Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 04 серпня 2015 року

Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Грушко О.П.

при секретарі - Хілько Н.В.

з участю представників позивача, представників відповідача, представників третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Чернігівобленерго» про захист прав споживачів, визнання неправомірними дій, зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, вказуючи на те, що він є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,11 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На вказаній земельній ділянці, після отримання всіх відповідних дозволів, висновку про забудову земельної ділянки, відповідно до доданої схеми забудови, погодженої з відповідними службами, та будівельного паспорту, ним збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та отримано декларацію про готовність зазначеного об'єкта до експлуатації. Реєстраційною службою Коропського районного управління юстиції Чернігівської області зареєстровано за ним право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. Для належного використання житлового будинку необхідне підключення до загальної мережі електропостачання, енергопостачальником якого є ПАТ «Чергігівобленерго» в особі Коропський район електричних мереж.

06.12.2011 року він звернувся до ПАТ ««Чернігівобленерго» в особі Коропського району електричних мереж із заявою про приєднання житлового будинку до мереж електропостачання. У відповідь отримав лист за підписом директора Коропського РЕМ, вихідний № 28 від 05.01.2012 року, в якому зазначено, що його заява знаходиться на розгляді та про прийняте рішення його буде повідомлено після отримання відповіді з відділу містобудування та архітектури Коропської районної державної адміністрації про правомірність проведеної ним забудови в захисній зоні ПЛ-10 кВ «Короп-Сирзавод». В установлений законом строк відповідь за результатом розгляду заяви на його адресу не направлена. На численні з 2011 року заяви, звернення та скарги ПАТ «Чернігівобленерго» Коропський РЕМ відмовляє у видачі технічних умов, приєднанні до електричних мереж, укладенні договору користування електричною енергією, здійсненні постачання електроенергії, усуненні перешкод у користуванні власністю, мотивуючи тим, що будинок розташований в охоронній зоні ПЛ 10 кВ., яка проходить в проміжку опор № 6-7 «Короп-Сирзавод», в якій забороняється будувати житлові, громадські та дачні будинки, посилаючись на закони, що були прийняті набагато пізніше ніж ця земельна ділянка була передана у власність

фізичної особи без будь-яких обмежень. Крім того, відповідач безпідставно вимагає у позивача перенесення за його власний рахунок електроопор за межі земельної ділянки. Відмова відповідача є неправомірною. Відповідачем грубо порушені норми чинного законодавства. А тому позивач просить суд визнати неправомірними дії та рішення ПАТ ««Чернігівобленерго» в особі Коропського району електричних мереж щодо відмови йому у приєднанні належного на праві власності житлового будинку в АДРЕСА_1, до мереж електропостачання, видачі технічних умов, укладенні договору про приєднання до електромереж, договору про користування електричною енергією, висуванні вимог щодо перенесення за свій рахунок електричних опор за межі земельної ділянки, що належить на праві власності, та бездіяльність, що полягає в затримці строків розгляду заяви і надання послуг; зобов»язати ПАТ ««Чернігівобленерго» в особі Коропського району електричних мереж надати йому технічні умови, укласти з ним договір про стандартне приєднання електроустановок житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, до електричних мереж, укласти з ним договір про користування електричною енергією; стягнути з відповідача 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали по вищевикладеним мотивам і просять їх задовольнити. Пояснили, що земельна ділянка, на якій побудовано будинок, знаходиться у власності фізичних осіб з 1996 року, а безпосередньо у власності позивача - з 2010 року. У 2011 році, після отримання всіх передбачених законодавством дозволів, в тому числі паспорта забудовника, позивач розпочав будівництво житлового будинку, яке завершив у грудні 2011 року. На будівництво були отримані всі необхідні дозвільні документи, зареєстровано право власності на будинок. Кілька установ перевіряли дотримання норм законодавства і порушень не виявили. Але на численні звернення, відповідач відмовляє у приєднанні будинку до електропостачання, посилаючись на те, що будинок знаходиться у охоронній зоні електромереж. Про наявність охоронної зони позивач дізнався у червні 2011 року, коли вже було зведено сарай і значна частина будинку. До цього часу ніхто про охоронну зону їм не повідомляв. Про те, що треба погоджувати будівництво з Обленерго, до початку будівництва ніхто не повідомляв. Представники відповідача пропонували винести опори за межі земельної ділянки за рахунок позивача, але не зійшлися у вартості робіт. Електроопори перебували на земельній ділянці принаймні з 2003 року, коли власником ділянки стала ОСОБА_3 Чи були опори там раніше - їм невідомо. Вважає, що електроопори перебувають на земельній ділянці неправомірно, так як з позивачем, як власником, ніхто про це не домовлявся, сервітут не встановлювався. Договір оренди земельних ділянок, укладений між позивачем та Коропською селищною радою, вважають незаконним. Також, обґрунтували розмір моральної шкоди та надали письмові пояснення.

В судовому засіданні представники відповідача Бабак О.М., Капітов С.К., Романченко О.А., Сушениця М.І., Хмарська Н.І. позовні вимоги не визнали. Пояснили, що у квітні 2011 року при обході лінії ПЛ-10 кВ «Короп-Сирзавод» працівники Коропського РЕМ виявили, що в охоронній зоні лінії у проміжку опор № 6-7 проводиться підготовка до будівельних робіт. Власником земельної ділянки виявився позивач. Йому неодноразово повідомлялося, що будівництво здійснюється з порушенням нормативних документів, у охоронюваній зоні, що категорично забороняється та пропонувалося погодити будівництво з Обленерго, чого зроблено не було. Лінія ПЛ-10 кВ «Короп-Сирзавод» експлуатується з 1969 року. ПАТ «Чернігівобленерго» користується землями енергетики у смт Короп на підставі договору оренди від 24.01.2003 року. Відповідач жодним чином не ставив як умову укладення договору на енергопостачання - перенесення опор за межі земельної ділянки за рахунок позивача. Це передбачено законодавством і обговорювалося лише як один з варіантів вирішення проблеми, але сторона позивача не погодилася. На лінії ПЛ-10 кВ «Короп-Сирзавод» знаходиться 20 трансформаторних підстанцій, обслуговується 1200 абонентів, у тому числі Коропська районна лікарня. Це є об'єктом підвищеної небезпеки для людей. Наполягаючи на підключенні житлового будинку до електромережі з порушеннями нормативів, які регламентують безпеку експлуатації високовольтної лінії, позивач наражає себе і членів своєї родини на небезпеку для життя, створює можливість техногенної аварії в районі, спонукає ПАТ «Чернігівобленерго» до незаконних дій та до взяття на себе відповідальності за вищевказані можливі негативні наслідки.

Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Коропської селищної ради - Євтушенко Ю.В. та Дорда Ю.О. пояснили, що з 1996 року селищна рада не має відношення до земельної ділянки позивача.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 показала, що є матір»ю позивача. У 2003 році отримала в подарунок земельну ділянку в АДРЕСА_1. Потім провела поділ її на дві частини і одну з них подарувала синові. Він почав підготовку до будівництва: готував майданчик, завозив будматеріали. Не дивлячись на те, що земельна ділянка знаходиться біля Коропського РЕСу, ніхто не заперечував проти цього. Після отримання всіх дозвільних документів на будівництво, 01.04.2011 року син почав зводити будинок. Коли був готовий сарай і частина будинку, представники РЕС почали писати листи з вимогою припинити будівництво. Після його закінчення, на численні звернення про підключення будинку до електромережі, відмовляли, часто взагалі не давали відповідей. Син зараз живе в будинку без електроенергії, користуючись свічками. Через це страждає морально і фізично, були випадки виклику «швидкої допомоги».

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, показання свідка, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

04 вересня 2003 року ОСОБА_12 подарував ОСОБА_3 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування (а.с. 6).

23 червня 2010 року ОСОБА_3 подарувала частину зазначеної земельної ділянки позивачеві - ОСОБА_1 (а.с. 9).

У 2011 році позивач оформив дозвільні документи на будівництво житлового будинку на подарованій йому земельній (а.с. 32-36) та збудував житловий будинок з господарськими спорудами (а.с. 39-44,62-63).

22 серпня 2013 року рішенням Коропської селищної ради було змінено адресу домоволодіння позивача: з «АДРЕСА_1», на «АДРЕСА_1» (а.с. 49).

Сторона позивача, сторона відповідача та представники третьої особи в судовому засіданні визнали, що на земельній ділянці ОСОБА_1 знаходиться електроопора діючої ПЛ-10 кВ «Короп-Сирзавод». Відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України вказана обставина не підлягає доведенню.

18 квітня 2011 року працівники Коропського РЕМ під час обходу виявили в охоронній зоні ПЛ-10 кВ «Короп-Сирзавод» у проміжку опор № 6-7 початок проведення будівельних робіт (а.с. 114).

Коропський РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» звертався до власника будівництва, до органу місцевого самоврядування та органів влади з вимогою припинити порушення режиму охорони ПЛ-10 кВ «Короп-Сирзавод» (а.с. 117, 119, 121, 123-124), але будівництво продовжилося без узгодження з електропередавальною організацією і було завершено.

Після завершення будівництва, власник будинку неодноразово звертався до Коропського РЕМ, ПАТ «Чернігівобленерго» з вимогою підключити його будинок до електропостачання (а.с. 37, 47, 66, 67).

Електропередавальна організація відмовляла у підключенні, мотивуючи свої відмови тим, що будівництво проведено в порушення встановлених законодавством вимог щодо охоронних зон електричних мереж (а.с. 38, 46, 48, 64-65)

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України: Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України: Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 4 ЦК України передбачає, що основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно ст. 6 ЦК України: Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 714 ЦК України: За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст. 25 Закону України «Про електроенергетику»: Споживачі електричної енергії мають право на приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж.

Відповідно до п. 1.9 Постанови № 28 від 31.07.1996 року Національної Комісії з питань регулювання електроенергетики України «Про затвердження Правил користування електричною енергією»: Постачальники електричної енергії за регульованим тарифом на закріпленій території не мають права відмовити споживачу або субспоживачу, електроустановки якого розташовані на

цій території, в укладенні договору, за умови дотримання вимог

законодавства України, зокрема цих Правил та інших

нормативно-технічних документів. Вказана норма Правил поширюється на всіх споживачів електроенергії.

Відповідно до п. 3 Правил користування електричної енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1397 від 26.07.1999 року: Енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору про користування електричною енергією. У разі виникнення питань, можливі шляхи вирішення яких не обумовлені договором, сторони керуються цими Правилами та законодавством.

Згідно Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів»: Цей Закон визначає правові та організаційні засади надання і використання земельних ділянок для розміщення об'єктів енергетики, встановлення та дотримання правового режиму земель спеціальних зон об'єктів енергетики з метою забезпечення безперебійного

функціонування цих об'єктів, раціонального використання земель, а також безпечної життєдіяльності та захисту населення і господарських об'єктів від впливу можливих аварій.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону: охоронні зони об'єктів енергетики - зона вздовж повітряних і кабельних ліній електропередачі, навколо електростанцій, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів та пристроїв і магістральних теплових мереж, споруд альтернативної енергетики

тощо для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодженню, а також для зменшення їх негативного впливу на людей,

суміжні землі, природні об'єкти та довкілля.

Згідно ч. 2 ст. 22 Закону: Охоронні зони уздовж повітряних ліній електропередачі встановлюються у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки

ліній від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на певній відстані залежно від напруги ліній електропередачі.

Відповідно до п. 1, 2 «Правил охорони електричних мереж», затверджених Постановою КМУ № 209 від 04.03.1997 року: Правила охорони електричних мереж запроваджуються з метою забезпечення збереження електричних мереж,

створення належних умов їх експлуатації та запобігання нещасним випадкам від впливу електричного струму і використовуються у разі проектування, будівництва та експлуатації електричних мереж, а також під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж. Електричними мережами, які підлягають охороні згідно з Правилами, вважаються трансформаторні підстанції, розподільні пункти і пристрої, струмопроводи, повітряні лінії електропередачі, підземні і підводні кабельні лінії електропередачі та споруди, які до них належать. Для створення нормальних умов експлуатації електричних мереж, забезпечення їх збереження та дотримання вимог техніки безпеки здійснюються такі заходи: відводяться земельні ділянки; встановлюються охоронні зони; визначаються мінімально допустимі відстані.

Згідно п. 4, 5 Правил: У межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами. Охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань 10 метрів - до 20 кВ.

Відповідно до п. 8 Правил: Забороняється в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і

пристроїв виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну

роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні

випадки, а саме: будувати житлові, громадські та дачні будинки.

Подібні обмеження передбачені у ст. 32 Закону України: «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів».

В судовому засіданні було встановлено, що позивач здійснив будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в охоронній зоні лінії ПЛ-10 кВ «Короп-Сирзавод» з порушенням встановлених відстаней від крайніх проводів до споруд (а.с. 138-144). Таким чином відповідач, відмовляючи у приєднанні будинку позивача до електропостачання, діяв правомірно, відповідно до приписів Постанови № 28 від 31.07.1996 року Національної Комісії з питань регулювання електроенергетики України «Про затвердження Правил користування електричною енергією» та інших вище перелічених нормативно-правових актів.

Доказів того, що відповідач як єдину умову приєднання будинку до електромережі, висував вимогу перенести опори за межі земельної ділянки за рахунок позивача, суду не надано.

Суд відхиляє як доказ твердження сторони позивача про те, що в жодному з документів на земельну ділянку, а також у дозвільних документах на будівництво не зазначено, що на даній території знаходяться електроопори лінії ПЛ-10 кВ «Короп-Сирзавод» та не виділено охоронної зони лінії електропередач, так як відсутність інформації в документах не змінює об'єктивної дійсності - існування електроопор. А наявність охоронних зон прямо передбачена Законодавством і не залежить від їх позначення або непозначення у документації.

Суд відхиляє твердження сторони позивача про те, що різними організаціями та посадовими особами перевірялося дотримання будівельного та земельного законодавства під час будівництва і порушень знайдено не було, виходячи зі специфіки досліджуваних питань та вимог про належність і допустимість доказів. Суд, на підставі ч. 4 ст. 10 ЦПК України, роз'яснював сторонам можливість призначення по справі судової експертизи, з метою встановлення, чи не порушено при будівництві вимог законодавства, зокрема про охоронні зони лінії електропередач, але сторони відмовилися.

Суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, відхиляє твердження сторони позивача про те, що опори ПЛ-10 кВ «Короп-Сирзавод» протиправно перебувають на земельній ділянці позивача, без його згоди, а договір оренди земельної ділянки (а.с. 145) не відповідає вимогам закону, так як це питання не входить до предмету доказування в даній цивільній справі; вимоги щодо законності/незаконності перебування електроопор на земельній ділянці в позовній заяві відсутні.

Суд не вважає підставою для задоволення позову можливі порушення вимог законодавства щодо охоронних зон ліній електропередачі в інших домогосподарствах смт Короп, докази чого надані стороною позивача (а.с. 106-108). Дані докази, за наявності до того законних підстав, можуть бути використані уповноваженими органами для притягнення винних до юридичної відповідальності.

Суд констатує, що відмова у задоволенні даного позову не позбавляє позивача права на приєднання до електромережі, за виконання передбачених законом умов. Зокрема, частиною 4 статті 18 Закону України «Про електроенергетику» передбачено: У разі спорудження або реконструкції будівель, доріг, мостів, інших об'єктів архітектури, роботи з перенесення повітряних і підземних електричних мереж, теплових мереж та інших об'єктів електроенергетики виконуються власником цих об'єктів електроенергетики за рахунок замовників будівництва або реконструкції будівель, доріг, мостів, інших об'єктів архітектури відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 4, 6, 16, 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Законом України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів», Постановою № 28 від 31.07.1996 року Національної Комісії з питань регулювання електроенергетики України «Про затвердження Правил користування електричною енергією», «Правилами користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою КМУ № 1397 від 26.07.1999 року, «Правилами охорони електричних мереж», затверджених Постановою КМУ № 209 від 04.03.1997 року, ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ПАТ «Чернігівобленерго» про захист прав споживачів, визнання неправомірними дій, зобов»язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду виготовлено в повному обсязі 07 серпня 2015 року.

Суддя: Грушко О. П.