Справа № 185/3575/14-ц
Провадження № 6/185/203/15
У Х В А Л А

14 серпня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Волошиної К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Павлоградського МРУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_1 про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець відділу ДВС Павлоградського МРУЮ Дніпропетровської області звернувся до суду з поданням, в якому просить оголосити розшук боржника ОСОБА_2, посилаючись на те, що місце проживання боржника невідоме.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходження їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

У відповідності до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Як встановлено у судовому засіданні, заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2014 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ПП фірми "Інна" у рахунок відшкодування майнової шкоди 6145,10 грн. та судові витрати.

В обґрунтування вимог, заявлених у поданні, державний виконавець посилається на ту обставину, що боржник за місцем реєстрації не проживає.

Пунктом 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримання інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

У поданні та доданих до нього документах відсутні відомості про те, що державним виконавцем встановлювалося зареєстроване місце проживання боржника.

Крім того, держаним виконавцем не надано відомостей про те, що боржник викликався до відділу ДВС, або про те, що державним виконавцем вживалися заходи по встановленню наявності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Ухвалою суду від 03.08.2015р. заявника було зобов'язано надати суду копію виконавчого провадження, проте, заявник не надав суду зазначені відомості. Отже, суд позбавлений можливості встановити обставини справи в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Суд вважає, що державним виконавцем не було вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання рішення і державним виконавцем не було достовірно встановлено, що боржник за адресою реєстрації дійсно тривалий час не проживає, що його майно за цією адресою відсутнє.

Керуючись ст. 375 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Павлоградського МРУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_1 про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М. М. Перекопський

Згідно з оригіналом. Суддя М.М. Перекопський