АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №667/4943/14-ц Головуючий в І інстанції: Котьо І.В.
Номер провадження №22-ц/791/1836/15 Доповідач: Чиркова К.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року серпня місяця 11 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Стародубця М.П.

при секретарі: Прушинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Первинної профспілкової організації комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 22 травня 2015 року в справі за позовом Первинної профспілкової організації комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року Первинна профспілкова організація комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, посилаючись на те, що відповідач займала посаду голови первинної профспілкової організації КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради та безпідставно отримала належні профспілковій організації грошові кошти у розмірі 160236,76 грн., які в добровільному порядку відмовляється повернути.

З урахування уточнених позовних вимог позивач просила суд у відповідності до вимог ст. 1166 ЦК України стягнути з ОСОБА_2 на користь первинної профспілкової організації майнову шкоду в сумі 160236,76грн.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 22 травня 2015 року в задоволенні позову Первинної профспілкової організації комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовлено за необґрунтованістю.

Судом стягнуто на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 3000 грн. та скасовано заходи забезпечення позову застосовані ухвалою суду від 15 липня 2014 року.

В апеляційній скарзі Первинна профспілкова організація комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Зокрема, зазначається про те, що не проведення ОСОБА_2 у період з 31.01.2012 року по 05.03.2014 року загальних профспілкових зборів, є доказом неналежного виконання нею обов'язків, а ненадання нею первинних документів профспілкової організації за зазначений період унеможливлює з'ясування обставини щодо правомірність витрачених ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 160236,76 грн., надходження яких на рахунок первинної профспілкової організації підтверджено Херсонським обласними управлінням акціонерного товариства «Ощадбанк».

Необґрунтованим є висновок суду щодо ненадання позивачем належних та допустимих доказів безпідставного отримання відповідачкою грошових коштів профспілкової організації, оскільки дослідженими судом обставинами справи та показами свідків підтверджується обставина отримання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 160236,76 грн. без жодної правової підстави.

Неправильним є також висновок суду щодо стягнення на користь відповідача витрат на правову допомогу.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 її доводів не визнала, рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обгрунтованність судового рішення в межах, передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що Первинна профспілкова організація КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради зареєстрована в Єдиному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців 13 квітня 2000 року та керується у свої діяльності статутом Всеукраїнської професійної спілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України.

Відповідачка з січня 2012 року по березень 2014 року на підставі рішення профспілкових зборів первинної профспілкової організації КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» була обрана головою профспілкового комітету та виконувала обов'язки голови на громадських засадах.

Згідно до ст. 18 Статуту виборний профспілковий орган, його голова несуть персональну відповідальність за виконання прийнятих рішень, положень Статуту, постанов вищих за рівнем виборних профспілкових органів.

Повноваження голови виборного органу первинної організації Профспілки визначені в ст. 28 Статуту та передбачено, що голова профспілки розпоряджається коштами первинної профспілкової організації в межах асигнувань, передбачених її бюджетом (кошторисом) і виділених у його розпорядження виборним органом первинної організації, організовує необхідно господарську діяльність у виборному органі та підвідомчих підприємствах. Щорічно звітує на засіданні виборного профспілкового органу про витрачання коштів за затвердженим кошторисом і організовує ведення діловодства первинної організації, формування і збереження архіву.

Зборами первинної профспілкової організації від 05 березня 2014 року були достроково припиненні повноваження голови ОСОБА_2

Згідно довідки виданої Державним ощадним банком України від 25 березня 2014 року за період з 01 січня 2012 року по 28 лютого 2014 року на рахунок первинної профспілкової організації надійшли грошові кошти в розмірі 160236,76 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, посилався на те, що грошові кошти в сумі 160236,76 грн. були отримані відповідачкою, яка не надала належних доказів їх обґрунтованого використання в інтересах членів профспілкової організації, чим завдала майнової шкоди на зазначену суму.

При цьому, доказів документального підтвердження розміру матеріальної шкоди в розмірі 160236,76 грн. позивачем не надано, як до суду першої інстанції, так і в ході розгляду справи в апеляційному порядку.

Заперечуючи проти позову відповідачка зазначала про те, що будучи головою профспілкового комітету не мала повноважень одноособово приймати рішення про використання грошових коштів, жодного разу не отримувала їх у банку, оскільки право отримання грошових коштів та видачі їх на підставі рішень профспілкового комітету мала скарбник організації ОСОБА_3, у якої повинні зберігатися усі банківські документи щодо отриманих та використаних грошових коштів.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільно - процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на позивача покладено обов'язок доказування шкоди, заподіяної майну первинної профспілкової організації та причинного наслідкового зв'язку між шкодою та діями відповідачки, на яку в свою чергу покладається обов'язок доведення відсутності своєї вини.

Враховуючи, що за час судового розгляду справи належних та допустимих доказів, які б свідчили про заподіяння майнової шкоди первинній профспілковій організації, її розмір та причинно - наслідковий зв'язок між заподіяною шкодою та діями ОСОБА_2, позивачем надано не було і такі обставини судом не встановлено, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Обставини, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду щодо цього, апеляційна скарга не містить, тому доводи апеляційної скарги, як такі, що висновки суду не спростовують підлягають відхиленню.

Посилання апелянта відносно того, що не проведення ОСОБА_2 у період з 31.01.2012 року по 05.03.2014 року загальних профспілкових зборів і ненадання нею первинних документів профспілкової організації свідчить про неналежне виконання нею обов'язків голови профспілки та доказом завдання майнової шкоди, у визначеному позивачем розмірі, позбавлені правового обґрунтування, оскільки відповідно до вимог ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а на даний час позивачем не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження розміру майнової шкоди та того факту, що виключно саме діями ОСОБА_2 було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 160236,76 грн.

Такими, що не заслуговують на увагу є доводи апелянта відносно неправомірного стягнення судом на користь відповідача витрат на правову допомогу, оскільки згідно з положеннями ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких належать витрати на правову допомогу.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.48 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статей 79,84,88, 89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункту 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги в конкретній справі (наприклад, складення позовної заяви, надання консультації, переклад документів, копіювання документів).

Із матеріалів справи вбачається, що між відповідачкою та адвокатом Аміновою С.Р. укладено 26.02.2015 року договір про надання правової допомоги (а.с.222-223 т.2).

На а.с. 66 т.3, наявний розрахунок витрат на правову допомогу на загальну суму 3000 грн., здійснений адвокатом Аміновою С. Р. до якого включені, документально підтверджені витрати, які є процесуальними діями в судовому та поза судовому засіданні та пов'язані із ознайомленням із матеріалами справи в суді та участі в судових засіданнях (а.с. 221, 229, т.2, а.с.9, 15-16, 25, 56, т.3).

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування та ухвалення нового рішення з урахуванням предмета та підстав позовну не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 22 травня 2015року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: