АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790//3295/15 Головуючий 1 - інстанції ОСОБА_1
Справа № 2/638/1600/15 Доповідач Зазулинська Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - ОСОБА_2,

- ОСОБА_3,

за участю секретаря - Красношапка К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_4, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Харківській області про припинення дії, яка порушує право,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з указаним позовом , в якому просила припинити дію, що порушує її право на державну реєстрацію права власності на майно, визнаного рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 10.06.2014 року, що набрало законної сили, шляхом припинення дії ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова №2-6964/11 від 11.11.2011 року про забезпечення позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 в частині накладення обтяжень арешту на заборони відчуження на трикімнатну квартиру №271 за адресою: місто Харків, пр-т. ОСОБА_8, б.26, зареєстровану на імя ОСОБА_6; визнати право ОСОБА_5 на реєстрацію права власності на майно визнаного рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 10.06.2014 року, що набрало законної сили, звільнивши вказану квартиру з-під арешту та скасувавши заборону на її відчуження.

21.10.2014 року ОСОБА_4 подала клопотання про зупинення провадження у справі, у запереченнях на позов просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначала, що твердження позивача про відсутність обтяжень та заборон на зазначену квартиру спростовуються ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 11.11.2011 року та постановою Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 09.11.2012 року за виконавчим провадженням №35314155.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 лютого 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено. Припинено дію, що порушує право ОСОБА_5 на реєстрацію права власності на майно, визнаного рішенням Дзержинського районого суду міста Харкова від 10.06.2014 року, що набрало чинності, шляхом припинення дії ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 11.11.2011 року про забезпечення позову ОСОБА_4 в частині накладення обтяжень - арешту та заборони відчуження на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, зареєстровану на ім"я ОСОБА_6

Визнано право ОСОБА_5 на реєстрацію права власності на майно, визнаного рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 10.06.2014 року, що набрало чинності, звільнивши трикімнатну квартиру № 271 за адресою: місто Харків, пр.Л.Свободи, 26, зареєстровану на ім"я ОСОБА_6 з під арешту та скасувавши заборони на її відчуження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зазначає, що суд порушив вимоги ст.201 ЦПК України, а саме п.4 ч.1 цієї статті, за якою суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Вказує, що вона не брала участі у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 і не знала про існування рішення Дзержинського районного суду міста. Харкова від 10.06.2014 року, якою визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю сторін та визнано право власності за ОСОБА_5 на вказану квартиру, тому воно було оскаржене нею в апеляційному порядку 21.10.2014 року, у звязку з вирішенням судом її прав та інтересів за її відсутності. Наразі розгляд справи у суді апеляційної інстанції призначено на 14.04.2015 року.

Рішення суду першої інстанції грунтується на висновках про наявність у ОСОБА_6 іншого майна: автомобіля, частки у статутному фонді товариства тощо, які своєю вартістю певною мірою покривають суму зобовязань перед ОСОБА_4, що дорівнює 216495,89 грн. є припущенням суду та необґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді; пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи скарги і матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням, яке набрало чинності за ОСОБА_5 визнано право власності на квартиру за вищевказаною адресою і обтяження, встановлені ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова №2-6964/11 від 11.11.2011 року про забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6, порушують права позивачки як власника вказаної квартири на розпорядження та володіння своїм майном , унеможливлюють подальше виконання рішення суду та порушують право власності на вказану квартиру позивача.

Судова колегія вважає, що судом при ухваленні рішення не враховані всі факти, що входять до предмету доказування, висновки суду не грунтується на законі, суд дійшов їх при неповному з"ясуванні обставин, які мають значення для справи, неправильному застосуванні норм матеріального права та з порушеннями норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і у відповідності до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення.

По справі встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 11.11.2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення боргу, в порядку забезпечення позову в межах позовних вимог було накладено арешт на рухоме і нерухоме майно та на грошові кошти, що належать ОСОБА_6В та заборонено останньому відчужувати все майно, що належить йому на праві власності і знаходиться у нього або інших- осіб.

Заочним рішенням цього суду від 11.11.2011 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 216 495, 89 грн. боргу і 1820,00 грн. судових витрат.

Вказане рішення звернуто до примусового виконання і постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 09.11.2012 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Доказів виконання рішення матеріали справи не містять.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя та визнання права власності на квартиру припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на майно, яке було придбано у шлюбі: квартиру АДРЕСА_2 та визнано за ОСОБА_5 право власності на цю квартиру.

Доказів того, що ОСОБА_5 зверталась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 11.11.2011 року у справі №2-6964/11 матеріали справи не містять. Разом з тим, звернувшись з окремим позовом вона фактично заявила вимоги про скасування заходів забезпечення позову, вжитих в іншій справі.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2015 року заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 10.06.2015 року скасовано і ухвалене нове про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_5. Здійснено розподіл спільного майна подружжя і визнано право власності за ОСОБА_5 і ОСОБА_6 - за кожним по 1/2 частині квартири АДРЕСА_3. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

При цьому в мотивувальній частині свого рішення судова колегія апеляційного суду вказала, що спірна квартира була придбана за договором купівлі продажу від 29.02.2000 року і зареєстрована на праві власності за ОСОБА_6 під час перебування його у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 і з часу вчинення цього правочину сторони та інші особи його не оспорювали.

28.01.2014 року шлюб між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 розірвано. Визнаючи за ОСОБА_5 право власності на квартиру в цілому суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 сплатила ОСОБА_6 20000,00 дол.США за його частку квартири. При цьому предметом позову ОСОБА_5 був лише поділ квартири, стосовно іншого майна, придбаного у шлюбі. вимог не заявлено, доказів на підтвердження причин неможливості переоформлення квартири відповідачем на позивача не надано. Разом з тим ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 11.11.2011 року останньому було заборонено здійснювати відчуження майна, що належить йому на праві власності і про те, що квартира знаходиться під забороною відчуження достеменно було відомо сторонам.

Отже, рішення, на яке ОСОБА_5 посилалась в обгрунтування заявлених позовних вимог, скасовано. Доказів того, що у неї існують перешкоди у реєстрації права власності на частину квартиру на підставі рішення апеляційного суду чи у вирішенні у встановленому законом порядку питання про звільнення належної їй частини квартири з під арешту, не надано., тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 313, 314, 316, 317, 319 ,324 ЦПК України судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 лютого 2015 року скасувати. У задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя -підпис Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -