Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2015 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Профатило П.І.,

при секретарі Писаренко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Словянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Словянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 05.10.2014 року та якій належала 3/5 часток трикімнатної квартири АДРЕСА_1. Після смерті матері він звернувся з заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва йому відмовлено, оскільки у матері не зберігся документ, який би посвідчував її право власності на 3/5 часто квартири, тому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 3/5 часток трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею 54,1 кв.м, житловою площею 35,8 кв.м., після смерті ОСОБА_3, померлої 05.10.2014 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не зявилися, однак до суду надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача, Словянської міської ради , в судове засідання не зявився, однак суду надано заяву в.о голови Словянської міської ради з проханням розглянути справу без участі представника Словянської міської ради, рішення по справі прийняти у відповідності до чинного законодавства.

Дослідивши надані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла 05 жовтня 2014 року, актовий запис №1497 (а.с. 9)

Як вбачається з матеріалів справи приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу , ОСОБА_5, було заведено спадкову справу за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини після ОСОБА_2, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 за законом після смерті матері ОСОБА_2 на 3/5 частки квартири АДРЕСА_2 було відмовлено, у зв'язку з тим, що до складу спадкового майна померлої входить 3/5 частки майна, яке належало ОСОБА_2, однак не надано оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру (а.с. 11).

Відповідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно у порядку доступу нотаріусів ОСОБА_2 належить 3/5 часток трикімнатної квартири АДРЕСА_3, яке вона отримала на підставі свідоцтва про право на спадщину 2-3023 від 05.08.2009 року (10).

Як вбачається з технічного паспорту КП «Бюро технічної інвентаризації» а також звіту з незалежної оцінки майна, квартира АДРЕСА_2, розташована на першому поверсі двоповерхового будинку складається з трьох кімнат, має загальну площу 54,1 кв.м , житлову площу 35,8 в.м, (а.с.12-29).

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

У відповідності до положень ст.ст.316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст. 319 ЦК України визначає, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із вимогами ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що: власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судовий захист права приватної власності громадян може, зокрема, здійснюватися шляхом розгляду справ за позовами про визнання права власності на майно.

Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права власності на 2/3 частки вищевказаної квартири в порядку спадкування в судовому порядку.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 05.10.2014 року, на 3/5 часток квартири АДРЕСА_2,загальною площею 54,1 кв.м, житловою площею 35,8 кв.м, що розташовані на першому поверсі двоповерхового будинку, які складається з трьох кімнат, але на які позивач не може надати правовстановлюючі документи, інших спадкоємців не має, та іншого шляху, ніж в судовому порядку, поновити та реалізувати свої спадкові права позивач не має можливості, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 3/5 часток квартири АДРЕСА_2, загальною площею 54,1 кв.м, житловою площею 35,8 кв.м, що розташована на першому поверсі двоповерхового будинку, яка складається з трьох кімнат, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 05 жовтня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти дні з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_6