Провадження № 2/127/4019/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06.08.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичук М.М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1, зі зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_4 на праві приватної власності є власником квартири № 23, по вул. Ленських Подій, 50 в м. Вінниця. В даній квартирі зареєстровані її донька ОСОБА_5, онук ОСОБА_6 та колишній зять ОСОБА_2, який являється відповідачем по справі.

Донька позивача ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_2. Рішенням суду від 21.11.2014 року шлюб між ними було розірвано. З квітня 2014 року відповідач не проживав за адресою реєстрації, що підтверджують сусіди.

Оскільки ОСОБА_2 у квартирі не проживає більше року, не оплачує комунальні послуги та не несе витрати по утриманню житла, він є таким, що втратив право користування ним.

Тому позивач змушена звернутись з даним позовом до суду та просить суд усунути перешкоди в користуванні житловим приміщення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування даним будинком зі зняттям його з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою.

Позивач згідно заяви підтримала позов в повному обсязі та просила суд провести заочний розгляд справи у її відсутність.

Відповідач до судового засідання не зявився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належно. В звязку з цим, суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін, а також враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про право власності, виданий виконкомом Вінницької міської ради 10.02.2011, серії САЕ № 142056, ОСОБА_1 на праві приватної власності має у володінні квартиру АДРЕСА_2. (а.с. 7)

Згідно витягу про державну реєстрацію прав власності право власності на квартиру АДРЕСА_2, належить ОСОБА_1. (а.с. 8)

Відповідно до довідки ТОВ «ЖЕО» за вих. № 3276 від 26.05.2015, в квартирі АДРЕСА_2, зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2014, шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_7 та ОСОБА_2, зареєстрований 09 вересня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис за № 2173 розірвано. (а.с. 11)

Відповідно до актів № 934 від 18.11.2014 та № 1465 від 20.05.2015, комісії ТОВ «ЖЕО», встановлено, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2, не проживає з квітня 2014 року. (а.с. 5, 6)

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. ст. 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 405 ЦК України, передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження майном.

Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що ОСОБА_2 відсутній без поважних причин, понад один рік, за адресою реєстрації, що в свою чергу позбавляє його права користування даним житловим приміщенням та призводить до порушення права позивача на вільне розпорядження своїм правом (майном), тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 16, 29, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 29, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 57-60, 209, 212-215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення, а відповідач може звернутись з письмовою заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя