АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Провадження№22-ц/790/4757/15 1-ї інстанції: Шмадченко С.І. Категорія: визнання договору недійсним Доповідач: Трішкова І.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2012 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Трішкової І.Ю.,

суддів: - Пилипчук Н.П., Піддубного Р.М.,

при секретарі - Доля О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ "Укрсоцбанк" на рішення Київського районного суду м.Харкова від 06 травня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Відділу примусового виконання рішень головного управління юстиції в Харківській області управління державної виконавчої служби, Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича про визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати недійсним договір дарування від 27.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Остапенко Є.М. за р.№120; застосувати наслідки недійсності договору дарування 4-х кімнатної квартири, загальною площею 88,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати приватного нотаріуса Остапенко Є.М. скасувати державну реєстрацію договору дарування квартири та провести державну реєстрацію права власності квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_4; зобов'язати відділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Харківській області управління державної виконавчої служби накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 в межах суми стягнення 10605025,5 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала, пояснила, що на час укладення договору дарування квартири в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна були відсутні будь-які відомості щодо заборони відчуження квартири. Спірна квартира ніколи не була предметом іпотеки або іншої застави. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2012 р. на задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» було звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення, які розташовані в АДРЕСА_2. Крім того, згідно акту опису та арешту майна від 17.12.2012 р. накладено арешт на належні відповідачу транспортні засоби. При цьому вартість майна повністю покриває заборгованість.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 06 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка і згідно встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.10,11,60,212,215 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що на виконання рішення Дніпровського районного суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Укрсоцбанк» у сумі 9615431,86 грн. та 25500 грн. 28.03.2012 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Пікулою В.Ю. було відкрито виконавче провадження.

Постановою Харківського апеляційного Господарського суду від 09.10.2012 р. на задоволення вимог ПАТ "Укрсоцібанку" звернув стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежитлові приміщення.

Згідно акту опису та арешту майна від 17.12.2012 р. державним виконавцем описано та накладено арешт на автомобілі: марки ГАЗ-33021,; марки ГАЗ-33021; марки «Тайота Ланг Крузер»; марки «Мерседес Бенц» ; марки ВАЗ-21043, , які на праві власності належать ОСОБА_4.

Судом долучена ксерокопія виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_4

05.07.2012 року державним виконавцем винесена постанова про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_4

Копія постанови про накладання арешту на спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 направлена КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації".

З відповіді вище вказаної організації вбачається, що КП "БТІ" роз'яснило державному виконавцю, що у зв'язку з тим, що БТІ не має доступу до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, державному виконавцю необхідно звернутись з постановою про накладення арешту до спеціалізованого органу - Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції.

В Постанові про результати перевірки законності виконавчого провадження від 08.05.2014 року начальник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби зазначив, що вперше інформаційна довідка про відсутність відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судовою колегією за клопотанням представника відповідача наданий запит до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Наданою Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджено, що на час укладання договору дарування спірної квартири не було заборони на відчуження квартири у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Згідно ч.ч.1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як на підставу недійсності спірного правочину позивач посилається на порушення його прав стягувача на реальне виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав жодних доказів підтвердження своїх позовних вимог, тому суд першої інстанції обгрунтованно ухвалив рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Підстав для скасування чи зміни рішення не має.

Керуючись ст..ст. 303,307,308, 314,319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий:

Судді: