Справа № 161/7858/15-ц
Провадження № 6/161/170/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

з участю: представника заявника ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку подання Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про зміну способу виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в :

Перший відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції звернувся в суд із поданням про зміну порядку і способу виконання рішення суду від 23.07.2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про захист прав власника земельної ділянки.

Подання мотивує тим, що на примусовому виконанні в першому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 42784368 про зобовязання ОСОБА_3 за власний рахунок звільнити належну ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0637 га за адресою: м. Луцьк, вул. Безіменна, 4, шляхом знесення частини самовільно збудованого паркану.

03.04.2014 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та направлено сторонам до відома та виконання. 29.04.2014 року здійснено виїзд за вказаною адресою та встановлено, що рішення суду боржником не виконано, про що складено відповідний акт державного службовця. У визначені строки боржник рішення суду не виконала, у звязку з чим 30.04.2014 року було винесено постанову про накладення на ОСОБА_3 штрафу у розмірі 170 грн.

25.06.2014 року повторним виїздом на місце державним виконавцем було встановлено, що рішення суду не виконано, про що складений акт, яким також зобовязано боржника виконати рішення суду в строк до 20.08.2014 року.

28.08.2014 року за місцем виконання рішення суду було встановлено, що земельна ділянка боржником не звільнена, про що знову було складено акт. У звязку з викладеним державним виконавцем було знову винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 340 грн.

Відповідно до ст. 11, ч. 3 ст. 75, ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» 03.10.2014 року старшим державним виконавцем було надіслано подання до Луцького МВ УМВС України у Волинській області про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України (невиконання рішення суду).

25.02.2015 року слідчим СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0002695 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі наведеного, заявник просив змінити спосіб виконання рішення суду, а саме: встановити спосіб виконання рішення суду про зобовязання ОСОБА_3 за власний рахунок звільнити належну ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0637 га за адресою: м. Луцьк, вул. Безіменна, 4, шляхом знесення частини самовільно збудованого паркану без участі боржника.

В судовому засіданні представник заявника та позивач подання підтримали, просили його задовольнити.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, проте нею подано заперечення на подання, в якому просила відмовити в задоволенні подання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Підставою для виконання рішення суду є наявність обставин, що утруднюють виконання рішення суду та винятковість такого випадку.

Під час розгляду подання судом встановлено, що на примусовому виконанні в першому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 42784368 про зобовязання ОСОБА_3 за власний рахунок звільнити належну ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0637 га за адресою: м. Луцьк, вул. Безіменна, 4, шляхом знесення частини самовільно збудованого паркану.

03.04.2014 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та направлено сторонам до відома та виконання. 29.04.2014 року здійснено виїзд за вказаною адресою та встановлено, що рішення суду боржником не виконано, про що складено відповідний акт державного службовця. У визначені строки боржник рішення суду не виконала, у звязку з чим 30.04.2014 року було винесено постанову про накладення на ОСОБА_3 штрафу у розмірі 170 грн.

25.06.2014 року повторним виїздом на місце державним виконавцем було встановлено, що рішення суду не виконано, про що складений акт, яким також зобовязано боржника виконати рішення суду в строк до 20.08.2014 року.

28.08.2014 року за місцем виконання рішення суду було встановлено, що земельна ділянка боржником не звільнена, про що знову було складено акт. У звязку з викладеним державним виконавцем було знову винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 340 грн.

Відповідно до ст. 11, ч. 3 ст. 75, ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» 03.10.2014 року старшим державним виконавцем було надіслано подання до Луцького МВ УМВС України у Волинській області про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України (невиконання рішення суду).

В якості підстав, що утруднює виконання рішення заявник зазначає наступні обставини: боржник рішення суду не виконує, виконавчі документи не виконано, крім того з пояснення боржника вбачається, що вона фізично не може, оскільки є інсулінозалежною у звязку із захворюванням на цукровий діабет та її сімя перебуває у тяжкому фінансовому становищі через її хворобу та хворобу сина-інваліда.

Проте, зазначені обставини не є тими обставинами, що утруднюють виконання рішення суду та не є винятковими по своїй суті.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлений главою 7 Закону України «Про виконавче провадження».

Як передбачено ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобовязує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Також слід мати на увазі, що відповідно до пункту її статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню в разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), яким видано виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону. Вказана правова позиція відображена в п.13 ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі»)

З огляду на те, що державним виконавцем було вчинено всі необхідні дії щодо виконання вказаного рішення суду, але без участі ОСОБА_6, як боржника, яку рішенням суду зобовязано звільнити земельну ділянку шляхом знесення паркану, цього зробити неможливо, тому відповідно до пункту її статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню.

Таким чином, в даному випадку суд не вбачає таких обставин, які б утруднювали виконання постанови суду та вважає, що вказана вище обставина, не є перешкодою для виконання рішення суду і дана обставина не може бути причиною невиконання зобовязань чи зміни способу та порядку виконання судового рішення.

При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту. Однак, як слідує із поданої заяви, заявник фактично просить змінити не порядок і спосіб виконання рішення, а сам його зміст.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені заявником вимоги до задоволення не підлягають, оскільки вони стосуються вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Приймаючи до уваги наведене, суд не вбачає підстав для зміни порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 373, 293 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про зміну способу виконання рішення суду, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук