1944 року в спірному домоволодінні була зареєстрована ОСОБА_5, з 1964 року була зареєстрована ОСОБА_7 (а.с.7-8)

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 17.11.2014р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо власників домоволодіння за адресою: м.Харків, вул.Гутянська, 12. (а.с.74-75)

Крім того, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 проживала та володіла спірним домоволодінням відкрито та добросовісно, вважаючи, що воно належало її діду ОСОБА_6, після якого його у спадщину отримала її баба ОСОБА_5, а потім її мати ОСОБА_7, та сама позивачка.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, під присягою підтвердили, що в спірному домоволодінні проживала сім'я ОСОБА_5, після її смерті домоволодінням володіла її донька ОСОБА_7 та позивач приблизно з початку 2000 років постійно проживає та зареєстрована за вказаною адресою, добросовісно та відкрито володіє спірним майном. ОСОБА_7 та ОСОБА_1 сумісно за свої кошти робили в домоволодінні капітальний ремонт, необхідні переобладнання.

З наданих позивачем договорів про отримання комунальних послуг вбачається, що з комунальними службами договори підписувала мити ОСОБА_1 - ОСОБА_7 (а.с.32, 33-34, 35), ОСОБА_7 та ОСОБА_1 самостійно сплачували всі комунальні послуги, несли тягар утримання спірного домоволодіння в цілому (а.с.37-40)

Відповідно до положень ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

У відповідності до розяснень постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, Суди при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є ( пункт 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ ( п.11 Постанови).

Можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності ( п.13).

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, (з 01 січня 2004 року), положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_7 відкрито та добросовісно володіла часткою своїх батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до часу своєї смерті, тобто більше сорока років. Позивач продовжила володіння цією часткою з початку 2000 років та на даний час. Тобто сумісне володіння позивача та її спадкодавця складає п'ятдесят один рік.

Згідно рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26.05.2015 року ОСОБА_3 відмовлено в поновленні пропущеного строку для прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_5

У зв'язку з чим, суд вважає доведеним, що на день розгляду справи ніхто, крім позивача, не має майнових прав на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вулиці Гутянська, 12 у м.Харкові, а тому її позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 27, 31, 57-60, 209, 212, 215, 256 ЦПК України, ст.ст. 29, 1221,1223, 1228, 1245, 1267-1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 33/100 житлового будинку №12 по вул.Гутянська в м.Харкові, з відповідною часткою надвірних будівель.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М. Салайчук