Справа № 219/3055/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.08.2015 Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Медінцевої Н.М., при секретарі Шкурат К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, суд -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, в обґрунтування своїх вимог вказавши, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала в цивільному шлюбі з січня 2011 року по лютий 2012 року. Проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. 19.01.2012 року в них народилася донька ОСОБА_4. Від попереднього шлюбу в неї є неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Незабаром після народження доньки ОСОБА_4 відповідач повідомив їй, що не готовий бути батьком і залишив сім»ю. Вона сама піклується про доньку, займається її вихованням та матеріальним забезпеченням.
У зв»язку з проведенням АТО у Донецькій області, обстрілів м. Єнакієвого діти стали лякатися будь-якого різкого звуку, сон в них став не спокійний, не можуть самі залишатися в в помешканні. В подальшому у зв»язку з захопленням м. Єнакієвого терористичними угрупуваннями вона змушена була з дітьми переселитися в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області.
З метою оздоровлення дітей та їх відпочинку в спокійній мирній обстановці вона вирішила тимчасово поїхати до країни Ізраїль строком на три місяці. Але без згоди відповідача вона не може вивезти неповнолітню дитину за межі України.
На даний час вона не має можливості отримати від батька малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, нотаріального дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон, так як їй невідоме місце знаходження відповідача. Можливо, він залишився в м. Єнакієве, тоб-то, на території, підконтрольній терористичними угрупуваннями.
М. Єнакієве знаходиться на території, підконтрольній терористичним угрупуванням. І зараз їй не відомо місце проживання відповідача, до окупації м. Єнакієвого відповідач був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.
У звязку з даними фактами вона була змушена звернутися до суду з позовом для вирішення спору по суті.
Просить надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, за кордон без письмової згоди батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, строком на три місяці.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з»явилася, надавши до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або про повідомлення причин неявки в судове засідання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим постановити заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.
Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольни з наступних підстав.
Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області 04 лютого 2012 року, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а. с. 6).
Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області 01 березня 2006 року, батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а. с. 7).
В матеріалах справи мається копія паспорту громадянина України серії ВК № 396730, виданого на імя ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, Єнакіївським МВ ГУМВС України в Донецькій області 30 травня 2007 року, та картка фізичної-особи платника податків на імя ОСОБА_1 (а. с. 5).
В матеріалах даної цивільної справи мається довідка від 30.03.2015 року № 3385 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, згідно якої ОСОБА_1 разом із дітьми: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перемістилася з тимчасово окупованої території в Дніпропетровську обл.., м. Дніпродзержинськ, вул. Лохвіцького, 15 а (л. с. 8).
Згідно п. 2. ч. 3ст. 313 ЦК України - фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом та обовязком батьків.
Конвенцією про права дитини ст. 18 проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Рівність прав і обовязків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності чи відсутності шлюбу між ними.
Згідно ч. 10 ст. 7 Сімейного Кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сімї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Особисте немайнове право право на свободу пересування фізичної особи, закріплено у ст. 313 ЦК України.
У відповідності до п. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» один з документів громадянина України, що надає право на виїзд та вїзд на територію України зокрема є проїзний документ дитини.
Згідно п. 2 ст. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків без нотаріально посвідченої згоди зокрема може здійснюватися згідно рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Згідно ст. 4 п. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду до України громадян України», ч. 3 ст. 313 ЦК України, п. 2.2. Правил перетину державного кордону громадянами України за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за межу може бути дозволене на підставі рішення суду.
Враховуючи той факт, що отримання згоди батька малолітньої дитини ОСОБА_4 на її виїзд за межі території України є обєктивно неможливим у звязку з його перебуванням на окупованій території, спроби позивачки ОСОБА_1 знайти з ним зв'язок жодного результату не дали, то суд вважає, що є усі правові підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ч. 10 ст. 7, ч. 1 ст. 8 СК України, ст. ст.313 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 88, 107, 208, 215, 224, 225 ЦПК України, п. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України в вїзду в Україну громадян України», п. 2 ст. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст. 18 Конвенції про права дитини, суд -
Позовні вимоги задовольнити.
Надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, за кордон без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, строком на три місяці.
Надати дозвіл на оформлення проїзного документу для тимчасового виїзду малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, без згоди батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя.
Це рішення може бути переглянуто Артемівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд цього рішення може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня його отримання.
Це рішення набирає законної сили, якщо його не буде оскаржено в строк, передбачений для оскарження останнього.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.
Рішення винесено суддею одноособово в нарад чий кімнаті.

Суддя Н.М.Медінцева