Ухвала

іменем україни

12 серпня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Карпенко С.О., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати протиправними та скасувати накази Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» (далі - ОКСЛП «Галсільліс») від 12 листопада 2013 року № 47-д у частині п. 2 щодо оголошення догани та попередження головному лісничому Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс» ОСОБА_4 та від 14 листопада 2013 року № 79 у частині п. 4 про відсторонення його від виконання посадових обов'язків; поновити позивача на посаді головного лісничого Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс» із 20 листопада 2013 року; стягнути з ОКСЛП «Галсільліс» на свою користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у сумі 31 239 грн 20 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що його звільнено не уповноваженим органом, оскільки відповідно до статуту Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс» головний лісничий призначається та звільняється з посади засновником - Обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Галсільліс». Також зазначив, що відповідач не мав права відсторонювати його від виконання трудових обов'язків, так як ст. 46 КЗпП України встановлено вичерпний перелік таких випадків, до яких проведення службового розслідування не належить. За таких обставин вважав незаконними вищевказані накази та своє звільнення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 28 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2015 року, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано оскаржувані накази ОКСЛП «Галсільліс» про оголошення догани та попередження, та про відсторонення ОСОБА_4 від виконання посадових обов'язків. Поновлено ОСОБА_4 на посаді головного лісничого Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс» із 20 листопада 2013 року. Стягнуто з ОКСЛП «Галсільліс» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у сумі 31 239 грн 20 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи указаний позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Зокрема, суд обґрунтовано виходив із того, що оскаржувані накази стосуються одного правопорушення, яке вчинено позивачем; всупереч вимогам чинного трудового законодавства відповідач першим наказом констатував факт правопорушення, а наступним - вчинив дії стосовно його виявлення шляхом проведення службового розслідування, що свідчить про те, що винесена догана стосовно позивача ґрунтується на припущеннях, оскільки встановлення причин незаконних дій позивача досліджувалося пізніше. Крім того, правильним є висновок суду, що відсторонення позивача від роботи відбулося з порушенням вимог ст. 46 КЗпП України. За таких обставин суд дійшов правильного висновку про незаконність звільнення позивача з роботи.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи недопустимо.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

С.О. Карпенко

Т.О. Писана