Справа № 488/6267/14-ц
Провадження № 2/488/419/15 р.
15 квітня 2015 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого по праві - судді Безпрозванного В.В.,
при секретарі судового засідання Копійка Т.О..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спільно нажите майно подружжя,
28 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку № 102 по вул. 295 Стрілкової дивізії в м. Миколаєві.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказувала, що з 28 грудня 1991 року по 06 грудня 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
За період шлюбу сторонами по справі за спільні кошти було набуто нерухоме майно, а саме житловий будинок по вул. 295 Стрілкової дивізії, 102 в м. Миколаєві.
Однак, правовстановлюючі документи на вказане майно видані та зареєстровані на імя відповідача ОСОБА_2, що унеможливлює позивачу розпорядитися своєю часткою спільного майна.
Посилаючись на вимоги статей 60,61,63 Сімейного Кодексу України, позивач просила суд позов задовольнити та визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного будинку, який є спільно нажитим майном подружжя.
В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Нормами ст.60 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).
Згідно з ч1, ч.3 ст.61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Виходячи з вищенаведених положень закону, дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обовязки щодо спільно нажитого у шлюбі майна.
В процесі розгляду справи встановлено, що з 28 грудня 1991 року по 06 грудня 2013 року між сторонами перебували у зареєстрованому шлюбі.
За договором купівлі-продажу житлового будинку від 26.05.2003 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_3 житловий будинок № 102 по вул. 295 Стрілкової дивізії в м. Миколаєві.
Згідно з розясненнями, викладеними у п.23, 24, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).
З фактичних обставин справи вбачається, що вказаний житловий будинок придбаний в період шлюбу в інтересах сімї.
Спірне майно на час розгляду справи у заставі не перебуває, в звязку із чим 1/2 частина вказаного житлового будинку, на думку суду, на законних підставах належить позивачу ОСОБА_1
Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Таким чином, суд визнає за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку № 102 по вул. 295 Стрілкової дивізії в м. Миколаєві, який зареєстровано за ОСОБА_2
У відповідності до вимоги статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 915,25 та 121,80 грн. судового збору, 1000 грн. витрат, пов"язаних із проведенням оцінки майна.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спільно нажите майно подружжя задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спільно нажитого за час шлюбу житлового будинку № 102 по вул. 295 Стрілкової дивізії в м. Миколаєві.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1037,05 грн. та витрати на проведення оцінки майна 1000 грн., а всього 2037,05 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути надана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. В. Безпрозванний