Справа № 529/695/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на, те що після смерті чоловіка ОСОБА_2 вона, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 2,6 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області / далі - Великобудищанська сільська рада/, однак через втрату документа на право приватної власності на землю позбавлена можливості нотаріально оформити право власності на спадщину, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

В судове засідання позивач не з'явилася, суду подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Відповідач - Великобудищанська сільська рада - суду надав лист про розгляд справи у відсутність його представника та визнання позовних вимог.

Третя особа - Диканська державна нотаріальна контора Полтавської області /далі - Диканська держнотконтора/ - заперечень проти позову не подала, подала клопотання про розгляд справи у відсутність її представника.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача та представників відповідача і третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст.174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Великі Будища Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 01 червня 1999 року Великобудищанською сільською радою. За життя нині померлій ОСОБА_3 на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого 26.02.1999 року на підставі рішення Віликобудищанської сільської ради, належала земельна ділянка площею 4,4 умовних кадастрових гектари, яка після складання схеми поділу земель фактично становить 2,6 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогоподарського виробництва, розташована на території Великобудищанської сільської ради. Належність вказаної земельної ділянки нині померлій ОСОБА_3 підтверджено довідкою про нормативну грощову оцінку, виданою 25.05.2015 року відділом Держземагенства у Диканському районі.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоєцем її майна був її син ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджкно свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим Диканською селищною радою Диканського району Полтавської області 03 вересня 2002 року.

Зва життя нині померлий ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину, яка складалась з вище вказаної земельної ділянки, шляхом постійного проживання з померлою, що підтверджено актом від 21.07.2015 року, посвідченим секретарем Великобудищанської сільської ради. Однак нині померлий ОСОБА_3 за життя не встиг отримати свідоцтво про спадщину за законом та зареєструвати належним чином право власності на вище вказану спірну земельну ділянку, хоча володів нею як спадкоємець.

Відповідно до ст. 527, ч. 1 ст. 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, у тому числі усиновлені, дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а також якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказана вище земельна ділянки належала ОСОБА_2 на законних підставах, хоча за життя він і не встиг одержати на своє ім'я відповідний державний акт, і є спадковим майном.

Згідно ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268, 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно довідки Диканської держнотконтори після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 року була заведена спадкова справа підставі заяви позивача, яка є дружиною померлого, про прийняття спадщини. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку через відсутність в даний час оригінала правовстановлюючого документа на неї.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка є спадковим майном, належала померлій ОСОБА_3 на законних підставах, нині померлий син позивача ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті матері, хоча і не встиг оформити на своє ім'я необхідні документи, позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316-318, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. 527, ч. 1 ст. 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 4,4 умовних кадасрових гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фактична площа якої після складання схеми поділу складає 2,6 га, що розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області та належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, якій належада на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого 26 лютого 1999 року на підставі рішення Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: