РІШЕННЯ

іменем України

"10" серпня 2015 р. 145/224/15-ц

2/145/270/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючий суддя Ліщишина М. Ю.

за участю секретаря Віценко К.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника органу

опіки та піклування Дроздюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Тиврівської РДА про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів,

встановив :

ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що з відповідачем у справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народились діти - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюб між нею та відповідачем розірвано 11.01.2005 року, актовий запис № 3.

Діти після розірвання шлюбу залишились проживати із нею.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь у вихованні дітей .

Однак, відповідач протягом тривалого часу даного обов'язку не виконує.

Від часу розірвання шлюбу життям дітей не цікавиться, не телефонує, не відвідує дітей, батьківського піклування про них не виявляє, допустив значну заборгованість по аліментах.

З характеристики адміністрації Тиврівської ЗОШ І - III ступенів смт Тиврів вбачається, що відповідач протягом усіх навчальних років участі у вихованні своїх дітей не брав, матеріально їх не забезпечував, батька жодного разу не бачили за роки навчання у школі.

Відповідно до характеристик її доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_6, наданих класним керівником, відповідач на жодні батьківські збори не з'являвся, участі у вихованні дітей не брав.

Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання дітей комісією Тиврівської селищної ради Вінницької області встановлено, що відповідач протягом більше десяти років не бере участі у вихованні своїх дітей, матеріально не забезпечує та не сплачує аліментів, за місцем проживання дітей батька жодного разу не бачили.

Таку поведінку відповідача розцінює як умисне ухилення від виховання дітей, що згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Крім того, згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, відповідно до ч. 2 ст. 166 даного кодексу особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей і тому, одночасно із позбавленням батьківських прав, суд на вимогу позивача може вирішити питання про стягнення аліментів на дітей.

Рішенням Тиврівського районного суду від 17.07.2009 року - № 2-406/2009р. з відповідача присуджено аліменти на її користь на утримання дочок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі по 200 гривень щомісячно до їх повноліття.

У даний час виникла необхідність просити суд про збільшення розміру аліментів у зв'язку зміною її сімейного стану.

Так, на даний час до складу її сім'ї, крім доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також входять діти: донька ОСОБА_14 2006 р.н., син ОСОБА_10, 2008 р.н., син ОСОБА_11, 2009 р.н., син ОСОБА_12 2002 р.н., син ОСОБА_13, 2009 р.н., син ОСОБА_7, 2010 р.н., та донька ОСОБА_15, 2013 р.н., що стверджується довідкою про склад сім'ї.

Зазначені обставини згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів.

На її думку, відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі по 500 гривень місячно на утримання кожної дитини. Такий розмір аліментів є близьким до мінімального розміру аліментів, встановленого законом та не погіршить суттєво матеріального становища відповідача.

Нею неодноразово робилися спроби залучити відповідача до виховання та утримання дітей, однак, це не дало позитивного результату, тому вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Просить позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.07.2009 року на її користь на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 200 (двісті) грн. щомісячно до їх повноліття та стягувати з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 аліменти на її користь на утримання

неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 500 (п'ятсот) грн. щомісячно до їх

повноліття.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 аліментів на її користь, виданий на підставі рішення Тиврівського

районного суду Вінницької області від 17.07.2009 року повернути до суду після завершення

його виконання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали, просять позов задовільнити з підстав, наведених в заяві.

Представник органу опіки та піклування Тиврівської РДА Дроздюк С.В. вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей : дочок ОСОБА_5 та ОСОБА_6, так як він не бере участі у вихованні та утриманні дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує їх матеріально, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з'явився, хоч про слухання справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, чи про слухання справи у його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, вважає за необхідне позов задовільнити, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про народження дітей ( а.с. 10, 11) .

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають з матір'ю- позивачкою у справі ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 і перебувають на її утриманні, що стверджується довідкою виконавчого комітету Тиврівської с/ради № 348 від 23.05.2014 року (а.с. 16) .

Відповідач ОСОБА_4 протягом більше десяти років участі у вихованні дітей не бере, матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 12.09.2014 року ( а.с. 13 ) .

Згідно характеристики адміністрації Тиврівської ЗОШ І - III ступенів смт Тиврів Тиврівського району Вінницької області вбачається, що відповідач ОСОБА_4 протягом навчання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у школі з 2007 по 2014 р.р. їх не відвідував, участі у вихованні своїх дітей не бере, матеріально їх не забезпечує .

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з дітьми, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав .

Відповідно до ППВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення батьків від виховання дитини за умови свідомого нехтування ними своїми о6ов'язками.

Згідно висновку Тиврівської РДА № 01/01-35/1476 від 08.06.2015 р. ОСОБА_4, доцільно позбавити батьківських прав відносно його дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 є доцільним і відповідатиме інтересам дітей.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 даного кодексу особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей і тому, одночасно із позбавленням батьківських прав, суд на вимогу позивача може вирішити питання про стягнення аліментів на дітей.

Згідно рішення Тиврівського районного суду від 17.07.2009 року з відповідача ОСОБА_4 присуджено на користь позивача аліменти в розмірі по 200 гривень щомісячно, на утримання кожної з дочок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 до їх повноліття.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

На даний час змінився матеріальний стан позивача.

Позивачка ОСОБА_3 не працює, крім дочок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, має на утриманні ще семеро неповнолітніх дітей .

Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1286 гривень.

Розмір аліментів, які присуджені з відповідача на користь позивача є недостатніми для забезпечення нормальних умов для проживання, виховання та розвитку дітей .

ОСОБА_4 працездатний, інших утриманців не має .

Тому суд вважає, що ОСОБА_4 має можливість сплачувати аліменти на утримання кожної з дочок в сумі 500 грн. щомісячно, що не перевищує 1/2 прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Як вбачається із змісту п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2003 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів, аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили .

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 224 - 226, 367 ЦПК України, 150, 157, 164, 180, 182, 184, 192 СК України,

вирішив :

Позов задовільнити .

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця с. Помірці Бучачського району Тернопільської області позбавити батьківських прав відносно дітей - дочок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Змінити розмір аліментів присуджених рішенням Тиврівського районного суду від 17.07.2009 року у справі № 2-406/2009 р. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 по 200 гривень щомісячно на утримання дочок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 стягуючи з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі по 500 (п'ятсот ) гривень щомісячно на утримання кожної з дочок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили до їх повноліття.

Виконавчий лист виданий на підставі рішення Тиврівського районного суду від 17.07.2009 року № 2-406/2009 р. повернути до суду після завершення його виконання для приєднання до справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Тиврівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку .

Суддя Ліщишина М. Ю.