УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, в якому просили усунути їм перешкоди у користуванні майном - квартирою АДРЕСА_1, шляхом виселення з квартири ОСОБА_6 без надання іншого житлового приміщення.

Позов мотивовано тим, що спірна квартира належала на праві власності батьку позивачів ОСОБА_9, який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після його смерті позивачі та відповідач в порядку спадкування отримали у власність по 1/3 частки вказаної квартири. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2012 року припинено право власності ОСОБА_6 на 1/3 частку спірної квартири, та за кожним з позивачів визнано право власності на Ѕ частку квартири. Останні сплатили ОСОБА_6 визначену судом вартість належної їй частки, а право на свої частки зареєстрували у встановленому законом порядку. Відповідач вселилася в квартиру ще до оформлення ними спадкових прав та продовжує там проживати. Користуючись належним позивачам майном, проживаючи спірній квартирі, позивач порушує їх право власників майна. Посилаючись на ст. 391 ЦК України та ст.ст. 150, 155 ЖК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили задовольнити позов та виселити відповідача з квартири.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 23 квітня 2015 року апеляційну скаргу позивачів задоволено. Рішення місцевого суду скасовано з ухваленням нового рішення про задоволення позову. Виселено ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, усунувши таким чином перешкоди в користуванні вказаною квартирою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Вирішено питання щодо судового збору.

Відповідач, не погоджуючись з даним рішенням суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати із залишенням в силі рішення місцевого суду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов про виселення відповідача з квартири суд апеляційної інстанції виходив з того, що право членів сім'ї власника будинку користуватись дим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є. З припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

З переходом до позивачів права власності на квартиру, відповідач втратила право проживання та користування квартирою.

Оскільки відповідач добровільно відмовляється звільнити спірне житлове приміщення, права ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як власників квартири, порушені та підлягають захисту. Відповідач підлягає виселенню із спірної квартири без надання іншого житлового приміщення на підставі ст. 391 ЦК України, ст.ст. 150, 155, 156, 98, ч. 1 ст. 109 ЖК України.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду, належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову, у зв'язку із чим, обґрунтовано скасував рішення місцевого суду та вирішив спір по суті.

При вирішенні даної справи судом апеляційної інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.С. Ткачук