У Х В А Л А

22 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 червня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Донецької області від 22 липня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Ілліч-Сталь», Фонду державного майна України, треті особи: публічне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», Президент України, відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції, про визнання незаконною, недійсною приватизації товариства,

в с т а н о в и в:

До Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1, яка не відповідає вимогам ст.ст. 357, 358 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України у заяві про перегляд судових рішень зазначається обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених ст. 355 цього Кодексу.

У заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_1 зазначає, що судове рішення, яке він просить Верховний Суд України переглянути, підлягає скасуванню, у тому числі, з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, при цьому не зазначив які саме норми матеріального права неоднаково застосовано судом касаційної інстанції та у чому полягає їх неоднакове застосування.

Також ОСОБА_1 посилається на невідповідність судового рішення, яке він просить переглянути, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, при цьому посилається на постанову Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» та постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку».

Зазначені постанови не є постановами Верховного Суду України, прийнятими у порядку визначеному главою 3 розділу V ЦПК України, а тому на них не може здійснюватися посилання на підтвердження підстави, встановленої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Заявнику слід надати копію постанови Верховного Суду України, прийняту у порядку визначеному главою 3 розділу V ЦПК України, та зазначити в чому полягає невідповідність судового рішення, яке він просить переглянути, висновку щодо застосування норм матеріального права, висловленому Верховним Судом України у цій постанові.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 358 ЦПК України до заяви додаються копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву.

Копії судових рішень повинні бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду.

Проте заявником додано копії судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій, які належним чином не оформлені та не засвідчені відбитком гербової печатки суду.

Заявнику слід надати належним чином завірені копії судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Крім того, до заяви про перегляд судових рішень не додано документ про сплату судового збору.

За змістом підп. 8 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року

№ 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) із змінами, внесеними згідно із Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон № 484-VІІІ), за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України ставка судового збору складає 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030002 р/о № 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030002, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення "Призначення платежу" зазначається "судовий збір (Верховний Суд України, 060) " символ звітності 207.

Документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору подається в оригіналі.

Положеннями ст. 9 Закону № 3674-VI, із змінами внесеними згідно із Законом № 484-VІІІ, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Заявнику слід подати документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору з відміткою про його зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України або документ, який підтверджує, що заявник звільняється від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам цього Кодексу. У разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст.ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст.ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заяву про перегляд судових рішень на підставі вимог

ст. 359 ЦПК України вважаю за необхідне залишити без руху і надати термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Надати ОСОБА_1 строк до 21 січня 2016 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк