29.07.2015 Справа № 363/2411/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Підкурганного В.В.

при секретарі Слободенюк Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Карат» про визнання права щодо надання житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

у червні 2015 року позивач звернувся до суду із названим позовом у якому просила визнати за нею право щодо першочергового надання Відкритим акціонерним товариством «Карат» житлового приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 23 лютого 1990 року по 26 травня 2000 року ОСОБА_1 працювала на ВАТ «Карат» та була звільнена з займаної посади у з в'язку зі скороченням чисельності штату.

З 23 жовтня 1991 року позивачка перебуває на квартирному обліку та користується правом першочергового отримання житлової площі по ВАТ «Карат».

Вважала, що такі дії відповідача порушили її права, вимоги житлового законодавства щодо надання житла громадянам, що потребують поліпшення житлово - побутових умов.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила про його задоволення із викладених у ньому підстав.

В свою чергу, представник ВАТ «Карат» в судовому засіданні проти позову заперечував, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним. Пояснив, що позивачка дійсно була на квартирному обліку як працівник підприємства і при наданні житла до неї не дійшла черга.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази, які містяться в матеріалах, судом зазначається про наступне.

Так, у судовому засіданні встановлено, що дійсно з 23 лютого 1990 року ОСОБА_1 працювала на ВАТ «Карат» та була звільнена за скороченням чисельності 26 травня 2000 року (а.с. 6).

20 січня 1993 року під № 63 за результатами засідання адміністрації і профкому був затверджений список працівників НПФ «Карат» взятих на квартирний облік за місцем роботи для отримання житлової площі, в який також була включена і ОСОБА_1 під 250 номером (а.с. 7-19).

Відповідно до списку громадян, які перебувають на квартирному обліку в першочерговому порядку по НПФ «Карат» позивачка ОСОБА_1 значиться за № 43, як така, що перебуває на квартирному обліку із 1991 року (а.с. 20-22).

21 квітня 1994 року виконавчим комітетом Вишгородської міської ради народних депутатів було прийнято рішення № 98 про видачу ордерів на 215 квартир будинок НВФ «Карат» по АДРЕСА_1 (а.с. 29-38).

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 36 ЖК України, облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Згідно статті 37 ЖК України, Облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв'язку з виходом на пенсію.

У статті 39 ЖК України визначено порядок взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов

Так, громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов:

за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення про взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Підстави для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов закріплені у статті 34 ЖК України.

Відповідно до статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У статті 11 ЦПК України йдеться про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням викладено, судом зазначається, що суд не наділений повноваженнями визнавати за певною особою право на отримання житлового приміщення, так як зазначені юридичні факти встановлюються у передбаченому законом порядку.

Також, суд не має наданих Законом повноважень втручатись в діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування при виконанні ними функцій держави, у тому числі, щодо вирішення питань, пов'язаних із взяттям громадян на квартирний облік.

Отже, на переконання суду, із врахуванням встановлених судом фактичних обставин по справі, досліджених у судовому засіданні доказів, визначених судом норм матеріального і процесуального права, що врегульовують правовідносини між сторонами по справі, суд приходить до висновку що позов є таким, що не підлягає задоволенню у зв'язку із його необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ «Карат» про визнання права щодо надання житлового приміщення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в строки і в порядку, визначені статтями 294 та 296 ЦПК України, відповідно.

Суддя