233 № 233/3740/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

11 серпня 2015 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Котормуса Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Кругової Ю.С.;

позивачки ОСОБА_1;

представника третьої особи Костенко В.Г.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його дочки ОСОБА_4.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі від якого народилась дочка. Згодом шлюб було розірвано і з моменту такого розірвання шлюбу по даний час відповідач не спілкується з дитиною і не бачить її. Зазначає, що відповідач не піклується про дитину, про її розвиток, не спілкується з нею, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних цінностей, а тому позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримала та надала суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце його слухання повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи Костенко В.Г. в судовому засіданні при вирішенні справи поклалась на думку суду.

З огляду на повторну неявку відповідача, а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, заслухавши покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

21 червня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.06.2006р. серії НОМЕР_1 (а.с. 5), який згодом, 13 грудня 2007 року було розірвано, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу від 28.01.2009р. серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Від шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження від 08.11.2006р. серії НОМЕР_3 (а.с.6).

Довідкою КП "Служба єдиного замовника" від 24.06.2015р. (а.с. 8) стверджується, що малолітня ОСОБА_4 проживає разом із своєю матір'ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

Як стверджується характеристикою ОСОБА_4(а.с. 10), дитина є старанна, здібна та комунікабельна учениця. Мати ОСОБА_1 цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до її виховання, регулярно відвідує школу. Батько ОСОБА_3 не виявляє інтересу до навчання та виховання дитини, на шкільних зборах не був присутній жодного разу, класовод взагалі з ним не знайома.

Згідно з довідкою ВДВС Костянтинівського МУЮ №473 від 22.06.2015р. (а.с. 9) аліменти з ОСОБА_3 на утримання дитини в період з грудня 2014 року по травень 2015 року не сплачено. Сума заборгованості станом на 01.06.2015р. складає 7523,75 грн. (а.с.18).

Із службової характеристики на відповідача ОСОБА_3 (а.с. 42) видно, що за період служби в органах внутрішніх справ ОСОБА_3 зарекомендував себе з посередньої сторони, за характером не врівноважений, з громадянами та колегами по службі поводив себе не коректно. У складний для Країни час проявив слабохарактерність та відсутність патріотичного духу, приймав участь у незаконних банд формуваннях та перейшов на бік так званої "ДНР", офіційно знаходиться в Державному розшуку за скоєння злочину передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України. З органів внутрішніх справ звільнений за порушення дисципліни.

Факт перебування відповідача у Державному розшуку за ч. 5 ст. 260 КК України підтверджується і іншими матеріалами справи (а.с. 44-46).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є бабцею малолітньої дитини і підтвердила, що відповідач ОСОБА_3 не спілкується з дитиною, а коли зустрів одного разу на вулиці дочку то навіть не підійшов до неї. Аліменти на дитину не платить, жодної іншої допомоги не надає. Також свідок вказала, що на даний час дитина проживає у сім'ї з позивачкою та її цивільним чоловіком, який добре ставиться до дитини, а вона його любить.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що сім'ю позивачки знає близько 6 років і коли приходила до них в гості то жодного разу не бачила відповідача ОСОБА_3, не знає, щоб він надавав будь-яку допомогу на утримання дитини. Зазначила, що на даний час дитину виховує мати та її цивільний чоловік, які до дитини відносяться добре.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона часто буває в гостях у позивачки, і знає, що відповідач ОСОБА_3 не спілкується з дитиною з часу, коли перестав проживати з позивачкою, не відвідує дитину. Зазначила, що дитина знає свого батька, однак не хоче щоб він був її батьком.

Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради Донецької області надав суду висновок №608/12 від 09.07.2015р. згідно якого вважає доцільним питання позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4 залишити на розсуд суду (а.с. 47).

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

На підставі зібраних по справі доказах та показів свідків судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що полягає у відсутності будь-якого спілкування його з дитиною, повним не забезпечення дитини необхідним харчуванням, доглядом, лікуванням тощо.

Також, судом на підставі характеристики відповідача за місцем його служби та інших доказів по справі встановлено факт його переховування від органів слідства за підозрою у вчиненні тяжкого злочину - участь у складі не передбачених законом воєнізованих або збройних формувань, що призвело до загибелі людей чи інших тяжких наслідків. Встановлена обставина на думку суду негативно впливає на розвиток дитини та не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі.

При винесенні даного рішення суд також враховує винну поведінку особи відповідача, яка полягає у обізнаності його з існуванням у нього батьківських обов'язків по елементарному спілкуванні з дитиною, однак не вчиненні таких дій протягом тривалого часу, як до моменту його розшуку так і після, і навіть за умов коли така можливість була при побаченні з дитиною.

Встановлені судом обставини дають підстави для висновку про повне самоусунення батьком від виховання своєї дитини та його негативний вплив на подальший розвиток дитини, що свідчить про необхідність застосування судом такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

На підставі ст. ст. 7, 141, 164 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 8, 11, 15, 208-209, 214-215, 217, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Суддя