У х в а л а

іменем україни

10 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 2 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту від

12 грудня 2007 року № 0, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк», який на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСибанк», та ОСОБА_1, останньому було надано кредит у сумі 139 950 доларів США, що дорівнює 806 747 грн 50 коп., на строк до 12 грудня 2017 року.

Проте, відповідачем порушено умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування та не виконуються взяті на себе зобов'язання. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 6 травня

2010 року стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 12 грудня 2007 року № 0 у розмірі 145 947,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 6 травня 2010 року становить 1 156 756 грн 37 коп.

На забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором між ним та АКІБ «УкрСиббанк» 12 грудня 2007 року укладено договір іпотеки № 5350, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Кравченко І.С., відповідно до якого відповідач передав кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,50 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,0933 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Посилаючись на викладене, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 серпня 2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,250 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

вул. Академічна, яка надана для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 7 березня 2007 року Васильківським районним відділом земельних ресурсів Київської області, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 44; земельну ділянку площею 0,0933 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка надана для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого 10 серпня 2007 року Київською міською радою, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 07-7-03444, у рахунок погашення заборгованості

ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за договором про надання споживчого кредиту від 12 грудня 2007 року № 0 у розмірі 145 947,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 6 травня 2010 року становить 1 156 756 грн 37 коп., та 1 820 грн судових витрат, а всього 1 158 585 грн. 37 коп.

Визначено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу будь-якій особі-покупцеві: земельної ділянки площею 0,250 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельної ділянки, площею 0,0933 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Встановлено початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної об'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій при виконанні рішення суду.

Зобов'язано ОСОБА_1 передати ПАТ «Дельта Банк» правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки (державний акт на землю, документи, що характеризують об'єкт нерухомості та інші документи, передбачені постановою КМ України від 17 жовтня 2013 року № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру «нових прав на нерухоме майно»).

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 2 червня 2015 року заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 серпня 2014 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення апеляційного суду м. Києва від 2 червня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення Голосіївського районного суду

м. Києва від 18 серпня 2014 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позивачем не доведено що до нього перейшло право вимоги від ПАТ «Укрсиббанк» за договором іпотеки, що був укладений зі ОСОБА_1 12 грудня 2007 року.

Відповідно до встановлених судом обставин справи, позивач ПАТ «ДельтаБанк» є новим кредитором у зобов'язанні, що виникло на підставі договору іпотеки, між ПАТ «Укрсиббанк» і ОСОБА_1, оскільки між ПАТ «Укрсиббанк» і ПАТ «Дельта Банк» 8 грудня 2011 року було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с. 102-104).

Відповідно до положень ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований у порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку» правочин про відступлення права вимоги за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.

Позивачем ПАТ «Дельта Банк» докази на підтвердження того, що ним були дотримані вказані вимоги закону, суду не надавались.

Крім того, відсутні докази того, що ПАТ «Дельта Банк» сплатив первісному кредитору ПАТ «Укрсиббанк» за договором від 8 грудня 2001 року купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ціну купівлі, визначену договором, в тому числі за кредитом ОСОБА_1

Крім того, апеляційним судом було встановлено, що ПАТ «Укрсиббанк» у зв'язку з порушенням ОСОБА_1 умов договору кредиту звертався до суду з позовом про стягнення з останнього заборгованості, позов було задоволено рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 6 травня 2010 року.

Із пояснень представника відповідача та постанови ВП № 24488475 від

23 жовтня 2013 року головного державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачеві вбачається, що ПАТ «Укрсиббанк» виконавчий лист, виданий на виконання судового рішення про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості, було пред'явлено до виконання. Під час виконання ПАТ «Укрсиббанк», як іпотекодержателем, було надано дозвіл на звернення стягнення на предмет іпотеки - належну ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0933 га, кадастровий номер НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_2, після чого тричі проводився аукціон з реалізації зазначеного майна, який не відбувся у зв'язку з відсутністю покупців. Стягувач, ПАТ «Укрсиббанк», відмовилось прийняти нереалізоване майно у рахунок погашення заборгованості, у зв'язку з чим державним виконавцем 23 жовтня

2013 року, тобто вже після укладання між ПАТ «Укрсиббанк» і ПАТ «Дельта Банк»08 грудня 2011 року договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, було повернуто виконавчий лист без виконання стягувану - ПАТ «Укрсиббанк».

У подальшому вказаний виконавчий лист не пред'являвся до виконання, заміни стягувача у виконавчому провадженні у зв'язку з передачею кредитором права вимоги новому кредиторові не здійснювалось.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 2 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук