Справа № 755/8256/15-ц
"31" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Локоткова І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Вимоги мотивує тим, що його син ОСОБА_5 з 08.06.2012 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.
Спільне життя з ОСОБА_2 у його сина не склалося і в березні 2013 року відповідач заявила, що помилилася, вступаючи до шлюбу, та зібравши свої особисті речі і майно залишила вказану квартиру та з того часу місцеперебування відповідача невідоме.
Його син неодноразово намагався дізнатися фактичне місце проживання ОСОБА_2, проте це не дало результату, тому він подав позов про розірвання шлюбу.
16 лютого 2015 року Дніпровський районний суд м. Києва виніс заочне рішення про розірвання шлюбу між його сином та відповідачем.
Дотепер місцезнаходження ОСОБА_2 невідоме.
ОСОБА_2 зареєстрована у їхній трикімнатній квартирі АДРЕСА_1.
Проте відповідач з 2013 року у квартирі не проживає взагалі, не сплачує кошти за користування жилим приміщенням, комунальні послуги, не несе інших витрат з утримання квартири та не бере участі у спільному побуті, не є членом їхньої сім'ї, тому вважається такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.05.2015 року до участі у справі було залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 25, 26).
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, яка також є третьою особою у справі, підтримала позов та викладені у ньому обставини.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зазначеною позивачем адресою місця проживання, за якою ОСОБА_2 зареєстрована у встановленому законом порядку, про причини неявки відповідач не повідомила, у зв'язку з чим суд, з урахуванням думки представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_5 та представник третьої особи Дніпровського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, треті особи суду подали заяви з проханням розглянути справу без їхньої участі та участі представника Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_4, яка також є третьою особою у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.04.1994 року, виданого Комітетом по оренді та приватизації комунального майна Дарницького району, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності по ? частці кожному позивачу ОСОБА_1, ОСОБА_7 та третім особам у справі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с. 5).
За договором дарування частини квартири від 23.11.2007 року співвласник квартири ОСОБА_7 подарувала свою ? частку власності квратири на користь ОСОБА_3 (а.с.6).
Відповідно до довідки по формі № 3, виданої ЖРЕО № 410 від 15.04.2015 р. № 1256, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та відповідач ОСОБА_2 (а.с. 13).
Відповідач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 08.06.2012 року (а.с. 15). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2015 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 16).
Представник позивача, яка також є третьою особою, в судовому засіданні пояснила, що виселилася відповідач з квартири 24.03.2013 року, забравши на найнятий нею автомобіль всі свої речі, пояснювала, що буде знімати квартиру, з того часу у них жодного разу не з'являлася, будь-якого зв'язку з ОСОБА_2 немає, номер телефону вона змінила, де мешкає не відомо, виселилася добровільно, будь-яких конфліктів з нею не було, дітей у відповідач з ОСОБА_5 не мали.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні підтверджено актами від 04 квітня 2014 року, від 03 липня 2014 року, від 16 жовтня 2014 року та від 29 жовтня 2014 року, що підписані сусідами, посвідчені начальником ЖРЕО № 410, у яких зазначено, що ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_1, її особистих речей в квартирі не має (а.с. 17-20).
Також обставини не проживання відповідача у спірній квартирі підтверджуються показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які пояснили, що вони дуже часто, як сусіди, заходять у квартиру позивача, проживала там ОСОБА_2 десь з рік, як дружина ОСОБА_5, у 2013 році ОСОБА_2 забрала свої речі і виселилася з квартири, грузила речі на таксі, з того часу вона ніколи не приходила, перешкод у проживанні відповідача сім'я ОСОБА_5 ніколи не чинила.
Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідач більше року без поважних причин постійно не проживає у спірній квартирі, її майно там не знаходиться, будь-які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрат по утриманню житла відповідач не несе, у зв'язку з чим позивачу, який є співвласником квартири АДРЕСА_1, відповідач чинить перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням, позивач не може належним чином користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя