Провадження № 6/522/194/15
Справа №2-3262/11
УХВАЛА

04 червня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді Івченка В.Б.

при секретарі Січінава М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ТОВ «Українська боргова компанія» про заміну сторони (стягувача) по цивільній справі №2-3262/11,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Українська боргова компанія» звернулось до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) ПАТ «Фінбанк» на стягувача ТОВ «Українська боргова компанія», мотивуючи свої вимоги тим, що 19 вересня 2011 року на примусове виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси було видано виконавчі листи № 2-3262/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «ФІНБАНК» заборгованості за кредитним договором № 349-7/06/08 від 26 червня 2008 року.

11 квітня 2013 року між ПАТ «ФІНБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АНСУ» був укладений Договір Факторингу № 04/13-1, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №349-7/06/08, що був укладений між ПАТ «ФІНБАНК» та ОСОБА_1.

Відповідно до Договору Факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» набуло прав кредитора до ОСОБА_1, ОСОБА_2.

11 квітня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АНСУ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» був укладений Договір відступлення права вимоги № 04/13-2. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 349-7/06/08.

Відповідно до Договору відступлення права вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» набуло прав кредитора до ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Сторони в судове засідання не зявились, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження

Дослідивши матеріали справи №2-3262/11, заяву, суд приходить до наступного.

Судом в судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2011 року на примусове виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси було видано виконавчі листи № 2-3262/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «ФІНБАНК» заборгованості за кредитним договором № 349-7/06/08 від 26 червня 2008 року.

11 квітня 2013 року між ПАТ «ФІНБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АНСУ» був укладений Договір Факторингу № 04/13-1, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №349-7/06/08, що був укладений між ПАТ «ФІНБАНК» та ОСОБА_1.

Відповідно до Договору Факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» набуло прав кредитора до ОСОБА_1, ОСОБА_2.

11 квітня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АНСУ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» був укладений Договір відступлення права вимоги № 04/13-2. Згідно даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 349-7/06/08.

Відповідно до Договору відступлення права вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» набуло прав кредитора до ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядженню другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступа факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов'язана іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Відповідно до п.1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Стаття 378 ЦПК України допускає зміну сторони у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчою провадження її правонаступником. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засідань: з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. З правилами цієї статті кореспондуються положення ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.

Підставою для заміни сторони у зобов'язанні, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони у правовідносинах і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Питання про право правонаступника стягувача на подачу до суду відповідної заяви про заміну сторони виконавчого провадження не може бути спірним, оскільки відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа №6-122цс13). виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заяву ТОВ «Українська боргова компанія» про заміну сторони (стягувача) по цивільній справі №2-3262/11, необхідно задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 37, 378 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ «Українська боргова компанія» про заміну сторони (стягувача) по цивільній справі №2-3262/11 задовольнити.

Замінити стягувача по справі № 2-3262/11, а саме: замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «ФІНБАНК» на стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія», у зв'язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» прав Кредитора, відповідно до Договору відступлення права вимоги №04/13-2 від 11 квітня 2013 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_3