печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3334/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвиновій І.В.,

при секретарі - Іванові Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного бюджету України про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що постановою державного виконавця Харківського міського управління юстиції від 22.10.2009 відкрито виконавче провадження №15576636 з примусового виконання виконавчого листа №2-3162/09 від 19.06.2009, виданого Московським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) з 22.04.2008 року до досягнення дитиною повноліття.

На скаргу позивача ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 02.09.2013 бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Потій А.М. по виконавчому провадженню за виконавчим листом №2-3162/09 від 19.06.2009, виданим Московським районним судом міста Харкова, визнано неправомірною.

У зв'язку з тривалим невиконанням судового рішення, позивачу було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 25 000,00 грн., та яку, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України.

Позивач в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заяву з проханням розглянути позов за її відсутності.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції направив до суду письмові заперечення проти позову, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

На виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження ВП №15576636 за виконавчим листом №2-3162/09 від 19.06.2009, виданим Московським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) з 22.04.2008 до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 02.09.2013 бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Потій А.М. по виконавчому провадженню за виконавчим листом № 2-3162/09 від 19.06.2009 року, виданим Московським районним судом міста Харкова, визнано неправомірною.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 56 Конституції України закріплено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частина ч. 3 ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачає, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до абзацу 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до вимог п. 9 ст. 25 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень БК України пп. 2 п. 41,42 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним чи юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з п. 41 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково в узагальненому вигляді моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості і вважає необхідним стягнути 3000 грн., оскільки позивачу тривалим невиконанням судового рішення було завдано моральної шкоди.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України за рахунок державного бюджету позивачу потрібно також відшкодувати судові витрати - судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 1174 ЦК України , ст.ст.10. 11, 61, 209, 212, 213 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди та судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Литвинова