Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/470/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Войнарівського М.М.

при секретарі : Шилан Д.О.,

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої

особи Миколаївського РЦЗ - Шиндер М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту припинення дії трудового договору, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою про встановлення факту припинення дії трудового договору. В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що на основі письмового трудового договору № 1092 від 13.10.2004р. був прийнятий на роботу до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 для виконання роботи щодо отримання та доставки автотранспортом будівельних матеріалів. Данийтрудовий договір було зареєстровано в Центральному районному центрі зайнятості м. Миколаєва від 13.10.2004р. Фактично, трудові відносини між ним та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_4 тривали до квітня 2005р., в березні 2005р. підприємець останній раз нараховував заявнику заробітну плату в сумі 390 грн. після цього на роботу до підприємця не виходив, оскільки працевлаштувався на роботу до іншого підприємства. Підтвердженням цього факту є записи в трудовій книжці та індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-5,наданою Управлінням Пенсійного Фонду України від 05.03.2015р. Виконання роботи за трудовим договором фізична особа - підприємець ОСОБА_4 від заявника не вимагає, не використовує свого права розірвання трудового договору.Після фактичного припинення роботи на користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_4, заявник намагався оформити звільнення з роботи, проте цього не вдалось зробити, у зв'язку з чим вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту припинення дії трудового договору. У зв'язку з фактичним припиненням трудових відносин та не можливістю оформити розірвання трудового договору з фізичною особою -підприємцем ОСОБА_4, заявник не може у встановленому Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» порядку реалізувати своє право щодо соціального захисту на випадок безробіття. Від визнанням судом факту, що має юридичне значення - припинення трудового договору, залежить виникнення його права на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за соціальним страхуванням на випадок безробіття.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи - Миколаївського районного центру зайнятості не заперечував проти задоволення заявлених вимог.

Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З трудового договору, укладеного та зареєстрованого у Центральному центрі зайнятості м.Миколаєва 13.10.2004року між заявником та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_3 прийнято на посаду водія для виконання роботи щодо отримання та доставки автотранспортом будівельних матеріалів про що в трудовій книжці зроблено запис №9.

В листопаді 2014р. заявник звернувся до Центрального районного центру зайнятості м. Миколаєва з проханням зняти з реєстрації трудовий договір укладений 13.10.2004р.

У відповіді на його звернення центром зайнятості 03.12.2014року повідомлено, що зняття трудового договору з реєстрації можливо виключно за умови присутності в центрі зайнятості з належними документами обох сторін трудового договору. За умови відсутності в центрі зайнятості однієї із сторін трудового договору, його припинення та зняття з реєстрації не можливо.

Заявником ОСОБА_3 на адресу державної реєстрації фізичної особи -підприємця ОСОБА_4, яка вказана в трудовому договорі (АДРЕСА_1) за допомогою поштового зв'язку з повідомленням про вручення було направлено звернення з проханням розірвати трудовий договір.

26.01.2015р. зазначене звернення повернуто відділенням зв'язку із відміткою про закінчення терміну його зберігання.

Згідно даних наданих державною податковою інспекцією у Центральному районі м. Миколаєва підприємець ОСОБА_4 перебуває на обліку з 22.03.2004р., станом на 18.02.2015р. перебуває на податковому обліку з реєстраційним станом «0» - платник податків за основним місцем обліку.

Із змісту ст.21 КЗпП України випливає, що трудовий договір є двох стороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов'язки. Інші суб'єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством. Відповідно до п.4 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38,39) з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статі 40,41).

Згідно з наказом Міністерства парці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Мін'юсті України 27 червня 2001 року за № 554/5745, зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У свою чергу, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною, і яка в силу ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Таким чином, суд вважає доведеним факт припинення трудових відносин між сторонами трудового договору та наявність підстав для задоволення вимоги про встановлення факту припинення дії трудового договору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.24-1, 232 КзпП України, ст.ст. 14, 60, 208-209, 212-215, 218, 256,259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту припинення дії трудового договору- задовольнити повністю.

Встановити факт юридичного значення, а саме: припинення дії безстрокового трудового договору №1092 з 31.03.2015року укладеного 13.10.2004року між фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрованого 13.10.2004року за № 1092 у Центральному центрі зайнятості м.Миколаєва.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. М. Войнарівський

20.07.2015