У х в а л а

ІМенем УКраїни

29 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Касьяна О.П., Мостової Г.І.,

Наумчука М.І., Остапчука Д.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом Харківської міської ради Харківської області до ОСОБА_3 про внесення змін до договору оренди землі, за касаційною скаргою Щоколової Наталії Олександрівни, яка діє від імені Харківської міської ради Харківської області, на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Харківська міська рада Харківської області звернулася до суду з указаним позовом. Зазначала, що 21 липня 2004 року між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,3160 га за адресою АДРЕСА_1. Рішенням Харківської міської ради від 3 липня 2013 року № 1209/13 затверджено технічку документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 1 січня 2013 року. ОСОБА_3 було надіслано текст додаткової угоди до договору оренди землі з урахуванням зазначених змін та пропозицією сплатити за внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Посилаючись на те, що додаткова угода укладена не була, просила задовольнити позов.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Щоколова Н.О., яка діє від імені Харківської міської ради Харківської області. звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 21 липня 2004 року між Харківською міською радою та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі за адресою: АДРЕСА_1, строком до 1 січня 2028 року, розмір орендної плати становить: на період реконструкції 2004 року - 1140 грн 36 коп.; на період експлуатації 2004 року - 1520 грн 48 коп.; 2005 року - 3253 грн 68 коп.; 2006 року - 4232 грн 92 коп.; з 2007 року - 6139 грн 1 коп. і до закінчення строку дії договору на місяць.

Рішенням Харківської міської ради від 3 липня 2013 року № 1209/13, яке набирає чинності 1 січня 2014 року, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оці <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_778446/ed_2013_07_04/pravo1/T980161.html?pravo=1>нки земель міста Харкова станом на 1 січня 2013 року та визначено базову вартість одного квадратного метра земель у м. Харкові у розмірі 291 грн 18 коп.

Департаментом земельних відносин Харківської міської ради підготовлено проект додаткової угоди до договору оренди землі, який разом з листом - пропозицією від 3 березня 2014 року направлено на адресу відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що а ні договором оренди землі, а ні нормами закону не передбачено зміну орендної плати за землю при зміні грошової оцінки землі.

Однак з такими висновками судів погодитися не можна.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Статтею 13 Закону України «Про оцінку земель» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено випадки обов'язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок, зокрема, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5 - 7 років (ст. 18 Закону України «Про оцінку земель»).

Згідно зі ст. 632 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843705/ed_2011_06_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, установлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 651 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843725/ed_2011_06_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_778446/ed_2011_02_17/pravo1/T980161.html?pravo=1>» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення такої згоди спір вирішується в судовому порядку.

Пунктом 13 договору оренди землі від 21 липня 2004 року передбачено, що розміри орендної плати переглядаються у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону "Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом частин 1, 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності).

Відповідно до положень статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з пунктами 34, 35 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку.

Рішенням Харківської міської ради від 3 липня 2013 року № 1209/13 визначено базову вартість одного квадратного метра земель у м. Харкові у розмірі 291 грн 18 коп.

З огляду на наведене, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки - підставою для перегляду розміру орендної плати.

Вирішуючи спір, суди зазначених положень закону до уваги не взяли, неправильно застосували норми ч. 2 ст. 651 ЦК України, не врахували, що в договорі оренди передбачено можливість збільшення розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, та дійшли передчасного висновку про відсутність підстав для внесення змін до договору оренди в частині визначення розміру грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати.

Вказані порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179, 212 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, в зв'язку з чим оскаржувані судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Щоколової Наталії Олександрівни, яка діє від імені Харківської міської ради Харківської області, задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк
Судді:О.П. Касьян Г.І. Мостова М.І. Наумчук Д.О. Остапчук