Справа №672/1007/15-ц
Провадження №2/672/317/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року Городоцький районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Мельник В.М.,

при секретарі Терещук Н.А.,

за участю прокурора Лозінської Т.В.,

представників: відповідача ОСОБА_1,

третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2,

законного представника неповнолітньої ОСОБА_3-

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок справу за позовом Прокурора Городоцького району в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Городоцької міської ради Хмельницької області, третя особа на стороні відповідача: дошкільний навчальний заклад «Казка» про стягнення безпідставно одержаних коштів,

встановив :

Прокурор Городоцького району звернувся до суду в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, 17.02.2009року народження, законним представником якої є ОСОБА_4 з позовом до Городоцької міської ради Хмельницької області, третя особа на стороні відповідача: дошкільний навчальний заклад «Казка» про стягнення безпідставно одержаних коштів у розмірі 1918 грн. 22 коп., посилаючись на те, що вказані кошти були безпідставно сплачені за харчування ОСОБА_3 в дошкільний навчальний заклад «Казка» з 01 лютого 2013 року по 29 травня 2015 року, оскільки плата за харчування дітей, позбавлених батьківського піклування, за перебування в державних та дошкільних закладах не справляється.

В судовому засіданні прокурор Лозінська Т.В. заявлені вимоги підтримала, пояснила, що внаслідок стягнення коштів за харчування малолітньої ОСОБА_3 в дошкільному навчальному закладі «Казка»», порушено її право на захист і допомогу з боку держави, на утримання у комунальних дошкільних навчальних закладах за рахунок держави.

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_3- опікун ОСОБА_4 позов підтримала.

Представник відповідача Городоцької міської ради ОСОБА_1 позов не визнав. Вказав на розбіжності у законодавстві щодо звільнення від плати за харчування дітей в дитячому садку та відсутності звернення ОСОБА_4 до міської ради про вирішення даного питання, однак при ухваленні рішення покладається на думку суду.

Представник третьої особи - дошкільного навчального закладу «Казка» ОСОБА_2 Г. пояснила, що в дитячому садку були відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернулася до прокуратури Городоцького району щодо представництва прокуратурою у суді інтересів її підопічної ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка позбавлена батьківського піклування. Розпорядженням Городоцької РДА Хмельницької області від 01 лютого 2013 року ОСОБА_3 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2012 року батька ОСОБА_5 визнано недієздатним, рішенням Городоцького районного суду від 15 листопада 2012 року ОСОБА_3 відібрано від матері ОСОБА_6, без позбавлення батьківських прав та передано бабі ОСОБА_4.

З метою здобуття дитиною дошкільної освіти, її догляду та оздоровлення, створення умов для її фізичного, розумового і духовного розвитку, ОСОБА_3 було влаштовано до дошкільного навчального закладу «Казка», який знаходиться у комунальній власності Городоцької міської ради Хмельницької області. Згідно інформації Городоцької міської ради Хмельницької області № 810 від 28 травня 2015 року за харчування ОСОБА_3 у ДНЗ в період з 01 лютого 2013 року по 29 травня 2015 року сплачено 1918 грн.22 коп..

Частиною 2 ст. 35 Закону України «Про дошкільну освіту» передбачено, що організація та відповідальність за харчування дітей у державних і комунальних дошкільних навчальних закладах покладаються на Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації, районні державні адміністрації, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, інші центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані дошкільні навчальні заклади, органи місцевого самоврядування, а також на керівників дошкільних навчальних закладів.

Відповідно до ч. 5 ст. 35 цього Закону батьки або особи, які їх замінюють, вносять плату за харчування дітей у державному та комунальному дошкільному навчальному закладі у розмірі, що не перевищує 60 відсотків (у міській місцевості) та 40 відсотків (у сільській місцевості) від вартості харчування на день.

Згідно п. 2.2. Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 21.11.2002 № 667, розмір плати за поданням дошкільного навчального закладу встановлюють місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування або підприємства, організації та установи, які перебувають у державній (комунальній) формі власності і мають у своєму підпорядкуванні дошкільні навчальні заклади, один раз на рік з урахуванням матеріального стану сім'ї та режиму роботи закладу. Вони можуть установлювати додаткові пільги щодо батьківської плати за харчування дітей у дошкільних навчальних закладах за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів, підприємств, організацій, установ.

Так, згідно ст.ст. 6,25 Закону України «Про охорону дитинства» держава гарантує дитині право на охорону здоров'я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя. З цією метою держава, серед іншого, вживає заходів щодо пільгового забезпечення дітей ліками та харчуванням у порядку, встановленому законодавством. Діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави

У статтях 8, 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» зазначено, що держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Соціальний захист та захист прав дітей у межах своєї компетенції здійснюють місцеві державні адміністрації, виконавчі органи сільських, селищних рад.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про дошкільну освіту» органи місцевого самоврядування в системі дошкільної освіти в межах їх компетенції: забезпечують реалізацію державної політики у сфері дошкільної освіти на відповідній території; ведуть облік дітей дошкільного віку; контролюють додержання вимог законів та інших нормативно-правових актів у сфері дошкільної освіти, забезпечують соціальний захист, охорону життя, здоров'я та захист прав учасників навчально-виховного процесу.

Згідно ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать сприяння діяльності дошкільних та позашкільних навчально-виховних закладів; організація обліку дітей дошкільного та шкільного віку.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про дошкільну освіту» дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, гарантовано право на утримання у державних і комунальних дошкільних навчальних закладах за рахунок держави, а також на захист їх особистих, майнових і житлових прав згідно із законодавством України.

Пунктом 2.6. Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 21.11.2002 № 667, передбачено, що плата не справляється за харчування, серед іншого, з дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебувають під опікою і виховуються в сім'ях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Таким чином суд приходить до висновку, що права законного представника неповнолітньої ОСОБА_3-ОСОБА_4 підлягають захисту, а тому з відповідача слід стягнути безпідставно сплачені кошти за харчування в дошкільному навчальному закладі «Казка» в сумі 1918 грн. 22 коп.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 88, 213- 215, 218, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Городоцької міської ради Хмельницької області на користь законного представника неповнолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_7 безпідставно сплачені кошти за харчування в дошкільному навчальному закладі «Казка» сумі 1918 грн. 22 коп. ( одна тисяча девятсот вісімнадцять гривень 22 копійки).

Стягнути з Городоцької міської ради Хмельницької області на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя