АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/6034/15 Головуючий 1 інстанції
Справа № 638/9131/15-ц ОСОБА_1
Категорія:договірні Доповідач Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого , судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Галушко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_4, на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання договорів позики недійсними,-

ВСТАНОВИЛА :

07 червня 2015 року позивач звернувсь до суду з позовом в якому просив визнати недійсним з моменту його укладення договору позики № 5 від 16.04.2014 року, укладені між ним та відповідачем.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 червня 2015 року вказана позовна заява залишена без руху.

Як на підставу залишення вказаної позовної заяви позивача без руху та надання йому строку для усунення недоліків позовної заяви, суд зазначив на невідповідність її вимогам ст. 119 ЦПК України , а саме: відсутність ціни позову, даних про сплату судового збору, не зазначення в позовній заяві доказів, які підтверджують кожну обставину та наявність підстав для звільнення від доказування, не викладення в позовній заяві змісту позовних вимог в частині правових наслідків недійсності вказаних договорів.

16.06.2015 року на виконання вимог суду, позивачем надано квитанцію про сплату судового в розмірі 243,60 грн., та зазначено, що вказаний спір є немайновим, та у відповідності до вимог ст.. 11 ЦПК України позивач самостійно визначив щодо обсягу його позовних вимог ( а.с.11-13).

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 червня 2015 року вказана заява позивача визнана неподаною та йому повернута у зв»язку з невиконання ухвали суду від 10 червня 2015 року, а саме: ненаданням документу ,що підтверджує сплату судового збору, відсутність в позовній заяві доказів, що підтверджують кожну обставину, відсутність ціни позову та відсутність в заяві вимог щодо правових наслідків недійсності правочинів.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати ухвалу суду від 25 червня 2015 року та постановити нову ухвалу про відкриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує невідповідністю ухвали вимогам ст.210 ЦПК України та зазначає, що позовні вимоги позивача носять немайновий характер , та позивач відповідно до ст.11 ЦПК України не вимагає застосування наслідків недійсності правочинів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали позовної заяви та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як свідчить позовна заява позивача, його вимоги стосуються лише визнання вказаних правочинів недійсними та відсутні вимоги про застосування наслідків їх недійсності .

Згідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В пункті 15 роз»ясень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України 3 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-У1.

До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків , передбачених статтею 216 ЦК України. За подання до суду таких заяв сплачується судовий збір згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другою статті 4 Закону № 3674-УІ.

Відповідно ж до роз»ясень, які містяться в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції », подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред»явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявникові.

Вказані обставини справи, а саме: надання позивачем у встановлений судом строк квитанції про сплату ним судового збору в розмірі 243 ,60 грн. за подачу до суду позовної заяви немайнового характеру , а також вимоги зазначених норм процесуального права свідчать про те, що висновки суду першої інстанції про ненадання позивачем у встановлений судом строк документу ,що підтверджує сплату судового збору, не зазначення позивачем в позовній заяві доказів, що підтверджують кожну обставину, не зазначення ціни позову та відсутність в його позовній заяві вимоги щодо застосування наслідків недійсності зазначених правочинів, не відповідають як обставинам справи, так і вимогам вказаних норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, ухвала суду від 25 червня 2015 року підлягає скасуванню як така, що постановлена судом першої інстанції з порушенням вказаних норм матеріального та процесуального права, при невідповідності висновків суду обставинам справи 9 пункти 3 та 4 ч.1 ст. 311 ЦПК України повернення вказаної позовної заяви позивача , разом з доданими до неї матеріалами,до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

При цьому, апеляційна скарга представника позивача в частині постановлення судом апеляційної інстанції ухвали про відкриття провадження у справі не підлягає задоволенню, у зв»язку з тим, що суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо вирішення питання про відкриття провадження у справі , оскільки відповідно до вимог глав 2 , 3 та 4 ЦПК України, питання щодо відкриття провадження у справі, провадження у справі до судового розгляду та судовий розгляд справи провадиться судом першої інстанції , а у відповідності до глави 1 розділу У ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справи в апеляційному порядку.

Керуючись пунктами 3 та 4 ст. 311, ст..ст.315, 317, 319, 218, 324 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2015 року та позовну ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання договорів позики недійсними, повернути до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий, суддя:

Судді :