ун. № 759/7350/15-ц
пр. № 2/759/3832/15
29 липня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого Морозова М.О.
при секретарі Захарчук Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття.
При цьому, посилається на те, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з 25.03.1995 р. до 20.03.2012 р., від якого є неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач, починаючи з дати розлучення, проживає окремо від її сім'ї, свої батьківські обов'язки по відношенню до доньки не виконує, дитиною не цікавиться, її вихованням та утриманням не займається.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала.
Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, судові повістки з зазначенням часу, місця слухання справи йому направлялись належним чином, вони повертаються назад до суду з позначками поштового відділення, що обслуговує останнє відоме його місце реєстрації та проживання, - «за закінченням встановленого строку зберігання», викликався відповідач в судове засідання і через пресу, бо не має зареєстрованого місця проживання по м. Києву та Київській області по даним адресного бюро, бо знятий з реєстрації 20.07.2014 р. за рішенням суду, тому суд, враховуючи думку позивача, представника третьої особи, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити без участі відповідача спір відповідно до ст.ст. 74, 76, 169, 224 ЦПК України, провівши заочний розгляд справи.
Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує, пояснивши, що відповідач дійсно не виконує свої батьківські обов'язки відносного неповнолітньої дитини, було проведено обстеження умов проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після чого був складений висновок про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, з'ясувавши обставини справи, заслухавши показання свідка, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ст. 59 Закону України „Про освіту" на батьків покладається відповідальність за розвиток дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини як особистості. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.03.1995 р. до 20.03.2012 р., від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 останні три роки вихованням дитини не займається, не приймає участь у розвитку і становленні доньки, належному матеріальному її забезпеченні та утриманні (а.с.5-7).
Згідно висновку Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 01.07.2015 р. Орган Опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 проживає разом з своєю матір'ю, позивачем по справі, яка створила дитині необхідні умови для проживання та повноцінного розвитку, як це вбачається з довідки про проживання та акту обстеження умов проживання від 19.06.2015 р. (а.с.15, 35).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду показала, що позивач по справі, яку вона знає багато років, після розлучення з чоловіком самостійно займається утриманням, вихованням, розвитком неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_2, який є колишнім чоловіком позивача, ніякої участі в долі доньки ОСОБА_3 не приймає, його місце проживання та знаходження невідоме. Проблемами навчання дитини та її утриманням займається лише ОСОБА_1
Неповнолітня ОСОБА_3 у своїй заяві на адресу начальника Служби у справах дітей Святошинського району м. Києва від 19.06.2015 р. фактично не заперечує проти позбавлення свого батька ОСОБА_2 батьківських прав відносно неї (а.с.34).
Від відповідача заперечень на позов та доказів у підтвердження таких заперечень не надійшло, тому суд діє відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.
При таких обставинах суд знаходить позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав обгрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.
Вимоги подавача позову в частині стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Неповнолітня ОСОБА_3 проживає з своєю матір'ю, позивачем по справі, та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, батько дитини не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини.
Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Ст.ст. 180, 181 СК України передбачають, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
В даному випадку норми закону передбачають обов'язковість батьків утримувати своїх малолітніх та неповнолітніх дітей і з моменту пред'явлення позову.
Погоджуючись з позовними вимогами про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 2000 р. народження, до досягнення нею повноліття, суд виходить з матеріального становища обох сторін, принципу рівності прав та обов'язків батьків по утриманню та матеріальному забезпеченні своїх неповнолітніх дітей.
В силу ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах за один місяць підлягає негайному виконанню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства", ст. 59 Закону України „Про освіту", ст.ст. 160, 164, 166, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 10, 60, 74, 76, 169, 212, 214, 215, 224-226, 367 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, батьківських прав відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця м.. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 08 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особа, яка брала участь у справі, але була відсутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя