Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою визнати за собою, ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом, право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належала померлому ОСОБА_3, що є предметом позову.

Під час розгляду справи, позивач ОСОБА_1 подала заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до поданої заяви позивач просила суд: «Визнати за собою, ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому ОСОБА_3». (а.с.88)

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3. В межах визначеного законодавством шестимісячного строку, позивач звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна до складу якого входить квартира АДРЕСА_1, як з'ясувалось згодом, крім позивача, до нотаріальної контори звернулась інший спадкоємець першої черги з законом відповідач ОСОБА_2, дружина спадкодавця. Після спливу строку для прийняття спадщини, позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивуючи відмову тим, що спадкоємцями не надано оригінал правоустановлюючого документу на квартиру, яка є предметом спадкування. На даний час позивач позбавлена можливості отримати правовстановлюючий документ на спірну квартиру, який в оригіналі зберігається у відповідача, яка відмовляється надати його нотаріусу, також не виявилось за можливе отримати у компетентних органах дублікат свідоцтва про право власності на спірну квартиру, тому за склавшихся обставин позивач, як спадкоємець першої черги за законом, вимушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому ОСОБА_3, що є предметом позову.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, та пояснень, наданих позивачем в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 та її уповноважений представник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи відповідач та представник повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відповідач не скорилась процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) на позов та надати докази на спростування заявлених позовних вимог.

Представник третьої особи - Десятої Київської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи третя особа повідомлялась належним чином, від третьої особи надійшло письмове клопотання про розгляд справи у відсутність їх уповноваженого представника та ухвалити рішення згідно чинного законодавства. (а.с.74)

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Відділом реєстрації смерті у м.Києві 16 вересня 2013 року (актовий запис №15294). (а.с.6)

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України)

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Як підтверджується матеріалами спадкової справи №946/2013 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, яка заведена Десятою Київською державною нотаріальною конторою, 10 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про намір прийняти спадкове майно, яке залишилося після смерті батька - ОСОБА_3. (а.с.40)

10 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про намір прийняти спадкове майно, яке залишилося після смерті батька - ОСОБА_3. (а.с.40)

23 грудня 2013 року до Десятої Київської державної нотаріальної контори надійшла нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 датована 19 грудня 2013 року про намір прийняти спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка - ОСОБА_3. (а.с.48 зворот)

03 липня 2014 року Десята Київська державна нотаріальна контора листом(вих.№3688/02-14) відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину з законом, у зв'язку з відсутністю оригіналу Свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва 20.11.2002 року на квартиру АДРЕСА_1, та роз'яснено право звернутись до суду з позовом про визнання права власності на вказану квартиру. (а.с.57)

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право.

Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 належала квартира АДРЕСА_1, право власності на цю квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва 20 листопада 2002 року (розпорядження №58-336), ці обставини підтверджуються Інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 11 квітня 2014 року (вих..№КВ-2014 №57215). (а.с.54)

Після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спірну квартиру перейшло в порядку спадкування за законом спадкоємцям першої черги за законом - доньці ОСОБА_1, та дружині ОСОБА_2, які у встановленому порядку заявила про намір прийняти спадкове майно, однак у встановленому порядку не отримали свідоцтво про право власності на спадкове майно, при цьому суд враховує, що в межах даного спору відповідачем ОСОБА_2 не висунуто заперечень щодо поділу спадкового майна, який визначений позивачем з уражанням положень ч.1 ст.1267 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

В той же час обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя набув або володів нерухомим майном, що входить до спадкової маси, неправомірно, або на вказане майно, окрім позивача та відповідача, які є потенційними спадкоємцями, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи судом не встановлено.

Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, суд задовольняючи позов ухвалює рішення визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем першої черги за законом майна спадкодавця ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1258, 1268, 1270, 1297 Цивільного кодексу України, ст. 67 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, ст.ст. 1, 4, 10, 11, 15, 57, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем першої черги за законом майна спадкодавця ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я