Головуючий суду 1 інстанції - Карягіна В.А.
Доповідач - Малієнко Н.В.
Справа № 408/203/15-ц
Провадження № 22ц/782/363/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі :

головуючого: Малієнко Н.В.

суддів: Авалян Н.М., Романченко В.О.,

при секретарі: Козубській А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку

справу за апеляційною скаргою ПАТ «Грін Банк» подану уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ « Грін Банк»

на заочне рішення Біловодського районного суду Луганської області

від 27 травня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Грін Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення суми забргованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду 28 січня 2015 року з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_2 та на підставі договору поруки, укладеним з ОСОБА_4 Станом на 23 січня 2015 року ця заборгованість становить 65 237,30 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 19 900 грн., поточної заборгованості за кредитом - 24 000 грн., простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом - 16364,20 грн., поточної заборгованості за процентами за користування кредитом - 1 150 грн., пені за прострочення сплати основного боргу (кредиту) - 2 078,81 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів -1744,29 грн.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 27 травня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Грін Банк» солідарно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 61 414, 20 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 3 654 грн.з кожного.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду змінити - скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позову (стягнення пені) і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обгрунтовані порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в задоволені позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині зазначеним вимогам закону в повній мірі не відповідає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ПАТ «Грін Банк» (Банк) та ОСОБА_2 (Позичальник) 26 грудня 2013 року укладений кредитний договір №0001/2203/1047/13-К, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 50 000 грн. строком по 25 грудня 2015 року, а Позичальник зобов'язався повернути кредит зі сплатою 36% річних за користування кредитом.

Згідно п.2.5 кредитного договору позичальник сплачує в валюті кредиту в безготівковій формі або готівкою в касу кредитора щомісячно, по 10 число включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно з графіком платежів, наведеним в Додатку №1 до цього договору.

Пунктом 3.2.2 кредитного договору передбачено право банку достроково витребувати у позичальника суму кредиту та проценти за користування ним, сплати неустойки, відшкодування збитків у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору.

26 грудня 2013 року між ПАТ «Грін Банк» (Банк) та ОСОБА_4 (Поручитель) укладено Договір поруки №0001/2203/1047/13П, відповідно до якого Поручитель зобов'язалась перед Банком нести солідарну відповідальність з Позичальником за повне та належне виконання зобов'язань умов кредитного договору з усіма змінами та доповненнями до нього.

Позичальник ОСОБА_2, отримавши від Банку кредит, виконував свої зобов'язання за договором, а з квітня 2014 року допустив прострочення платежу і після цього обумовлені договором грошові кошти Банку не повертає.

Оскільки щомісячний платіж повинен вноситись не пізніше 10 числа кожного місяця, прострочена заборгованість виникла з 11 квітня 2014 року.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як боржник та відповідачка як його поручитель не виконали взятого на себе зобв'язання своєчасного повернення кредиту з нарахованими відсотками, а тому стягнув на користь позивача прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 19 900 грн., поточну заборгованість за кредитом 24 000 грн., прострочені проценти за користування кредитом в розмірі 15 364,20 грн., поточну заборгованість за процентами в розмірі 1 150 грн., а всього 61414,20 грн

В цій частині рішення суду не оскаржується.

Відмовляючи в стягненні з відповідачів пені, суд першої інстанції виходив з того, що з 14 квітня 2014 року Законом України №1669- VII від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» був ведений мораторій на нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики.

Враховуючи що відповідачі зареєстровані та проживають в населеному пункті, де проводиться антитерористична операція (м.Ровеньки Луганської області), суд вважав необгрунтованим нарахування та стягнення пені з 14 квітня 2014 року. Нарахування пені за три дні до введення мораторію (з 11до 14 квітня 2014 року) суд вважав правомірним, але відмовив в задоволенні позову в цій частині у зв'язку з тим, що позивач не представив розрахунок пені за три дні.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення пені за період з 14 квітня 2014 року до 23 січня 2015 року у зв'язку з введенням мораторію вищезазначеним Законом №1669-VII.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що цей Закон підлягає застосуванню тільки в період з 30 жовтня до 05 листопада 2014 року, виходячи з наступного.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до вказаного розпорядження до зазначених населених пунктів належить м. Ровеньки Луганської області, в якому проживають та зареєстровані відповідачі.

Однак, вказане розпорядження було зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р.

Це розпорядження було оскаржено ТОВ «ТАР АЛЬЯНС» до суду в порядку адміністративного судочинства. Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р було визнано нечинним. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2015 року вказані судові рішення скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Отже, на момент вирішення справи обидва Роспорядження Кабінету Міністрів України мають однакову юридичну силу, жодне з них не скасоване у встановленому законом порядку та не визнане не чинним, а тому до правовідносин сторін підлягає застосуванню Роспорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р. у його взаємозв*язку із Законом України №1669- VII від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Колегія суддів вважає помилковим і таким, що не відповідає матеріалам справи та нормам процесуального права висновок суду першої інстанції про необгрунтованість позову в частині стягнення пені за період з 11 до 14 квітня 2015 року, виходячи з наступного.

Позивач представив суду всі дані, необхідні для проведення такого розрахунку.

Відповідно до п.4.1 кредитного договору пеня розраховується у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочки за кожний день прострочки.

До 15 квітня 2014 року ставка НБУ становила 6,5% відповідно до Постанови НБУ від 09 серпня 2013 року №315.

Для розрахунку пені за три дні прострочки платежу суд використовує наступну формулу: пеня = С х 2ОСД х Д : 100, де

С - сума заборгованості,

2ОСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочки,

Д - кількість днів прострочки платежу.

В сумарному виразі пеня за прострочку сплати основного боргу (кредиту) становитиме 2,03 грн. з наступного розрахунку:

1 900 грн. х (6,5% х 2 : 365 днів ) х 3 дні : 100

В сумарному виразі пеня за несвоєчасну сплату процентів становитиме 1,68 грн. з наступного розрахунку:

1 576 грн. х (6,5% х 2 : 365 днів ) х 3 дні : 100

Таким чином, всього підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором за період з 11 квітня 2014 року станом на 23 січня 2015 року в загальному розмірі 61417, 91 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 19 900 грн., поточної заборгованості за кредитом - 24 000 грн., простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом - 16364,20 грн., поточної заборгованості за процентами за користування кредитом - 1 150 грн., пені за прострочення сплати основного боргу (кредиту) - 2,03 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів - 1,68 грн.

З вказаних підстав рішення суду підлягає зміні - збільшенню розміру стягнутої солідарно з відповідачів на користь позивача суми заборгованості за кредитом - з 61 414,20 грн. до 61417, 91 грн.

Крім того, суд першої інстанції припустився помилки у визначенні розміру судового збору, безпідставно стягнувши з кожного з відповідачів максимальний розмір судового збору, встановлений п/п.1 п.1 ч.2 Закону України «Про судовий збір», тоді, як підлягав стягненню судовий збір в розмірі 1% від ціни позову, що в сумарному виразі з урахуванням зміни рішення становить 614,18 грн., які підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

З вказаних підстав рішення суду підлягає зміні - зменшенню розміру стягнутої з кожного з відповідачів на користь держави судового збору - з 3 654 грн. до 307,09 грн. грн.

Колегія суддів, керуючись ст.ст. 303-304, 307, 308, 315, 324, 325 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Грін Банк», подану уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Грін Банк», задовольнити частково.

Заочне рішення Біловодського районного суду Луганської області від 27 травня 2015 року змінити.

Збільшити розмір стягнутої солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Грін Банк» заборгованості за кредитним договором - з 61 414 гривень 20 копійок до 61 417 гривень 91 копійки.

Зменшити розмір стягнутого з ОСОБА_2 на користь держави судового збору - з 3 654 гривень до 307 гривень 09 копійок.

Зменшити розмір стягнутого з ОСОБА_4 на користь держави судового збору - з 3 654 гривень до 307 гривень 09 копійок.

В іншій частині заочне рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді: