"06" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,
при секретарі Фузік Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „ВіДі-Страхування" до ОСОБА_1 про здійснення компенсації суми франшизи, -
Товариство з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „ВіДі-Страхування" (далі - ТзДВ „СК „ВіДі-Страхування") звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на його користь страхового відшкодування в сумі 1 000,00 грн. в порядку регресу, яке було виплачене страхувальнику за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась за участю ОСОБА_1, що є предметом позовних вимог.
Представник позивача Ігнатієва А.І. в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, однак надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причини неявки суду не надав.
На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 04.03.2013 року о 14 год. 40 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем „Лексус", державний номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вул. Саксаганського - пл. Перемоги в м. Києві, при ввімкненні сигналу світлофору, що дозволяє рух, не надав дорогу автомобілю „Тойота", державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що завершувала рух через перехрестя, результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків.
В наслідок дорожньо-транспортної пригоди, легковий автомобіль „Тойота", державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, отримав механічні пошкодження, а саме: деформація передньої правої частини крила, декоративного ковпака та дверей автомобіля. (а.с. 12)
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) гривень. (а.с. 14)
Відповідно до частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Як убачається з матеріалів справи, за договором комплексного добровільного страхування наземного транспорту № 0113 від 14.12.2012 року цивільно-правову відповідальність наземного транспорту, автомобіля „Тойота", державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, було застраховано Товариством з додатковою відповідальністю відповідальністю „Страхова компанія „ВіДі-Страхування" на строк з 14.12.2012 року по 13.12.2013 року. (а.с. 4-10)
Згідно з Актом огляду транспортного засобу до Договору добровільного страхування наземного транспорту № 0113 від 14.12.2012 року, складеного ТзДВ „СК „ВіДі-Страхування" від 05.03.2013 року, та Рахунку № ВДиС-0008482 від 01.04.2013 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля „Тойота", державний номерний знак НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП, складає 9 596,34 грн. (а.с. 15-20, 22, 24)
На підставі складеного страхового акту № АС-006026 від 12.04.2013 року, за заявою страхувальника від 01.04.2013 року, ТзДВ „СК „ВіДі-Страхування" здійснило виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в сумі 9 596,34 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 9822 від 23.04.2013 року.(а.с. 21, 23, 25).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в Приватним акціонерним товариством „Українська охоронно-страхова компанія" згідно діючого на момент ДТП полісу № АС/1672510, за умовами якого встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну у розмірі 50 000,00 грн., з урахуванням франшизи у розмірі 1 000,00 грн. (а.с. 26, 27)
За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України, що кореспондується зі статтею 27 Закону України „Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.
За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.
Згідно положення статті 9 Закону України „Про страхування", франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 36 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди, що залишилась не відшкодованою, в сумі 1 000,00 грн., яка становить розмір безумовної франшизи, що підлягає стягненню з відповідача в порядку регресу за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується залученими у справі платіжними документами.
З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „ВіДі-Страхування" до ОСОБА_1 про здійснення компенсації суми франшизи, підлягає до задоволення в повному обсязі.
В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок, що підтверджується платіжним дорученням про його оплату.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 9, 27 Закону України „Про страхування", ст.ст. 12, 36 „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 10, 58, 88, 208, 209, 212-215, 223-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „ВіДі-Страхування" до ОСОБА_1 про здійснення компенсації суми франшизи - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „ВіДі-Страхування" кошти в сумі 1 000,00 грн. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., а всього на загальну суму 1 243 (одну тисячу двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.