АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Поливач Л.Д.

при секретарі Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11.06.2015 у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 684, 14 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що на підставі рішення суду першої інстанції відповідачу позивачем були здійснені перерахунок і виплата пенсії, однак, судом апеляційної інстанції дане рішення суду першої інстанції було скасовано і відповідач не повідомила позивача про скасування рішення суду першої інстанції на підставі якого були здійснені перерахунок і виплата пенсії.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.06.2014 в задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу,оскільки вважає, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, не дослідив докази та не встановив обставини, які мають значення для справи та порушив норми матеріального і процесуального права. Зокрема, позивач вказує на те, що постановою Деснянського районного суду м. Києва зобов'язано УПФ України в Деснянському районі м. Києва зробити перерахунок та виплати ОСОБА_1 пенсію виходячи з показника середньої заробітної плати за 2009 рік, проте, в зв'язку із скасуванням постанови Деснянського районного суду м. Києва виникла переплата пенсійних коштів в сумі 684, 14 грн. В зв'язку з тим, що підстава, за якої було нараховано пенсійні кошти відпала, то відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України надміру сплачені кошти в сумі 684, 14 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_1

На підставі викладеного, позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Справа № 754/4516/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9541/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Грегуль О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, тому, в порядку ст. 305 ч. 2 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів

вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що виникнення переплати не є наслідком рахункової помилки або недобросовісної поведінки відповідача, що

згідно із ст.1215 ЦК України виключає покладення на відповідача цивільної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів на в повній мірі відповідає вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ у Деснянському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 12.07.2011, позивача було зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідачці.

Позивач виконав постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12.07.2011 та здійснив перерахунок пенсії відповідачу.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2014, скасовано постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12.07.2011 і в задоволенні позову відповідача відмовлено

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», встановлено механізм утримання надміру виплачених сум пенсій, зокрема, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за умови добровільності виплати таких грошових сум юридичною особою, відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч.1 названої статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України у справі № 6-151 цс 13 та у справі № 6-91 цс 14, згідно якої, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абз. 2 ч.1 ст. 1215 ЦК України (зокрема, пенсія) за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, поверненню не підлягають.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки позивачем не було надано суду переконливих доказів того, що виплата відповідачу коштів відбулася внаслідок рахункової помилки, або недобросовісного набуття їх відповідачем, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог УПФУ у Деснянському районі м. Києва про стягнення надміру виплачених коштів.

Судом першої інстанції вірно установлено відсутність факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих грошових коштів, які є пенсійною виплатою, а також рахункової помилки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що правові підстави для стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів на підставі статті 1215 ЦК України відсутні.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що пенсійні виплати проводились позивачем не добровільно, а на підставі рішення суду, є безпідставними та відхиляються колегією суддів, оскільки постанова Деснянського районного суду м. Києва від 12.07.2011скасована постановою Київського апеляційного адміністративного суду 25.06.2014, і ця постанова набрала чинності 25.06.2014. Отримавши у жовтні 2014 року вказану постанову, позивач продовжував пенсійні виплати, відтак, проведення виплат у період з 05.10.2014 по 31.10.2014 не є таким, що здійснено на виконання рішення суду.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам надав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва - відхилити

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11.06.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: