У х в а л а

іменем україни

23 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гравіс», треті особи: Приватне підприємство «Майстер Продакшн», Приватне підприємство «Видавничий дім «Розумна дитина», про захист авторських прав, за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гравіс» (далі − ТОВ «Гравіс») про захист авторських прав.

На обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року на телевізійному каналі «Плюс Плюс», що належить ТОВ «Гравіс» та ІНФОРМАЦІЯ_3 року на інтернет-сторінці даного каналу здійснювалося публічне сповіщення телепередачі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Зазначає, що телепередачу «ІНФОРМАЦІЯ_1» було створено шляхом використання переробки 18 творів образотворчого мистецтва - картин, які були створені власною творчою працею ОСОБА_4 для ПП «Видавничий дім «Розумна дитина» за договором № 2 від 26 травня 2007 року про передачу (відчуження) майнових авторських прав на використання твору, в тому числі виключного права на використання твору, а так само на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами, для книги під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4».

Зазначені твори відповідачем були використані, шляхом їх переробки - мультиплікації в якості ілюстрацій до оголошуваного тексту, а також публічного сповіщення вказаних переробок творів на зазначеному телеканалі та інтернет-сторінці, дозвіл на що відповідачу нею не надавався.

Посилаючись на те, що відповідач без дозволу позивача здійснив переробку та публічне сповіщення творів, чим порушив виключні авторські права ОСОБА_4 на 18 творів образотворчого мистецтва, просила захистити свої авторські права, шляхом стягнення з ТОВ «Гравіс» на її користь суму компенсації у розмірі 219 240 грн та стягнути судові витрати.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, поданій представником ОСОБА_5, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи та ст. 1112 ЦК України, ст. ст. 3, 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки позивачка передала ПП «Видавничий дім «Розумна дитина» на підставі договору від 26 травня 2007 року № 02 про передачу (відчуження) майнових авторських прав на використання твору, в тому числі виключного права на використання твору, а так само на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами, а публічне використання твору, переробка, публічна демонстрація, публічне сповіщення є одним із способів використання твору, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко