У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2015 Справа №607/5443/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого Стельмащука П.Я.

- за участю секретаря Жари М.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_1» на дії начальника Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2, Державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Креді ОСОБА_1» звернулось в суд із скаргою на дії начальника Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2, Державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_3, у якій просить суд визнати неправомірною бездіяльність начальника Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2, яка в процесі виконавчого провадження виразилась у неналежному контролю за діями державного виконавця під час ним виконання рішення суду, визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_4, яка в процесі виконавчого провадження виразилась у не вжиті ним своєчасних примусових заходів під час виконання рішення суду.

Скаргу обґрунтовує тим, 22.09.2010 р. Тернопільським міськрайонним судом у справі №2-3205 було прийнято рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_5 на користь АТ «Індустріально-Експортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді ОСОБА_1» заборгованість по кредиту в сумі 21 495,57 дол. США, еквівалент 171 756,05 грн. Рішення набрало законної сили та 14.11.2014 р. виконавчий документ було повторно пред'явлено його до примусового виконання у другий відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції. 17.11.2014р. державним виконавцем Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження ВП №45470265 та надано боржнику 7-ми денний строк для добровільного виконання рішення суду, а при не виконанні рішення виконати його в примусовому порядку. Рішення суду в добровільному порядку боржником - ОСОБА_5 не виконано. Станом на 26.03.2015 р. рішення суду не виконано, згідно інформаційного витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень всі виконавчі дії не проведені та виконавче провадження триває понад 6-ти місячний строк. Контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем начальником Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції не здійснюється. Через бездіяльність начальника Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції - ОСОБА_2 та державного виконавця Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції - ОСОБА_4, банку не сплачено 171 756,05 грн., присуджених за рішенням суду. Скаржник неодноразово звертався до Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції щодо виконання рішення суду та вжиття заходів примусового порядку до боржника. Але дії державним виконавцем щодо повного та фактичного виконання рішення суду до цього часу не проведені, контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем начальником Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції юстиції не здійснюється.

В судове засідання представник скаржника не з»явився, надіславши суду заяву про розгляд скарги у їх відсутності.

Оскаржувані особи в судове засідання не з»явились, надавши суду заперечення на скаргу та матеріали виконавчого провадження, просили, у зв»язку із службовою навантаженістю розгляд скарги проводити у їх відсутності.

Згідно з вимогами ч.1 ст.386 Цивільного процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що вразі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як вбачається із наданих суду матеріалів, державний виконавець діяв у межах та спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження».

На виконанні в Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист Тернопільського міськрайонного суду № 2-3205/10 від 28.02.2011 року про стягнення з ОСОБА_5 в користь ПАТ "Індустріально-експортний банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 171 756,05грн, 1 700грн. судового збору та 120грн. витрат на ІТЗ розгляду справи. Даний виконавчий документ надійшов на виконання 14.11.2014 року.

Керуючись ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», 17.11.2014року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено боржнику для виконання та стягувачу для відома.

В порядку ст. ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», з метою виявлення за боржником зареєстрованого права власності на нерухоме майно, транспортні засоби 17.11.2014 державним виконавцем направлено відповідні запити в УДАІ УМВСУ, ТОДПІ, Інспекції ДТН ТОДА.

Керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 06.11.2013 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, копію якої направлено сторонам та реєструючим установам для відома та виконання. Відповідні записи внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутні записи про наявність зареєстрованого за ОСОБА_6 нерухомого майна.

Згідно відповіді Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції, за боржником зареєстровані відкриті рахунки в ПАТ «Кредобанк» та ПАТ КБ «Приватбанк».

Керуючись ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 21.05.2014 року винесено постанову про арешт коштів боржника, копію якої направлено сторонам для відома та фінансовим установам для виконання.

Згідно відповіді ПАТ КБ «Приватбанк» від 02.12.2014 року, залишок коштів на рахунку відсутній.

Згідно відповіді ПАТ «Кредобанк» від 12.12.2014 року, залишок коштів на рахунках боржника становить 31,64 грн.

Згідно повідомлення Державної інспекції сільського господарства, с/г техніка за боржником не зареєстрована.

Згідно повідомлення провідного спеціаліста ОСОБА_7, транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно повідомлень Пенсійного фонду України, боржник ОСОБА_5, на обліку як отримувач пенсії не перебуває, та на обліку боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами не перебуває.

Відтак аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що при здійсненні примусових виконавчих дій, державним виконавцем дотримано вимог Закону України "Про виконавче провадження", доводи скаржника не підтверджені матеріалами справи.

Згідно ч. 3 статті 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 383-389 ЦПК України, статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_1» на дії начальника Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2, Державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий П.Я.Стельмащук