Номер провадження: 22-ц/785/4930/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання грошових коштів спільним майном подружжя, про розподіл майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Громадська організація «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про розподіл майна, яке придбане за час шлюбу, про встановлення порядку користування,

встановила:

У липні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 31.12.1999 року Нерубайською сільською Радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №81, від шлюбу народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та за час їх з відповідачем спільного проживання вони придбали наступне майно, яке позивачка просить розподілити, а саме:

земельну ділянку, площею, 0,10 га, за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул. Кільцева, 21-а;

квартиру №25 в будинку №24, корпус 2 по вул.Пішоновській в м.Одесі, на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори за номером в реєстрі №4-3886, на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частини кожному;

житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул. Кільцева, 24, розташований на земельній ділянці площею 0,25 га;

земельну ділянку, площею 0,25 га за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул. Кільцева, 24;

будинки № 230 та № 231/2, причалу № 195 «Ярмарочний», що розташовані на території «Громадського обєднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибалок любителів» за адресою: м. Одеса, вул.Чорноморського козацтва, 110; що підтверджується довідкою ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок любителів»;

автомобіль марки «Volvo 960», державний номерний знак 193 52 ОК;

автомобіль марки Toyota Sienna, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1;

катер Thomson vin № ТМS21568М84F, 1984 року випуску;

холодильник марки «Indesit»;

телевізор, марки «SАMSUNG»;

пральну машина марки «BOSCH» (а.с. 125-127 т. 2).

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_3 про розподіл майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зазначивши, що він не заперечує проти розірвання шлюбу з ОСОБА_6, проте не визнає її позовні вимоги стосовно переліку майна, яке відповідачка вважає їх спільним майном, та просить суд поділити майно виділивши йому автомобіль марки Toyota Sienna, 2007 року випуску, ? частину будівельних матеріалів, з яких побудоване нежитлове приміщення магазину за адресою Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул. Леніна, 11-а, та виділити йому грошові кошти у розмірі 251 047,94 євро на депозитному рахунку в АКБ «ІМЕКСБАНК» (а.с.179-182 т. 2).

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, зустрічний позов не визнав.

Представник ОСОБА_2 свій позов підтримав, з вимогами первісного позову погодився в частині розірвання шлюбу, проте не визнав позовні вимоги стосовно переліку майна, яке є їх спільним майном.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя, та позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Громадська організація «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про розподіл майна, яке придбане за час шлюбу, про встановлення порядку користування задоволений частково.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання грошових коштів спільним майном подружжя, про розподіл майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя задоволений частково.

Розірваний шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, змінено прізвище ОСОБА_3 з «Рябошапченко» на дошлюбне прізвище «Крижановська».

Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності по ? частини кожному автомобіля марки «Тоуоtа Sіеnnа», 2007 року випуску, двигун №6204710, кузов № 5ТDZK29С97S043639, державний номерний знак НОМЕР_1; по ? часини кожному автомобіля марки «Vоlvo 960», державний номерний знак 193 52 ОК; по ? частини кожному катера Thomson vin № TMS21568M84F, 1984 року випуску; визнано за ОСОБА_3 право користування на будинок № 231/2, причал № 195, який складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 21.05.2007 року під літ. «А», та огорожі №1, розташований на земельній ділянці площею 146 кв.м., розташованої на території Громадського обєднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок любителів» за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 110; визнано за ОСОБА_2 право користування на будинок №230, причал № 195 «Ярмарочний», який складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 21.05.2007 року під літ. «А», вимощення визначеного римською цифрою один та огорожі № 1, розташований на земельній ділянці площею 78 кв.м., розташованої на території «Громадського обєднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок любителів» за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 110.

В інший частині позовних вимог відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати частково, постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, а в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Рішення в частині розірвання шлюбу, а також в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, щодо розподілу побутової техніки, поділу земельної ділянки площею 0,10 га Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул. Кільцева, 21-а, та житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул. Кільцева, 24, розташований на земельній ділянці площею 0,25 га сторонами не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявилися до суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає скасованню в частині визнання права на користування будинками № 230 та 231/2, причалу № 195 «Ярмарочний», та в частині розподілу катера Thomson vin № ТМS21568М84F, 1984 року випуску, з ухваленням нового рішення в цієї, в іншій частині рішення скасуванню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення по справі.

У відповідності до ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Судом встановлено та матеріалами підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знаходились в зареєстрованому шлюбі з 31.12.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу (а.с. 6 т. 1).

Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 13 т. 1).

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання.

Сторони спору стверджують, що за час шлюбу ними набуте наступне майно:

- квартира №25 в будинку №24, корпус 2 по вул.Пішоновській в м.Одесі, на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори за номером в реєстрі №4-3886, на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частини кожному (а.с.16 т. 1);

- земельна ділянка, площею, 0,10 га, кадастровий номер :03:001:0203, за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул. Кільцева, 21-а, на імя ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ№941237 від 24.11.2006 року №01.06.516.01589 (а.с.49-50 т. 1);

- житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул. Кільцева, 24, розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, за на імя ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.10.2009 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області за номером в реєстрі №1-4259 (а.с.125 т. 1);

- земельна ділянка, площею 0,25 га за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул. Кільцева, 24, щодо якої будь-яких правовстановлюючих документів сторонами не надано;

- нежитлові будівлі за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул. Леніна, 11-а, на імя ОСОБА_3, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим КП «ОМБТІ та РОН» від 29.04.2010 року (а.с.51-57 т. 1)

- будинок № 230, причал № 195 «Ярмарочний», який складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 21.05.2007 року під літ. «А», вимощення визначеного римською цифрою один та огорожі №1, розташований на земельній ділянці площею 78 кв.м., розташованої на території Громадського обєднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок любителів» за адресою: м. Одеса, вул.Чорноморського козацтва, 110, що підтверджується довідкою ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок любителів» №34 від 30.07.2012 року (а.с.65 т. 1) та технічним паспортом КП «ОМБТІ та РОН» від 21.05.2007 року (а.с. 172- 174 т. 1);

- будинок № 231/2, причал № 195 «Ярмарочний», який складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 03.07.2003 року під літ. «А», та огорожі № 1, який розташований на земельній ділянці площею 146 кв.м., що розташована на території «Громадського обєднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибалок любителів» за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 110; що підтверджується довідкою ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок любителів» №34 від 30.07.2012 року (а.с.65 т. 1) та технічним паспортом КП «ОМБТІ та РОН» від 21.05.2007 року (а.с. 169-171 т. 1);

- автомобіль марки «Volvo 960», державний номерний знак 193 52 ОК, що підтверджується довідкою Управління ДАІ ГУ МВС України в Одеській області №7-6072 від 06.08.2012 року (а.с.66 т. 1)

- автомобіль марки Toyota Sienna, 2007 року випуску, двигун №6204710, кузов № 5ТDZK29C97S043639, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується вантажно-митною декларацією, інвойсом та довідкою-рахунком №116507 від 17.06.2010 року (а.с.78-79 т. 1);

- катер Thomson vin № ТМS21568М84F, 1984 року випуску, що підтверджується вантажно- митною декларацією, інвойсом та довідкою-рахунком №08/06/11 від 08.06.2011 року (а.с.80-81 т. 1);

- грошові кошти у розмірі 251 047,94 євро на депозитному рахунку в АКБ «ІМЕКСБАНК» (а.с.138-140 т. 2).

- холодильник марки «Indesit»;

- телевізор, марки «SАMSUNG»;

- пральна машина марки «BOSCH».

Відповідно до матеріалів справи, як у суді першої інстанції, а також під час розгляду справи у суді апеляційній інстанції сторони, не визначали та не оспорювали вартість майна, що було предметом розгляду їх позовів, будь-яких клопотань щодо призначення товарознавчої експертизи не заявляли.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Положеннями ч.1 статті 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»;

5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині щодо нежитлових будівель за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул.Леніна, 11-а, набутих ОСОБА_3 на своє імя, суд виходив з того, що згідно договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), укладеного 12.11.2002 року Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області та приватним підприємцем ОСОБА_3, позивачці була передана в тимчасове платне користування на 10 років земельна ділянка площею 0,0150 га за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул.Леніна, 11-а, для будівництва та експлуатацію магазину продовольчих товарів (а.с.132-133 т. 1), на якій вона збудувала спірні нежитлові будівлі, про що свідчить технічний паспорт, виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» від 29.04.2010 року (а.с.51-57 т. 1)

Втім з матеріалів справи вбачається що спірні нежитлові будівлі не набули статусу нерухомого майна (а.с.131, а.с.134-137 т. 1, а.с.193-195 т. 2) в силу положень ст.182 ЦК України. В той же час ОСОБА_2 не надано суду жодного доказу щодо наявності витрачених будівельних матеріалів на будівництво спірного майна, їх складу (кількості та якості), час придбання, та їх вартості, а тому виходячи з положень ст.11 ЦПК України, згідно яких суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, з яких побудовано нежитлове приміщення магазину за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Велика Балка, вул. Леніна, 11-а; є безпідставними та необґрунтованими.

Судом першої інстанції, також було встановлено, що будівництво спірних нежитлових приміщень було здійснено на земельній ділянці, наданій ОСОБА_3, як субєкту підприємницької діяльності; будівництво на земельній ділянці здійснювалося нею як замовником - субєктом підприємницької діяльності (а.с.162-167 т. 2), будь-яких спростовуючих доказів цьому ОСОБА_2 не надано, як і не надано доказів будівництва цих спірних нежитлових приміщень за спільні кошти подружжя, а відтак - суд дійшов правильного висновку про недоведеність ОСОБА_2 своїх позовних вимог в цій частині.

Правова позиція суду підтверджується п.29 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», яким розяснено, що відповідно до положень статей 57, 61 СК, ст. 52 ЦК майно приватного підприємства чи фізичної особи - підприємця не є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

З таким висновком суду першої інстанції , колегія суддів погоджується в певній мірі.

Стосовно майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, та є неподільним майном, а саме: автомобіль марки «Volvo 960», державний номерний знак 193 52 ОК; автомобіль марки Toyota Sienna, 2007 року випуску, двигун №6204710, кузов № 5ТDZK29C97S043639, державний номерний знак НОМЕР_1, суд першої інстанції виходив з того, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК України).

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України).

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розяснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Проте, під час розгляду справи, сторони спору не визначали вартість майна, що є предметом розгляду їх позовних вимог, клопотань щодо призначення товарознавчої експертизи не заявляли, при цьому згоди на отримання грошової компенсації та попереднього внесення відповідних грошових сум на депозитний рахунок - не надавали.

Тому суд першої інстанції правильно зробив висновок про визнання ідеальних часток за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на автомобіль марки «Volvo 960», державний номерний знак 193 52 ОК; на автомобіль марки Toyota Sienna, 2007 року випуску, двигун №6204710, кузов № 5ТDZK29C97S043639, державний номерний знак НОМЕР_1; без їх реального поділу та залишити це майно у їх спільній частковій власності по 1/2 частини кожному.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, щодо грошових коштів у розмірі 251 047,94 євро на депозитному рахунку в АКБ «ІМЕКСБАНК», відкритому на імя ОСОБА_7 за договором №990220329 банківського вкладу з АКБ «ІМЕКСБАНК», то всупереч вимогам ст..60 ЦПК України позивач ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів згідно положень ст.ст. 58-59 ЦПК України, які підтверджували право спільної сумісної власності його, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 на це майно, а відтак - позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині є безпідставними та недоведеними.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується в повній мірі.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання за нею право на користування будинком № 231/2, причал № 195 «Ярмарочний», а за ОСОБА_2 право на користування будинком № 230, причал № 195 «Ярмарочний», суд першої інстанції виходив з того, що будинок № 231/2, причал №195 «Ярмарочний», та будинок № 230, причал № 195 «Ярмарочний» збудовані за спільні кошти подружжя та є їх спільною сумісною власністю.

З таким висновком суду, колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на причалі № 195 «Ярмарочний» має дві будівлі за № 230 та 231/2 та є членом «Громадського обєднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибаків любителів» за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 110, з особовими рахунками № 336 та № 359 що підтверджується довідкою (а.с. 65 т. 1).

Відповідно до цієї довідки на причалі знаходиться катер Томсон держ. № М 11174 RA, який знаходиться під арештом митної служби України.

Відповідно до наказу № 168 від 04.08.2001 року на ОСОБА_2 було переоформлено особовий рахунок № 336 «Громадського обєднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибалок любителів» (а.с. 76 т. 1).

Відповідно до наказу № 74 від 04.07.2006 року ОСОБА_2 було переоформлено особовий рахунок № 359 «Громадського обєднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибалок любителів» (а.с. 75 т. 1).

Відповідно до технічних паспортів ОСОБА_2 є користувачем будинку рибалки за № 231/1 та № 230, що розташовані на причалі № 195 «Ярмарочний», «Громадського обєднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибалок любителів» (а.с. 169-174 т. 1).

Спірні будинки-рибалки, за даними БТІ не зареєстровані (а.с. 187 т. 1).

П. 3.3. статуту «Громадського обєднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибалок любителів» встановлено, що члени організації мають право користуватися у встановленому порядку приміщеннями організації (а.с. 13 т. 2).

На підставі рішення виконкому Одеської міської ради за № 697 від 12.08.1999 року, «Громадському обєднанню «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибалок любителів» було надано в тимчасове довгострокове користування земельну ділянку площею 2,7604 га за адресою вул.. Чорноморського козацтва 110, для експлуатації та обслуговування причалу № 195 «Ярмарочний» (а.с. 17 т. 2).

Зазначені будинки не мають статусу нерухомого майна у відповідності до ст.182 ЦК України та у відповідності до статуту є приміщеннями Громадського обєднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибалок любителів» за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 110, членами якого є ОСОБА_2 з відкритими особовими рахунками та ОСОБА_3 без відкриття особового рахунку (а.с.20 т. 2).

Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до положень ч.1 статті 66 СК України, яка регламентує право подружжя на визначення порядку користування майном, подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності.

В звязку з тим, що спірні будинки-рибалки не є обєктом спільної власності подружжя, вони не можуть бути розподілені шляхом встановлення користування цими будиночками.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, стосовно визнання права власності на 1/2 частину катеру Thomson vin № ТМS21568М84F, 1984 року випуску, суд не визначив, яким чином був зареєстрований в Україні даний катер, чи не знаходиться під арештом митної служби України, а також судом першої інстанції не було взято до уваги, що 19.02.2013 року човен був підпалений, та були заподіяні збитки у розмірі 96000 гривен, що підтверджується витягом з кримінального провадження, яке внесено до єдиного держаного реєстру досудових розслідувань (а.с. 204 т. 2).

Справа колегією суддів розглянута відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає частковому скасуванню, з ухваленням нового в частині встановлення порядку користування будинками-рибалками, а також в частині розподілу катеру.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2015 року в частині розподілу катеру Thomson vin № ТМS21568М84F, 1984 року випуску № М 11174 RA, а також встановлення порядку користуванням будинками № 230 та № 231/2, причалу № 195 «Ярмарочний», що розташовані на території «Громадського обєднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибалок любителів» за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 110; що підтверджується довідкою ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок любителів» - скасувати.

В цієї частині ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині розподілу катеру Thomson vin № ТМS21568М84F, 1984 року випуску № М 11174 RA, а також встановлення порядку користуванням будинками № 230 та № 231/2, причалу № 195 «Ярмарочний», що розташовані на території «Громадського обєднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибаків любителів» за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 110; що підтверджується довідкою ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибаків любителів» - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_8