Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №219/7431/14 Головуючий у 1-й інстанції: Харченко О.П..
Провадження №22-ц/778/3505/15 Суддя-доповідача: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИЛА :

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її дід - ОСОБА_6, який за життя склав заповіт від 24.09.2003 року. Згідно заповіту все своє майно ОСОБА_6 заповідав її батькові ОСОБА_7

ОСОБА_7 до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався і не набув права на спадкове майно: ні на житловий будинок А-1 площею 25.70 кв.м , ні на новостворений будинок А1-1, площею 81.70 кв.м., ні на земельну ділянку площею 946 кв.м. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 помер. Після його смерті відкрилась спадщина.

До нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_7, звернулась її мати, а вона та її брат ОСОБА_4, відповідач по справі, відмовилися від спадщини на користь матері. Нотаріус видав матері лише свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади померлого ОСОБА_7 , а у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок та земельну ділянку відмовив, оскільки вона не є спадкоємцем після смерті свого свекра ОСОБА_6.

Вважає, що вона , як онука разом з братом є спадкоємцями після смерті свого дідуся ОСОБА_6 та має право на прийняття спадщини. Зазначала, що не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого діда, бо на момент відкриття спадщини був живий її батько ОСОБА_7 і вона такого права не мала, а після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року вона вважала, що право прийняття спадщини мала її матір.

Враховуючи вищевикладене просила суд визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини за законом після померлого діда ОСОБА_6 поважною і надати їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, по суті позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6 (а.с. 35). Позивачка ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_4 є онуками померлого ОСОБА_6.(а.с.6,7).За життя померлий ОСОБА_6 заповів усе належне йому майно своєму синові ОСОБА_7, що підтверджує заповіт, який є батьком позивачки та відповідача (а.с.6 зворот).

За життя ОСОБА_7 спадщину не прийняв і не оформив і помер 26.06.2013 року (а.с.9).

Таким чином, позивачка на час смерті її дідуся у 2004 році не могла входити до кола його спадкоємців ,так як її батько ОСОБА_4А .крім наявності складеного на його користь заповіту , у відповідності до вимог ст..1261 ЦК України відносився до першої черги спадкоємців за законом.

Відповідно до ч.І ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.І ст.1270 ЦК України).

Окрім цього відносно позивачки не можуть бути застосовані вимоги ст..1266 ЦК України як спадкування за правом представлення.

Відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України особа, яка не прийняла спадщину у встановленому законом порядку, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від ЗО травня 2008 року N 7 «Про

судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, при розгляді цих справ

слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у

державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у

матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у

вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про

право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви

спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про

визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню

не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку,суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття

спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є

причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка і відповідач за період з дня смерті дідуся ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року по теперішній час не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини , що підтверджує повідомлення нотаріуса та інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (а.с.42,43).

Окрім цього ,звернувшись до суду позичка зазначає, що спадкодавцю ОСОБА_6 на праві власності належав будинок площею 25.70 кв.метра та новостворений недобудований будинок площею 81.70 кв.м., право про визнання забудовником якого вона бажає отримати, однак жодного доказу на підтвердження вказаних обставин у справі немає.

Суд першої інстанції вірно встановив характер спірних правовідносин і обґрунтовано відмовив у позові за його недоведеністю

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргуОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2015 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: