Номер провадження 22-ц/788/1460/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

13 серпня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Ткачук С. С. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 квітня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 квітня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 борг у розмірі 36500 грн. та 34400 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 квітня 2015 року становить 808755 грн. 52 коп., проценти за користування позикою у розмірі 25366 грн. 97 коп., 20702,01 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 квітня 2015 року становить 486711 грн. 19 коп. та сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 3654 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому доводить, що відповідач грошових коштів від ОСОБА_5 не отримувала, розписку не складала та не підписувала.

Крім того вказує, що в наданих позивачем розписках різні підписи, відсутні прізвища імя по батькові особи, яка склала документ, відсутня дата складання, відсутнє найменування валюти, що не можливо встановити у якій валюті надавалась позика, якщо така була, відсутність назви документу, що не можливо встановити природу документу в рамках Цивільного кодексу України. Вважає, що документи, на яких обґрунтовує свої вимоги позивач не є належними та допустимими доказами.

12 серпня 2015 року представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 звернувся до Апеляційного суду Сумської області з заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову, а саме заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії щодо відчуження належного їй на праві власності нерухомого майна, розпоряджатися належним їй на праві власності нерухомим майном.

Заяву мотивував тим, що ОСОБА_3 намагається ухилитися від виконання боргових зобовязань, заперечує факт отримання нею коштів у позику, факт особисто складання і підпису відповідних розписок, оригінали яких знаходяться в матеріалах справи.

Вказує, що на наявність у нього відомостей, що відповідач ОСОБА_3 планує переїздити на постійне місце проживання в м.Санкт-Петербург. Отже, існує обєктивна вірогідність продажу нею усього належного майна на території України, у звязку з переїздом та намаганням ухилитися від виконання боргових зобовязань.

Зазначені вище обставини обєктивно свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову (заборони ОСОБА_3 вчиняти дії щодо відчуження належного їй на праві власності нерухомого майна та розпоряджатися ним) може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду першої та апеляційної інстанції.

Зазначає, що вжиття зазначених заходів забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, не порушить прав та законних інтересів відповідача чи будь-яких інших осіб, так як не приводить до позбавлення права власності на нерухоме майно відповідача, буде відповідати інтересам як позивача, так і відповідача щодо виконання судового рішення.

Необхідність заборони відповідачу розпоряджатися належним їй на праві власності нерухомим майном викликана обґрунтованим припущенням того, що передавши в іпотеку власне нерухоме майно, відповідач тим самим здійснить дії, за яким першочергове право щодо відчуження такого майна буде належати згідно Закону України «Про іпотеку» іпотекодержателю, що в свою чергу може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду першої та апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши підстави заяви представника ОСОБА_5 ОСОБА_6, колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з вимогами ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати зокрема шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

У відповідності з абз. 2 п. 1, абз. 1, 3 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду).

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалене тільки у відповідності до заявлених вимог. А відтак, конкретний вид забезпечення позову повинен застосовуватися у разі необхідності та бути співмірним із заявленими вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, як убачається з заяви представника ОСОБА_5 ОСОБА_6, існує реальна загроза невиконання ОСОБА_3 боргових зобовязань, а не невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, захід забезпечення позову, обраний представником ОСОБА_5 ОСОБА_6 щодо заборони відповідачу вчиняти дії повязані з відчуженням належного їй на праві власності нерухомого майна є співмірним з позовними вимогами.

В той же час, захід забезпечення позову щодо заборони відповідачу розпоряджатися належним їй нерухомим майном, не може бути задоволений, оскільки він може порушити права відповідача, які не повязані з правами власника на відчуження.

Керуючись ст.ст.151-153, 210, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Заяву представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії МВ 135007, виданий 29 жовтня 2002 року Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 р.Стрілки,36 кв.5, вчиняти дії щодо відчуження належного їй на праві власності нерухомого майна.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: