Провадження № 22-ц/783/5060/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Фейір К.О.

з участю: боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2014 року у справі за поданням державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Роман Н.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Роман Н.О. звернувся до суду із поданням в порядку ст. 377-1 ЦПК України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_2.

Подання обґрунтовано тим, що на примусовомувиконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження ВП № 37673343 з виконання виконавчого листа № 2-1368/2011, виданого 25.02.2011р. Залізничним районним судом м.Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 22.11.2007р. у розмірі 307 480,89 грн. посилаючись на те, що вказане рішення суду не виконано, боржник ухиляється від виконання рішення та не вчиняє жодних дій на його виконання, просив задовольнити подання.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19 жовтня 2014 року вказане подання задоволено та тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_1 без вилучення паспортного документа, до сплати заборгованості згідно виконавчого листа, виданого Залізничним районним судом м. Львова.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що державним виконавцем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували факт ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання рішення суду, необхідність застосування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника відсутня, оскільки на майно боржника вже накладено арешт, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України позбавить боржника отримати певні грошові кошти за ту чи іншу роботу в іншій країні та таким чином виконати кредитне зобов'язання. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця та встановлюючи тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 суд виходив з того, що наявність у ОСОБА_2 невиконаного зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України».

Проте погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок порушення норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження ВП № 37673343 з виконання виконавчого листа № 2-1368/2011, виданого 25.02.2011р. Залізничним районним судом м.Львова про стягнення солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 в користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Львівської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 22.11.2007р. у розмірі 307 480,59 грн. та судових витрат по 673,12 грн. з кожного.

Постанова про відкриття виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_2 винесена 07.05.2013р.

У відповідності до п.18 ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п.3 абз. 2 роз'яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 07.02.2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для звернення державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі статтею 377-1 ЦПК України є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обов'язків, передбачених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.2 ст. 377-1 ЦПК України суд розглядає подання за участю державного виконавця, на якого покладено обов'язок доведення обґрунтованості подання, проте суд не повідомив державного виконавця у спосіб, передбачений ч.6 ст. 74 ЦПК України (факсом, телефонограмою, електронною поштою) чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, та не перевірив викладені у поданні факти, якими державний виконавець обґрунтував подання, що призвело до неповноти розгляду та порушення порядку вирішення питання.

В судовому засіданні апеляційної інстанції боржник ОСОБА_2 зазначив, що виклики державного виконавця від 30.05.2014р. № 5191 та 16.06.2014р. № 5282 він не одержував, оскільки такі направлені на АДРЕСА_2, за якою він не зареєстрований та не проживає з 24.07.2013р., а зареєстрований та проживає з 24.01.2014р. за адресою: АДРЕСА_1 в підтвердження чого надав суду для огляду оригінал паспорту та зазначив, що повідомив виконавчу службу про зміну адреси, за якою виклики не одержував.

Боржник ОСОБА_2 в апеляційній інстанції в підтвердження того, що він не ухиляється від виконання судового рішення надав копії двох договорів купівлі-продажу від листопада та грудня 2013 року про продаж ним Фермерському господарству «Концентрат» промислового обладнання на загальну суму 24 000 грн., які зараховані на погашення боргу.

Вказані пояснення боржника підлягають перевірці за участю державного виконавця та матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З урахуванням наведеного постановлена у справі ухвала не може залишатись в силі та з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 313 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись п.2 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2014 року скасувати, питання про розгляд подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Роман Н.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк