Справа № 454/68/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Калиш В.О.

представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про втрату права користування жилим приміщенням, - ,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з даним позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про втрату права користування жилим приміщенням, покликаючись на те, що згідно договору дарування від 11.05.2006р. вона є власником будинку №29 по вул.Центральній в с.Княже Сокальського району де і проживає. За вказаною адресою, крім позивачки, зареєстровані її чоловік ОСОБА_8, син ОСОБА_9, дочка ОСОБА_3, внучка ОСОБА_4, внучка ОСОБА_5 та внук ОСОБА_6 Однак, фактично у вказаному будинку проживають: позивачка з чоловіком та її син із сім»єю.

ОСОБА_3 з чоловіком та дітьми з січня 2013 року проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 окремою сім»єю, що стверджується актом обстеження та довідкою про склад сім»ї.

Добровільно виписатись з будинку позивачки відповідачка не хоче.

Просить суд визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим будинком №29 по вул.Центральній в с.Княже Сокальського району Львівської області.

22.01.2015 року відповідач ОСОБА_3 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Ухвалою від 30.07.2015 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_10 до ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Позивач та її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, в обґрунтування надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила відносно задоволення позовних вимог.

Заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

З оглянутого в судовому засіданні копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок № 29 по вул. Центральній в с.Княже Сокальського району Львівської області на підставі договору дарування від 11.05.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Сокальського райнотокругу ОСОБА_11

Відповідно до довідки №457 від 22.07.2014р., виданої Княжівською сільською радою Сокальського району, в будинку №29 по вул.Центральній в с.Княже Сокальського району зареєстровані, однак не проживають ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

З акта обстеження матеріально побутових умов №458 від 22.07.2014р., складеного комісією Княжівської сільської ради, встановлено, що ОСОБА_3 по місцю реєстрації, в с.Княже по вул.Центральній, 29 Сокальського району, не проживає з січня 2013 року, а проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з чоловіком та дітьми ОСОБА_4, 2003р.н., ОСОБА_5 2007р.н., ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

П.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз»яснено, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР).

У звязку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла.

Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

В судовому засіданні установлено, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є членами сімї власника житлового будинку №29 по вул.Центральній в с.Княже Сокальського району ОСОБА_2 Крім цього, відповідачі з січня 2013 року не проживають у даному будинку.

Таким чином суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5 -ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_7 такими, що втратили право на користування житлом в будинку №29 по вул. Центральній в с. Княже, Сокальського району Львівської області підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 такими, що втратили право на користування житлом в будинку №29 по вул. Центральній в с. Княже, Сокальського району Львівської області.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: М. Я. Адамович