Справа № 442/5132/15-ц
У Х В А Л А

"28" липня 2015 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Івасівка А.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову, заявленого до ОСОБА_3, приватного нотаріуса ОСОБА_4, відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області про поновлення строку як такого, що пропущений з поважних причин, визнання недійсною та скасування постанови головного державного виконавця, визнання нечинним та скасування свідоцтва про право власності, скасування записів,-

ВСТАНОВИВ :

28.07.2015 року позивачі звернулися з позовною заявою до суду до відповідачів, в якій просять про поновлення строку як такого, що пропущений з поважних причин, визнання недійсною та скасування постанови головного державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ у Львівській області від 22.09.2010 року, визнання нечинним та скасування свідоцтва про право власності від 27.09.2010 року, посвідченого нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за №1400 на житловий будинок №60, що по вул. Шкільна, с. Почаєвичі Дрогобицького району, та на земельну ділянку, що на вул. Шкільна, 60, с. Почаєвичі, кадастровий №:01:003:0230, скасування записів в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій запис №1400 від 27.09.2010 року. В порядку підготовки справи також просять винести ухвалу, якою заборонити ДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області до вирішення даної справи та вступу в законну силу рішення суду вчиняти будь-які дії з приводу спірного майна та виселення зареєстрованих осіб із даного будинку.

Перевіривши матеріали заяви про забезпечення позову вважаю, що в такій слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, а статтею 38 вказаного Закону визначені обставини, що надають право державному виконавцю зупинити виконавче провадження.

Так, у ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа (п.4); зупинення судом реалізації арештованого майна (п.7).

Про такі ж подібні види забезпечення позову йдеться в пунктах 5, 6 ст. 152 ЦПК України.

Тобто, при застосуванні або Закону України «Про виконавче провадження», або ст. 152 ЦПК України наступають ті самі правові наслідки, які перешкоджають подальшому вчиненню дій з виконавчого провадження.

Незважаючи на подібність положень, за своєю правовою природою зупинення виконавчого провадження та вжиття видів забезпечення позову за ст. 152 ЦПК України різні, оскільки при застосуванні закону проходить тимчасове зупинення виключно сфери дії примусового виконання боржником рішення, а при застосуванні ЦПК України тимчасово втрачається правова сила того рішення, що зупинено.

Тобто законодавством чітко визначено обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме питання про зупинення виконавчого провадження вирішується державним виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Таким чином, прерогативним правом зупинення виконавчого провадження на підставі Закону України "Про виконавче провадження" наділений виключно державний виконавець і вирішення такого питання до компетенції суду не входить.

Навіть у разі оскарження дій державного виконавця, який не зупинив виконавче провадження, суд вправі визнати його дії незаконними та зобов'язати зупинити виконавче провадження, а не самому зупиняти виконавче провадження (ч. 2 ст. 387 ЦПК України).

Зупинення виконавчого провадження за законом і зупинення виконання за правилами ЦПК України (пункти 2, 5, 6 ст. 152 ЦПК України) - це різні правові інститути, які вчиняються в різних правових процедурах.

Крім того, суд звертає увагу також на те, що заявник не надав до суду жодних доказів того, що він звертався до державного виконавця з заявою про зупинення виконавчого провадження і йому було відмовлено в задоволенні такої заяви.

Відповідно до ч. 3 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно ж до п. 2 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Дослідивши обставини, викладені заявником, суд вважає, що немає законних підстав зупиняти виконавче провадження, а також щодо заборони виготовляти та видавати акт про проведення електронних торгів, і тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні такої

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2 у заяві про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження, заявленого до ОСОБА_3, приватного нотаріуса ОСОБА_4, відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області про поновлення строку як такого, що пропущений з поважних причин, визнання недійсною та скасування постанови головного державного виконавця, визнання нечинним та скасування свідоцтва про право власності, скасування записів,

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через Дрогобицький міськрайонний суд до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти ти днів з дня її отримання.

Суддя А.П. Івасівка