АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Доповідач - Заришняк Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є.,Андрієнко А.М.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в Апеляційному суді міста Києва цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 червня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 3898395,37 грн.

Свої позовні вимоги Товариство мотивувало тим, що на підставі кредитного договору від 30 вересня 2008 року № 2615/0908/71-085 ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 170000 доларів США. За умовами вказаного договору позичальник зобов'язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним з кінцевим строком повернення до 30.09.2038 року під 12,5% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 30 вересня 2008 року з відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки № 2615/0908/71-085-Р-85, відповідно до умов якого остання зобов'язувалась солідарно з позичальником відповідати за виконання усіх зобов'язань за кредитним договором.

На підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 р. правонаступник АКБ «ТАС- Комерцбанк» - ПАТ «Сведбанк» відступило факторинговій компанії «Вектор Плюс» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі і по договору, укладеному з ОСОБА_1

В свою чергу Факторингова компанія «Вектор Плюс» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 р. відступила права вимоги заборгованості по вказаному кредитному договору ТОВ "Кредитні ініціативи".

Таким чином, ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло статусу нового кредитора за укладеним з ОСОБА_1 кредитним договором. Позивач вказував, що позичальник ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим йому було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, проте вона виконана не була. Станом на 16 вересня 2014 р. ОСОБА_1 має прострочену заборгованість по тілу кредиту в сумі 159651 доларів США, що еквівалентно 2073574,33 грн., по відсотках в сумі 98704,98 доларів США, що еквівалентно 1281997,06 грн., та по пені в сумі 118005,32 доларів США, що еквівалентно 1532673,16 грн., тому позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість в розмірі 3 898 895,37 гривень 37 копійок, а саме: за кредитом - 2 073 574,33 грн.; за відсотками - 1 281 997,06 грн.; пеня за останній рік - 543 323,98 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. В іншій частині рішення залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2, яка є також і представником ОСОБА_1, та представник відповідачки ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, відсотками та пенею за останній рік, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, у встановлений договором строк суми кредиту, процентів та штрафних санкцій сплачені не були.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи і це було встановлено судом, 30 вересня 2008 р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2615/0908/71-085, на підставі якого Банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 170000 доларів США з кінцевим строком повернення до 30.09.2038 р. під 12,5 %, а позичальник зобов'язався у строк та на умовах, визначених договором повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умов кредитного договору, Банк перерахував кошти в національній валюті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажспецстрой» в оплату за договором купівлі - продажу ОСОБА_1 квартири.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 30 вересня 2008 р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 2615/0908/71-085-Р-85, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався солідарно з Позичальником відповідати перед Банком за виконання усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору (а.с. 12).

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, ВАТ «Сведбанк» та відповідач ОСОБА_1 уклали іпотечний договір №2615/0908/71-085-2-85 від 30.09.2008 року, відповідно до умов якого, останній передав банку в іпотеку трикімнатну квартиру, загальною площею 97,50 кв.м., під номером 133, яка знаходиться в м. Києві, про проспекту Петра Григоренка, будинок 18-а.

Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договоромбанкабо інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

На підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 р. ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ "Вектор Плюс" право вимоги за рядом кредитних договорів, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 (а.с. 29-30).

Згідно з договором факторингу від 28 листопада 2012 р. № 15 ТОВ "Вектор Плюс" відступив право вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1, новому кредитору ТОВ "Кредитні ініціативи" (а.с. 36-44), відповідно до Реєстру заборгованостей боржників за договором про надання факторингу №15 від 28 листопада 2012 року (а.с. 46-47).

На підставі вищевказаних договорів у відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло прав кредитора у зобов'язанні, що виникло згідно кредитного договору, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1.

Позичальник зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, як він так і поручитель на претензії не реагували, внаслідок чого утворилась за розрахунком позивача заборгованість, яка станом на 16 вересня 2014 року складає 3 898 895,37 грн.

Колегія суддів вважає, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №2615/0908/71-085/Z-85 від 30.09.2008 року на трьохкімнатну квартиру №133, в будинку №18-а, про проспекту Петра Григоренка в м. Києві. За рахунок коштів, отриманих від реалізації цього предмету іпотеки, задоволені вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором № 2615/0908/71-085 від 30 вересня 2008 року в сумі заборгованості ОСОБА_1 159651 доларів США, що по курсу НБУ становить 1276090,44 грн.; 559472,83 грн. заборгованість по відсотках, 460977,57 пеня, а всього 2 296 540 грн.84 коп. станом на 01.03.2013 року.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20 березня 2014 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2013 року скасовано в частині розміру пені та ухвалено в цій частині нове рішення, яким за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного вище предмету іпотеки, задоволено вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором № 2615/0908/71-085 від 30 вересня 2008 року в сумі заборгованості ОСОБА_1: 1276090 грн. 44 коп. - кредитна заборгованість; 559472 грн. 83 коп. заборгованість по відсотках; 267088 грн. 81 коп. пені, а всього 2 102 652 грн.08 коп.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції по даній справі допустив подвійне стягнення, стягнувши з ОСОБА_1 таку ж заборгованість по тілу кредиту в сумі 159 651 доларів США, що еквівалентно 2 0735 574,33 грн., а також заборгованість по відсотках за період з 30.09.2008 року по 16.09.2014 року, в тому числі і за період з 30.09.2008 року по 01.03.2013 р., яка вже стягнута рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.11.2013 року.

У абзаці 1,2, п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 30 березня 2012 року №5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст. 599-601,604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статтей 526,599 ЦК України.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що мало місце дострокове стягнення рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2013 року всієї заборгованості за кредитом, а, відтак, строк договору закінчився й стягнення з боржника відсотків за користування кредитом та пені після рішення суду, яким достроково вже стягнуто весь кредит, поза строком дії кредитного договору законом не передбачено.

Між сторонами існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини.

Як видно з матеріалів справи та пояснень сторін, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2013 року не виконано з в'язку з прийняттям Закону України «Про мараторій».

Відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Оскільки вказані обставини свідчать про неправильне застосування судом норм матеріального права, які є обов'язковою підставою для скасування судового рішення, колегія суддів вважає необхідним вийти за межі доводів апеляційної скарги відповідача.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає скасуванню з постановленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову.

Позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про стягнення сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України.

Рішення суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення заборгованості солідарно з ОСОБА_2 не оскаржено й обов'язкових підстав для скасування рішення в цій частині не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 червня 2015 року в частині задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: