Справа № 139/613/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2015 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2008 року і мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона з відповідачем має абсолютно несумісні характери, різні погляди на сімейне життя, на виховання дитини. Така ситуація триває протягом усього часу існування шлюбу, на зараз чаша терпіння переповнена, а тому аби зберегти своє психічне здоровя вона звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб без надання строку на примирення.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та ствердив, що нормальних стосунків між ними як подружжям дійсно не було, налагодити їх неможливо, а тому не варто зберігати цей шлюб.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5) стверджується, що сторони з 08 листопада 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження (а.с. 7), - що мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивач у позовній заяві та судовому засіданні обгрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнав позов та не заперечив проти розірвання шлюбу. Підтримання та визнання позову сторонами, на думку суду свідчить про їх байдужість до існування шлюбу. Не дивлячись на наявність у подружжя малолітньої дитини, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає їх рішення виваженим і єдиним правильним у тій обстановці, яку вони створили у сімї. Суд приходить до висновку, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, він не слугує інтересам сторін і травмує дитину, а тому його необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 5), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище Руда змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_3. У позовній заяві та судовому засіданні позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб, укладений 08 листопада 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 2979 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

.

Суддя: ___________