АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9794/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Васалатій К.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Поліщук Н.В., Кабанченко O.A.

при секретарі: Гречка Т.В., Богацькій М.М.

за участю : позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування матеріальних збитків завданих при ДТП

та зустрічним позовом Приватного Акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_3 про отримання коштів за безпідставно набуте майно.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись до суду з вищевказаним позовом, ставив питання про стягнення збитків, які вважав є прямою шкодою у сумі 105400 гривень та судових витрат у сумі 4200,40 гривень. Мотивуючи свої вимоги тим, що є власником автомобіля «Кіа-соренто» д.н.з. НОМЕР_2, який було застраховано відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 171/14- від 24.02.2014 року ПАТ «Страхова Компанія «Арсенал страхування». Внаслідок ДТП, що сталося 13.06.2014 року автомобіль отримав механічні пошкодження, а відтак була спричинена матеріальна шкода.

У встановленому законом та умовами договору страхування він неодноразово звертався до відповідача щодо сплати страхового відшкодування, однак сума визначена до сплати 110 000 гривень ( яку він отримав) не відповідала фактично понесеним витратам по проведенню відновлювального ремонту, що підтверджувалося відповідними висновками № 22 від 30.07.2014 року, де вартість відновлювального ремонту автомобіля становила - 157542,90 гривень та 10.11.2014 року за № 22/1 - 208 363, 11 гривень. Враховуючи те, що у кінцевому результаті ним було сплачено за ремонт автомобіля 215 400 гривень, вважав що завдані збитки є прямою шкодою, яка повинна бути відшкодована за вирахуванням сплачених йому раніше 110 000 гривень.

ПАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося з зустрічним позов щодо стягнення на свою користь 54810,27 гривень, безпідставно набутого майна ОСОБА_3, так як останній провів обстеження пошкодженого автомобіля на не авторизованому СТО, не виконав вимоги угоди про порядок здійснення страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №171/14-Тз/К/01 отримавши від страховика 110 000 гривень.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Зустрічний позов ПАТ «СК «Арсенал Страхування» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СК « Арсенал Страхування» 54 810,27 гривень безпідставно набутого майна та вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, де ставив питання щодо його скасування та постановлення нового про задоволення його позову і відмову у задоволенні зустрічного позову. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначаючи у поданій скарзі, що відповідно до п. 27.12 договору страхування у випадку виникнення суперечок кожна зі сторін має право вимагати незалежної експертизи, тому він звертався до спеціаліста товарознавця для оцінки вартості збитків, оскільки не погодився з виставленим рахунком авторизованого СТО «ТОВ «Автосервіс Корея Моторс». А коли вони відмовились ремонтувати авто за таку ціну звернувся до СТО, яке на це погодилось, попередивши відповідача. Оскільки автомобіль вже був у стані ремонту, після чого було виявлено приховані дефекти, в кінцевому рахунку за ремонт авто було сплачено 215 400 гривень, що підтверджується актом виконаних робіт від 23.12.14 року. В частині зустрічного позову зазначив, що майно не може бути безпідставно набутим, якщо це не відбулось у незаборонений цивільним законодавством спосіб, отже ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як правова підстава, на якій набувалось майно скасована. Угода від 16.09.2014 року про порядок страхового відшкодування не скасована, тому майно не може визнаватись безпідставно набутим.

Апелянт у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача апеляційну скаргу не визнав, заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб що з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так судом при розгляді справи було встановлено, що 24.02.2014 року між відповідачем - ПАТ «СК «Арсенал Страхування » та позивачем ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 171/14-Тз/К/01, по страхуванню автомобіля «Кіа- соренто»д/н НОМЕР_1.

13.06.2014 року по проспекту Оболонському в м. Києві за участю застрахованого автомобіля відбулася дорожньо - транспортна пригода.

01.07.2014 року постановою Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності.

13.06.2014 року до відповідача - ПАТ «СК «Арсенал страхування» звернувся страхувальник - позивач ОСОБА_3 із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку.

16.09.2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «СК „Арсенал Страхування" було укладено угоду про порядок здійснення страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту від 24.02.2014 року.

110 000 гривень страхового відшкодування визначеного за п. 2 зазначеної вище угоди від 16.09.2014 року було перераховано вигодонабувачу ( АТ „БМ Банк") з метою наступного погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 вважав, що такі вимоги позивача, порушують умови договору страхування, а саме п. 17.2 та 27.11 договору, у відповідності до яких при пошкоджені автомобіля розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, при цьому розмір збитків визначається «на базі авторизованого СТО». Суд вважав, що авторизована СТО - це таке СТО, яке уповноважено здійснювати ремонт та обслуговування певної марки згідно вимог заводу виробника за цінами офіційною дилера на підставі угод з дилером. Позивач мотивуючи своє звернення до спеціаліста автотоварознавця посилався на п. 27.12 договору у відповідності до якого, у випадку виникнення суперечок між сторонами кожна із сторін має право вимагати проведення незалежної експертизи. Але, на думку суду, позивач ОСОБА_3 одноосібно вирішив, що вартість ремонту його автомобіля не відповідає виставленому рахунку авторизованого СТО - СТО «ТОВ «Автосервіс Корея Моторс» та звернувся до спеціаліста автотоварознавця - ФОП ОСОБА_6, посилаючись на висновок як на обґрунтування заявлених позовних вимог, що суперечить умовам договору.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд виходив з їх доведеності.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Як вбачається із матеріалів справи 13.06.2014 року на базі авторизованого СТО «ТОВ «Автосервіс Корея Моторс» було визначено вартість ремонтних відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля позивача в сумі 222 909, 97 гривень.

У відповідності до п. 31.5 договору страхування, повна загибель транспортного засобу це випадок, коли вартість відновленого пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладення договору або перевищує різницю між стразовою сумою та вартістю залишків автомобілю.

Згідно договору страхування сума страхового відшкодування сторонами договору була визначена - 345 100 гривень, а відтак сума вартості ремонтних робіт внаслідок ДТП, яка бала визначена на авторизованому СТО ( за умовами договору страхування) - 222 909, 97 гривень не перевищувала 70% дійсної вартості автомобіля, що не свідчить про його повну (конструктивну) загибель.

За таких обставин дії страховика щодо встановлення вартості залишків транспортного засобу шляхом визначення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків у відповідності до формули ( 3450100 (страхове відшкодування) - 10400,27 гривень (сума знецінення за період страхування) - 245000 (вартість залишків автомобіля) - 34510 (франшизи при повній загибелі автомобіля) = 55189,73 гривень) не узгоджуються з умовами договору страхування.

А відтак, колегія суддів вважає, що доводи позивача за зустрічним позовом про те, що із сплачених ними 110 000 гривень на користь позивача 55 189, 73 гривни є безпідставно набутим майном, які за правилами ст. 1212 ЦК України підлягають стягненню на користь страхової компанії є такими що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи.

Так згідно п. 6.1 угоди про порядок здійснення страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту від 24.02.2014 року - у випадку порушення страхувальником обов'язків за цією угодою, страховик має право ініціювати розірвання цієї угоди в односторонньому порядку та вимагати повернення страхувальником виплаченого за подією страхового відшкодування, як безпідставно набутого майна, при цьому ця угода вважатиметься достроково припиненою з дня отримання страхувальником письмового повідомлення страховика про дострокове розірвання цієї угоди.

Однак, у ході розгляду справи, страховиком не було надано доказів на підтвердження направлення письмового повідомлення страхувальнику щодо наміру припинення договору в односторонньому порядку, а відтак така угода є діючою.

Крім того, майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося у незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Зазначена угода в судовому порядку сторонами не оспорювалася.

У той же час, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача також не підлягають задоволенню, так як 16.09.2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ СК „Арсенал Страхування" було укладено угоду про порядок здійснення страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту від 24.02.2014 року.

Згідно п. 1.1. підставою для укладення цієї угоди була наявність до моменту її підписання, наступних обставин: - розбіжності між сторонами відносно розміру збитку, заподіяного у результаті заявленої події, та суми страхового відшкодування, яка підлягає виплаті за подією; - можливості неоднозначного тлумачення діючого законодавства при виникненні судового спору стосовно розміру страхового відшкодування за подією.

Відповідно до п. 5 угоди - підписанням цієї угоди страхувальник підтвердив, що страховик повністю та належним чином виконав перед страхувальником свої зобов'язання за договором страхування, від пред'явлення будь - яких вимог ( претензій ) до страховика відносно розміру виплаченого страхового відшкодування, а також щодо сплати неустойки ( штрафу, пені) інфляційних нарахувань, процентів та будь - яких санкцій передбачених договором страхування та діючим законодавством України, відмовляється.

Дана угода як і окремі її пункти на момент звернення позивача з позовом є діючою, ніким не скасованою. А відтак, погодившись на суму страхового відшкодування визначену п.2 зазначеної вище угоди, колегія суддів вважає, що позивач не довів заявлені вимоги.

У той же час він не позбавлений можливості, у разі непогодження з умовами угоди від 24.02.2014 року, якою була визначена сума страхового відшкодування за домовленістю сторін, захистити своє порушене право у відповідності до діючих норм законодавства, враховуючи також те, що п. 7 угоди також передбачає таке право сторони на її оскарження ( а.с. 102 зв.).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічних позовних вимог страхової компанії підлягає скасуванню з постановленням нового в цій частині за правилами ст. 309 ЦПК України про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог з зазначених вище підстав.

У іншій частині рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року скасувати в частині задоволених зустрічних позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», та постановити в цій частині нове за яким:

Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог до ОСОБА_3 про отримання грошових коштів за безпідставно набуте майно.

У іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: