Номер провадження: 22-ц/785/3541/15
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарях Решетник М.С., Сілуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5. В обґрунтування позову позивач та її представник зазначали, що позивач є донькою померлого від другого шлюбу, що 25 січня 2012 року їх батько ОСОБА_4 переніс інсульт, який згодом призвів до смерті, що через похилий вік і тяжку хворобу померлий ОСОБА_4 був у безпорадному стані, а тому потребував постійного піклування, догляду і матеріальної допомоги, що відповідач навмисно ухилявся від надання своєму батькові - спадкодавцю будь-якої допомоги і моральної підтримки у зв'язку з наявністю між батьком та сином конфлікту.

Представник відповідача позов не визнав, посилався на те, що у відповідача не було конфліктних стосунків з батьком, про що свідчать наявні світлини, що він подарував батьку мобільний телефон задля забезпечення постійного спілкування з ним, що спадкодавець був заможною людиною і матеріальної допомоги від нього не потребував, що до відповідача з цього питання ніхто не звертався, що відповідач мешкав поза межами Одеської області, надаючи матеріальне утримання своїй матері, дружині та сину-студенту.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення права на спадкування - задоволено у повному обсязі. Усунуто ОСОБА_3 від права на спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду від 22 січня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, на невірну оцінку судом доказів, та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася неодноразово, про час та місце розгляду справи належно повідомлялась.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду

- скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові, з наступних підстав.

За правилами ст. 309 ч.1 п.1,2,3,4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду 1-ої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд 1-ої інстанції виходив з того, що відповідач, маючи можливість, свідомо ухилявся від надання допомоги батькові, який знаходився у безпорадному стані через тяжку хворобу.

Однак з таким висновком суду погодитись неможливо.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам цивільно-процесуального закону не відповідає.

За змістом ст. 1224 ч. 3, 5 ЦК України не мають права на спадкування особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом; за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.6) правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.

Із матеріалів справи вбачається і визнається сторонами, що сторони: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_4 від різних шлюбів.(а.с.7) ОСОБА_4 до дня смерті був один зареєстрований у АДРЕСА_2.(а.с.190-191) За наявними у справі виписками із історії хвороби ОСОБА_4 в період з 26 січня 2012 року по 14 лютого 2012 року та з 15 квітня 2012 року до 04 травня 2012року перебував на стаціонарному лікуванні у зв'язку з ОНМК по ішемічному типу в басейні правої СМА і в ВББ з помірно вираженим лівостороннім геміпарезом, вестибуло-атактичним синдромом, дисциркуляторною енцефалопатією тощо. (а.с.8-9) 04 травня 2012 року хворого ОСОБА_4 бригадою швидкої допомоги із неврологічного відділення міської клінічної лікарні № 1 було перевезено за адресою позивача: АДРЕСА_3. (а.с.80) ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер (а.с.6), у зв'язку з чим відкрилася на спадщина на належне йому майно.

Апеляційним судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 спадщина відкрилась на: квартиру АДРЕСА_2, майновий комплекс магазину АДРЕСА_4, земельну ділянку площею 0,0289 гектарів, розташовану у АДРЕСА_5, садовий будинок по АДРЕСА_6, строковий банківський вклад за договором № 812 від 11 січня 2010 року між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 на розміщення грошових коштів у сумі - 13357,84 грн.. (тринадцять тисяч п'ятдесят сім грн. 84 коп.). (а.с.191-195)

Сторони своєчасно звернулися до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. (а.с.188-189)

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7; фактично працює на посаді механіка ІУ розряду в ПП «Курорт-Сервіс 2009», де і проживає у м. Ялті Автономної республіки Крим, починаючи з 07 листопада 2010 року і по теперішній час.(а.с.136-137,163,188) Його місячна заробітна плата в період з січня 2012 року по травень 2012 року складала 2500 грн. (а.с.163) Син відповідача ОСОБА_5 є студентом У курсу економіко-правового факультету, денної (контрактної) форми навчання, в Одеському національному університеті імені І.І. Мечнікова. (а.с.162)

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2013 року за заявою ОСОБА_7 (колишньої дружини померлого і матері позивача) встановлено факт, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без шлюбу з лютого 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_5. (а. с. 123-124) У мотивувальній частині рішення судом досліджено, що після розірвання шлюбу в 1990 році ОСОБА_4 подружні відносини з ОСОБА_7 не припиняв, проживав разом з нею і спільними дітьми в АДРЕСА_3, що ОСОБА_4 перед смертю хворів, а фактична дружина ОСОБА_7 здійснювала за ним догляд і після смерті поховала його. (а.с.123-124)

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 травня 2014 року, залишеним без змін рішенням апеляційного суду Одеської області від 17.11.2014 року, визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_7 і ОСОБА_4, та визнано право власності по 1/2 частині, за кожним, на земельну ділянку площею 0,0289 гектарів, розташовану у АДРЕСА_5, 3/100 частини дачного будинку по АДРЕСА_5, на строковий банківський вклад, відповідно до договору № 812 від 11 січня 2010 року між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_4, у сумі - 13357,84грн.. (а. с. 203-217)

Апеляційним судом встановлено, що померлий був пенсіонером і отримував пенсію за віком в період з січня 2012 року по травень 2012 року у розмірі від 1280,19 грн. по 1604,10 грн., щомісячно. (а.с.173,221) В зазначений період за інформацією УПФ в Малиновському районі м. Одеси він також отримував заробітну плату у розмірі 1400 грн., щомісячно.(а.с.172,222) Водночас він мав депозитний вклад на рахунку в ПАТ «Укргазбанк» у сумі 13357,84 грн..(а.с.207,211-217)

Враховуючи вищенаведений сімейний і майновий стан відповідача, а також померлого спадкодавця ОСОБА_4 достатніх підстав вважати, що померлий ОСОБА_4 конче потребував утримання і матеріальної допомоги саме відповідача неможливо. Висновки суду в цій частині не відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на неповно з'ясованих обставинах справи. Доводи позивача про те, що вона вимушена була запозичувати грошові кошти на ліки та харчування батька, заощаджувати на своєму харчуванні і одязі, працювати день і ніч, щоб мати можливість лікувати батька не відповідають як наданим нею, так і вищенаведеним доказам.

З огляду на те, що померлий спадкодавець (як встановлено рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2013 року) увесь час до смерті проживав однією сім'єю з фактичною дружиною ОСОБА_7 та з позивачем, що відповідач з 2010 року працював і мешкав в іншому населеному пункті, у м. Ялті Автономної республіки Крим, неможливо вважати, що відповідач усвідомлював потребу у надані допомоги батьку саме ним, та при цьому навмисно і свідомо не виконував покладеного на нього законом обов'язку. Доводи позивача і її представників та висновки суду з цього приводу колегія суддів визнає неспроможними. Факт відмови відповідача надавати допомогу своєму батькові, на що також посилається позивач і її представник, належними і допустимими доказами не підтверджено.

Сам по собі факт того, що свідок ОСОБА_8 (лікар ОСОБА_4) бачив в лікарні тільки дружину померлого ОСОБА_7 і доньку ОСОБА_2, які навідували хворого, несли витрати пов'язані з його лікуванням та здійснювали за ним догляд не може свідчити про свідоме і навмисне ухилення відповідача від надання допомоги хворому батькові.

За диспозицією ст. 1224 ч. 3, 5 ЦК України дії або бездіяльність пов'язані з ухиленням спадкоємця від виконання своїх обов'язків щодо спадкодавця мають бути вчинені при житті спадкодавця, а тому доводи позивача та свідчення свідків, які суд прийняв до уваги, щодо відсутності відповідача при похованні померлого батька та щодо ухилення відповідача від понесення витрат на поховання при вирішенні цього спору до уваги братися не можуть.

Об'єктивні та беззаперечні докази свідомого ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцеві при житті позивачем не надані.

Висновки суду не відповідають встановленим фактам і обставинам справи, суд неправильно витлумачив і застосував правила ст. 1224 ЦК України, дав неправильну юридичну оцінку зібраним у справі доказам, тобто порушив норми процесуального права, і це призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду - скасувати з ухваленням нового рішення про відмову позивачу в позові у повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути понесені ним судові витрати на оплату судового збору при подачі апеляційної скарги у сумі 121,80 грн.(а.с.106).

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-314,316-317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2015 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування після смерті ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію понесених судових витрат у сумі 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: А.І. Дрішлюк Є.С. Сєвєрова