Справа № 529/722/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті своєї баби ОСОБА_2 вона, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, що складається з домоволодіння, розташованого по вул. Калініна, 75 в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області, а також земельних ділянок площею 0,39 га обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства та площею 3,3 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області /далі - Диканська селищна рада/, однак через відсутність правовстановлюючих документів на ім'я померлої на вказане домоволодіння та відсутність відомостей про вказану землю у Державному земельному кадастрі позбавлена можливості нтаріально оформити право власності на спадщину, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач подала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність.

Від відповідача - Диканської селищної ради - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа - Приватний нотаріус Диканського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 /далі - приватний нотаріус ОСОБА_3І./ - заперечень проти позову не подав, подав заяву про розгляд справи без його участі.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представника відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 01 червня 2014 року в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_2, що підтверджено свідоцвом про смерть серії І-КЕ № 273713, виданим 02 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області. За життя нині померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 046827, виданого 03 липня 2000 року Диканською селищною радою народних депутатів, належала земельна ділянка площею 0,39 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, розташована на території смт. Диканька Диканської селищної ради. На підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 616097, виданого 02 липня 2003 року Диканською селищною радою народних депутатів, нині померлій ОСОБА_2 також належала земельна ділянка площею 3,3 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Диканської селищної ради. Державні акти були видані у визначеному на той час порядку і зареєстровані у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Належність вказаних земель померлій ОСОБА_2 також підтверджено витягами про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, виданими відділом Держземагенства у Диканському районі Полтавської області 16.02.2015 року.

Відповідно до положень ст. 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами. Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти лише з 01.01.2013 року, тобто після видачі ОСОБА_2 державних актів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказані вище земельні ділянки належали ОСОБА_2 на законних підставах, хоча в подальшому після зміни земельного законодавства і не були внесені до Державного земельного кадастру, а тому є спадковим майном.

Крім цього нині померлій ОСОБА_2 належало домоволодіння, розташоване по вул. Калініна, 75 в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області, яке, згідно технічного паспорта, виготовленого 26.03.2015 року приватним підприємством Полтавське Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", складається з житлового будинку літ. Д-1, літньої кухні - лт. А, а, сараїв - літ. Б, б, Е, погреба вхідного - літ. В, в, вбиральні - літ. Ж, гаражів - літ. З, з1, колодязя питного № 2, огорожі № 3, воріт огорожі № 4 і його власником була нині померла ОСОБА_2 При цьому з технічного паспорта вбачається, що житловий будинок літ. Д-1, сарай літ. - Е, вбиральню - літ. Ж, гараж - літ. з1 нині померла ОСОБА_2 за життя не встигла зареєструвати в Департаменті ДАБІ у Полтавській області, як об'єкт закінченого будівництва, а також оформити свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно, хоча володіла ним на законних підставах.

Згідно довідки Диканської селищної ради нині померла ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала у вказаному домоволодінні до своєї смерті та була його власником.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ст. 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки за життя нині померла ОСОБА_2 правомірно набула право власності на вказане вище домоволодіння, хоча і не оформила його документально, суд приходить до висновку, що це нерухоме майно належало ОСОБА_2 на законних підставах і є спадковим.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1233, 1268, 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Якщо спадкоємець не проживав разом із спадкодавцем на момент смерті останнього, то для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк з моменту її відкриття.

Як вбачається з заповіту серії АВК № 252508, посвідченого 23 травня 2000 року державним нотаріусом Диканської районної нотаріальної контори Полтавської області та зареєстрованого за № 767, на випадок своє смерті ОСОБА_2 все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 - позивачу по справі.

З довідок приватного нотаріуса ОСОБА_3 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви позивача, яка є онукою померлої, про прийняття спадщини 22 серпня 2014 року була заведена спадкова справа. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки через відсутність в даний час реєстрації відповідних даних про них у Державному земельному кадастрі та на спірне домоволодіння - через відсутність правовстановлюючих документів на нього на ім'я померлої.

Враховуючи, що спірні земельні ділянки та домоволодіння є спадковим майном, належали померлій ОСОБА_2 на законних підставах, позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті баби, інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1233-1236, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 125, 78-81 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 3,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області, яка належала померлій 01 червня 2014 року ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 616097, виданого Диканською селищною радою народних депутатів Диканського району Полтавської області 02 липня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 443.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 0,39 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території смт. Диканька Диканського району Полтавської області, яка належала померлій 01 червня 2014 року ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 046827, виданого Диканською селищною радою народних депутатів Диканського району Полтавської області 03 липня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1217.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на домоволодіння, розташоване по вул. Калініна, 75 в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області, яке в цілому складається з житлового будинку літ. Д-1, літньої кухні - лт. А, а сараїв - літ. Б, б, Е, погреба вхудного - літ. В, в, вбиральні - літ. Ж, гаражів - літ. З, з1, колодязя питного № 2, огорожі № 3, воріт огорожі № 4 та належало померлій 01 червня 2014 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: