Провадження: 2/484/1204/15
Справа: 484/2734/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Закревського В.І. про секретарі Ярославській С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на квартиру та встановлення факту проживання однією сімєю як чоловік і дружина,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 30 грудня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_2, в день його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з ? частки квартири № 50, що знаходиться по вул. Гвардійська, будинок 1, корпус 4 в м. Первомайськ, Миколаївської області. Після смерті чоловіка вона подала заяву про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено. Нотаріусом їй було розяснено, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для її вчинення. Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. Тобто, нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири, оскільки в неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на неї. Крім того, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, через те, позивачка не перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі.

У звязку з зазначеними обставинами, нотаріус розяснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

В судовому засіданні позивачка представник позивачки ОСОБА_3 позов підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 про о смерть серії І-ФП № 209209, виданого відділом ДРАЦС по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис про смерть № 03, вбачається, що ОСОБА_2 помер 30 грдня 2014 року.

В день його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з ? частки квартири № 50, що знаходиться по вул. Гвардійська, будинок 1, корпус 4 в м. Первомайськ, Миколаївської області, яка належить померлому на підставі ОСОБА_4 про право власності від 10.12.1993 року зареєстрованого в Первомайському МБТІ за номером 12768. 1/ 2 вказаної квартири належить позивачці.

Позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті свого чоловіка, що прийняла спадщину. Іхній син ОСОБА_5, відмовився від прийняття спадщини на її користь. Позивачка не має можливості успадкувати майно, що належало померлому, так як факт їхнього спільного проживання зі спадкодавцем не менше як пять років до часу відкриття спадщини повинен бути встановлений судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, згідно якої сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Крім того, встановлено, що 23 лютого 1963 року позивачка і ОСОБА_2 уклали шлюб. Від даного шлюбу у нас них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 На початку 1990 року позивачка і ОСОБА_2 вселилися в квартиру № 50 вул. Гвардійців, буд. 1, корп. 4 в місті Первомайськ, Миколаївської області. 30 вересня 1993 року позивачка і ОСОБА_2 офіційно розлучилися, але з вересня 2004 року знову почали проживати разом однією сімєю, але шлюб більше не реєстрували. ОСОБА_2 знову зареєстрував своє постійне проживання за адресою квартири 15.09.2004 року та з того часу і до моменту смерті вони проживали з ним разом, вели спільно господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обовязки.

Таким чином позивачка та ОСОБА_2 до дня його смерті проживали разом як подружжя, а встановлення цього факту надасть позивачці можливість у встановленому законом порядку оформити спадщину.

Відповідно до п.3 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В силу ст. 1264 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємецею четвертої черги після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що викладені в позові обставини, щодо встановлення в даній справі факту, що має юридичне значення знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому вимоги ОСОБА_1 відносно встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 234, 235, 256-259 ЦПК України. Тобто, слід встановити факт того, що ОСОБА_2, який помер 30.12.2014 року в м. Первомайську Миколаївської області і ОСОБА_1 проживали однією сімєю якчоловік і жінка.

Крім того, позовні вимоги ОСОБА_6 щодо визнання за нею право власності на спадкове майно законна, обґрунтована та підлягає задоволенню в силу ст.ст. 1216, 1218, 1264, 1267 ЦК України. Слід визнати за позивачкою право власності на квартиру № 50, що знаходиться по вул. Гвардійців, буд. 1, корп. 4 в місті Первомайськ, Миколаївської області, після смерті ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 215, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

1.Встановити факт проживання однією сімєю як дружина та чоловік ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, померлого 30.12.2014 р. в м. Первомайськ Миколаївської області з 15.09.2004 р. по 30.12.2014 року.

2.Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на квартиру № 50, що знаходиться по вул. Гвардійців, буд. 1, корп. 4 в місті Первомайськ, Миколаївської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я: