Справа № 591/2906/15-ц
Провадження № 2/591/1294/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Капкіна О.Б.

за участю секретаря Формова В.В.,

позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, 3-ті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства та зобов'язання внести відповідні зміни в актовий запис, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер в м. Сумах, відносно неї - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та зобов'язання внести відповідні зміни в актовий запис, а саме в графі «батько» зазначити ОСОБА_5. Мотивує це тим, що її мати спільно проживала в одному приміщенні флігелю з ОСОБА_5 з 1980 року та від нього народила в 1984 році її, але шлюб батьки не зареєстрували, а в свідоцтві батько був записаний зі слів матері. 23 грудня 2009 року ОСОБА_5 помер. Коли батько помер, то вона в теперішній час хоче в судовому порядку визнати батьківство та вирішити питання про спадщину. Вважає, що факт сумісного проживання батьків підтверджується фотокартками на яких зображений ОСОБА_5 разом з матір'ю позивачки - ОСОБА_3 та дитиною - (ОСОБА_1 ) за місцем проживання та на різних сімейних святах. Крім того факт сумісного проживання підтверджується Будинковою книгою, згідно якої позивачка була зареєстрована разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Позивачка ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. ОСОБА_1 вказала, що її батько ОСОБА_5, піклувався та виховував її з самого дитинства, завжди визнавав її донькою. Коли він помер то вона його поховала.

Представник Зарічного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції до суду не зявився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність.

Третя особа ОСОБА_3 позов визнала повністю. Вказала що спільно проживала з ОСОБА_5 в одному помешканні з 1980 року, а в 1984 році народила від нього доньку, яка після шлюбу має прізвище ОСОБА_1 Вони разом з ОСОБА_5 ходили реєструвати дитину, але не вказали батьком ОСОБА_5 Вказала, що так склалося, але ОСОБА_5 завжди визнавав позивачку донькою

Представник третьої особи ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 позов не визнала повністю. Вказала, що її довірителі (рідна сестра ОСОБА_5 - ОСОБА_4 та її син ОСОБА_7І.) заперечують факт батьківства та вважають позивачку лише квартиранткою. Крім того вважає, що справу треба розглядати по КАСУ, а також, що строк позовної давності сплив.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали даної цивільної справи, дійшов до наступного.

Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 30 травня 2008 року № 7 із змінами «Про судову практику у справах про спадкування роз'яснив, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У позовній заяві позивачем вказано, що встановлення судом факту батьківства породжує право дитини на спадкування, що передбачається ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Тому суд вирішує спір в позовному провадженні.

Стаття 20 Сімейного кодексу України вказує, щодо вимог, які випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Таким чином позовна давність не поширюється на вимоги про, визнання батьківства за рішенням суду.

Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_8 народилася 3 жовтня 1984 року (свідоцтво про народження серія ІІ-БП № 415161, видане 24 жовтня 1984 року Зарічним відділом РАГС м. Суми) і при народженні її матір'ю була записана ОСОБА_9, а запис про батька було зроблено зі слів матері - ОСОБА_10 (а.с. 9).

У своєму Інформаційному листі від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Верховний Суд України зазначив, що заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір'ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття. Позивачка ОСОБА_1 є повнолітньою.

При вирішенні спору про встановлення факту батьківства предмет доказування визначається, відповідно до положень частини 2 статті 128 Сімейного кодексу України. Доказуванню підлягають обставини, за якими, як правило, пов'язується спільне сімейне життя - ведення домашнього господарства, перебування в одному помешканні, спільне проведення відпустки тощо, а також обставини, які свідчать про визнання згаданим батьком свого батьківства при житті - виховання дитини, турбота про неї, надання матеріальної допомоги тощо.

ОСОБА_9 та ОСОБА_5, як вказали свідки, які були допитані в суді , проживали спільно у м. Сумах за адресою: вул. Гайдара, буд. 1, до моменту смерті останнього, вели спільне господарство з 1980 року у одному будинку по вул. Гайдара, 1 у м. Сумах. Під час спільного проживання у ОСОБА_9 народилася у 1984 році донька - ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-БП № 022766, видане 08.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області) (а.с. 10).

На даний час у позивачки є бажання оформити спадщину після смерті батька, що вказано в самому позові.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Позивачка - ОСОБА_1 народилася 03.10.1984 року, тому суд при вирішенні питання про визнання батьківства застосовує норми КпШС України.

Згідно ст. 55 Кодексу про шлюб та сімю України при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.

У разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він працював водієм разом з ОСОБА_5, який був слюсарем на одному підприємстві. Бував у нього вдома, бачив, що ОСОБА_5проживав з ОСОБА_3 разом в одному помешканні, бачив останню вагітною. Він памятає, що ОСОБА_5 говорив йому, що у нього буде дитина, а коли народилася донька - (позивачка), вони просили автомобіль на підприємстві та забирали ОСОБА_3 з донькою із пологового будинку, а потім святкували її народження в колективі. Він довгі роки дружив з ОСОБА_5, який вважав позивачку своєю донькою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що дружить з позивачкою з самого дитинства, була в неї вдома. ОСОБА_1 проживала у флігелі з ОСОБА_3 та ОСОБА_5, який завжди називав її донькою. У ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було спільне ліжко, а у ОСОБА_1 - ліжко в сусідній кімнаті флігелю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що працювала бухгалтером на підприємстві, де працював ОСОБА_5 Знає що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з 1980 року проживали разом. В 1984 році у них народилася донька ОСОБА_1, яку вони разом виховували . ОСОБА_3 є кумою свідка ОСОБА_13, а ОСОБА_1 її хрещеною донькою. У документи позивачки вона не дивилася, але іншого чоловіка у ОСОБА_3 вона не бачила. ОСОБА_5 завжди отримував подарунки від профспілки на дитину - доньку (ОСОБА_1В.). Чи сплачував ОСОБА_5 податок на холостяків при СРСР вона не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона була сусідкою ОСОБА_5, з яким ОСОБА_3 проживала разом. У них народилася донька - ( ОСОБА_1В.), яку вони разом забирали із пологового будинку. Раніше ОСОБА_5 говорив, що у нього буде дитина, донька, радувався цьому. Потім гуляв з нею, возив та забирав із дитячого садочка, возив в дитячу лікарню, грав з нею у пісочниці. Все виконував для виховання дитини. ОСОБА_5, завжди вважав позивачку своєю донькою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що працювала начальником планового відділу на підприємстві, де працював ОСОБА_5 Знає що у ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які проживали разом з 1980 року, у 1984 році народилася донька (ОСОБА_1В.), яку вони разом виховували. ОСОБА_5 завжди отримував подарунки від профспілки на дитину - доньку (ОСОБА_1В.), записував її, як доньку в яслі та дитячий садочок. Завжди визнавав її донькою.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і ОСОБА_5 до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Вказані покази свідків, сімейні фотографії та книга реєстрації проживання вказують на спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, а також спільне виховання та утримання ними дитини, що в сукупності підтверджують обґрунтованість .

Зі свідоцтва про смерть серії І-БП № 141992 вбачається, що ОСОБА_5 помер 23 грудня 2009 року у віці 63 років у м. Суми (а.с. 13).

Позивачка ОСОБА_1 несла витрати на поховання ОСОБА_5, якого вважає своїм батьком, що підтверджується копіями фінансових документів (а.с. 77-78).

Вказані обставини в їх сукупності дають суду підстави вважати позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 3, 57, 60, 61, 119, 120, ч. 4 ст. 130, 174, 256, 257, 258 ЦПК України, ст. ст. 53, 55, 189, 190 КпШС України, ст. ст. 125, 126, 128, 135 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер в м. Сумах, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зобов'язати Зарічний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції внести відповідні зміни в актовий запис №1696 від 24 жовтня 1984 року про народження ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме в графі «батько» зазначити ОСОБА_5.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Б.Капкін