30.07.2015 Справа № 756/8264/14-ц
унікальний № 756/8294/14
провадження№2/756/191/15
У Х В А Л А

30 липня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - Белоконної І.В.

при секретарі - Клімковської Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус КМНО Борісова С.О. про визнання заповіту недійсним та договору міни недійсним,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться зазначена цивільна справа.

Позивач через свого представника ОСОБА_5 зазначив у позовній заяві, що померла ОСОБА_6 є матір'ю позивача ОСОБА_1. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на її майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

Зазначивши, що за своє життя останні 10- 15 років ОСОБА_6 тяжко хворіла та майже весь час проводила у лікарнях, а останні 2-3 роки свого життя вона поводила себе не зовсім адекватно, у неї з'явились провали в пам'яті, вона могла вчинювати не ті дії які планувала вчинити. Представник позивача та позивач вважають, що ОСОБА_7 на день складання заповіту (19.02.2000р) не могла в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними з урахуванням її здоров'я. На думку позивача підписаний нею заповіт не відповідав її справжній внутрішній волі.

Свідок ОСОБА_8, є сином позивача, який був допитаний судом за клопотанням представника позивача повідомив суду, що померла ОСОБА_6 є його рідною бабусею, з якою він проживав з 1991 року по 2012 рік, зазначив що він особисто доглядав бабусю, контролював її фізичний стан. У 1999 році ОСОБА_6 стався інфаркт, пізніше ще вона перенесла два інсульту. Стан здоров'я її був незадовільний: після інфаркту взимку 2000 року постійно знаходилась у квартирі, на вулицю не виходила, лишала свідомість, погіршилась пам'ять, рухи були сковані. За життя ліки весь час приймала за призначенням лікарів, які їй покупав особисто та її донька ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_9, яка є дружиною позивача та свідок ОСОБА_10, яка є матерю дружини позивача, повідомили суду, про те, що з померлою ОСОБА_6 у них були добрі стосунки, проживали вони окремо, але часто відвідували її. Весною 1999 році ОСОБА_6 перебувала у лікарні з діагнозом інсульт чи інфаркт, після чого стан здоров'я останньої постійно погіршувався, а саме: сонливість, в'ялість, постійно лежала, приймала ліки. Піклувались за ОСОБА_6 позивач - ОСОБА_1 та онук - ОСОБА_8, який постійно проживав з бабусею з 2007 по 2012 рік.

Свідки які були допитані судом за клопотанням представника позивача ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 повідомили суду, що померла ОСОБА_6 хворіла, приймала ліки, піклувались за останньою більш всього позивач ОСОБА_1 та його син - ОСОБА_14

Відповідач по справі ОСОБА_2, яка була допитана судом в якості свідка, суду повідомила, що її мати ОСОБА_6 весною 1998 р перебувала у стаціонарному лікуванні в «Інституті кардіології ім.. М.Д. Стражеска» з діагнозом інфаркт, у 2009 році знов знаходилась на стаціонарному лікуванні з діагнозом яким точно не пам'ятає, пов'язаний з хворобою серця. Але не зважаючи на хвороби ОСОБА_7 завжди була у нормальному психологічному та фізичному стані, сама могла організовувати свій побут. Причиною смерті ОСОБА_6 зазначено - інсульт. Зазначив, що з 20.09.1999р. вона не проживала разом зі своє матерю ОСОБА_6, але завжди приймала участь у житті останньої. 19.02.2000 р., при складанні заповіту була особисто присутня з ОСОБА_6 у нотаріальної конторі до якої разом поїхали на таксі.

Свідок ОСОБА_16, яка була сусідкою померлої, знала її з 1981 р, суду повідомила, що зустрічала ОСОБА_6 1999-2000 роках, не знала про її хвороби, психологічний стан її був нормальний.

ОСОБА_17, яка була колегою по роботі відповідача ОСОБА_2 та знала особисто ОСОБА_6 з 1988 р., спілкувалась з нею. Їй відомо про те що, у ОСОБА_6 у 1999 році була хвороба серця, але психологічний стан останньої не змінився, вона залишалась адекватною. Зазначив, про те що, ОСОБА_2 особисто повідомила як то при бесіді, про те що ОСОБА_6 склала заповіт.

Представником позивача у судовому засіданні було заявлено клопотання про призначення судом посмертної судово-психіатричної експертизи, оскільки на думку позивача померла ОСОБА_6. під час складення заповіту перебувала у такому стані, коли не могла розуміти значення своїх дій або керувати ними. Для з'ясування зазначених обставин, що мають значення для справи просив клопотання задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, оскільки вважає, що хвороби які були діагнастовані у ОСОБА_6 не могли впливати на розлад її психічного стану.

Відповідно ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заслухавши думку сторін, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, та вбачає за доцільне призначити посмертну судову психіатричну експертизу, оскільки потрібно з'ясувати обставини справи, які потребують спеціальних знань.

На підставі ст. 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 57, 143, 144, 168, 202 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Призначити по даній справі посмертну судово-психіатричну експертизу на вирішення якої поставити питання:

- Чи страждала ОСОБА_6 будь яким психічним розладом на момент складання заповіту від 19.02.2000 р?

- Чи могли вплинути на психічний стан та свідомість ОСОБА_7 при укладанні 19.02.2000 року заповіту, хвороби, якими вона хворіла та /або лікарські препарати, які вона приймала за життя, відповідно до наданої медичної документації та встановлених діагнозів?

- якщо так, чи могла ОСОБА_6 розуміти значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними під час складення нею заповіту 19 лютого 2000 року?

Проведення експертизи доручити Київському міському центру судово-психіатричної експертизи м.Київ вул.Фрунзе,103.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384,385 КК України за відмову дати та за дачу свідомо неправильного висновку.

Судові витрати, у зв'язку з оплатою проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 (АДРЕСА_2).

В розпорядження експертів направити матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус КМНО Борісова С.О. про визнання заповіту недійсним та договору міни недійсним

Суддя: І.В. Белоконна