У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Волинської області від 1 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Ковельської міської ради, ОСОБА_3 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Ковельської міської ради, ОСОБА_3 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 частку у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1, до відкриття спадщини, у розмірі 524/1000 частини квартири.

У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 1 липня 2015 року рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2015 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення апеляційного суду Волинської області від 1 липня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2015 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову в позові, апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивачем у відповідності до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не доведено підстав, передбачених законодавством про шлюб та сім'ю, для відступлення від рівності часток подружжя у спільному сумісному майні, оскільки з моменту набуття права власності на спірну квартиру й до дня смерті ОСОБА_4 між подружжям не було домовленості щодо розміру часток кожного з них у праві власності на вищевказану квартиру, договором обміну також не було визначено часток подружжя у квартирі, що ними була придбана (обмінена), реєстрація права власності в органах БТІ була здійсненна за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 також без визначення часток.

Крім того, судом встановлено, що за змістом договору обміну квартир інвентаризаційна оцінка придбаної подружжям трикімнатної квартири значно нижча від інвентаризаційної оцінки кожної з однокімнатних квартир, що обмінювались.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Ковельської міської ради, ОСОБА_3 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк