У х в а л а

18 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності та визнання недійсним правочину відчуження автомобіля,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково: встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в період з березня 2002 року по 23 січня 2014 року; визнано за ОСОБА_5 право власності на:

- Ѕ частину квартири НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 50,60 кв.м, житловою площею 21,20 кв.м;

- Ѕ частину паркінгу НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1, площею 23,50 кв.м;

- Ѕ частину земельної ділянки, яка знаходиться на АДРЕСА_2;

- Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_2, загальною площею 232,30 кв.м, житловою площею 83,40 кв.м;

- Ѕ частину автомобіля «Honda Civik»;

- Ѕ частину автомобіля «Land Rover Range Rover Evoque»;

- грошові кошти в сумі 2 тис. 400 доларів США, що знаходяться в індивідуальному сейфі ОСОБА_7 за НОМЕР_3 в ПАТ «Укрсоцбанк» на вул. Енергетиків, 8 в м. Буча Київської області;

- грошові кошти в сумі 46 тис. 50 доларів США, що знаходяться в індивідуальному сейфі ОСОБА_7 за НОМЕР_4 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на бульварі Л. Українки, 26 у м. Києві;

- визнано недійсним правочин відчуження автомобіля «Land Rover Range Rover Evoque» на ім'я ОСОБА_6, витребувано вказаний автомобіль від ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5, скасовано реєстрацію цього автомобіля, здійснену на ім'я ОСОБА_6

Стягнуто на користь ОСОБА_5 : з ОСОБА_4 - 4 тис. 263 грн і з ОСОБА_6 - 121 грн 80 коп. судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 5 лютого 2015 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року змінено в частині задоволення позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу: встановлено факт проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 1 січня 2004 року по 23 січня 2014 року. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних в справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 вересня 2015 року касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_9 задоволено частково, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 5 лютого 2015 року скасовано в частині вирішення вимог про визнання недійсним договору та витребування автомобіля «Land Rover Range Rover Evoque», справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року (у незміненій судом апеляційної інстанції частині) та рішення Апеляційного суду м. Києва від 5 лютого 2015 року залишено без змін.

11 грудня 2015 року ОСОБА_4, за дорученням якого діє ОСОБА_10, звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд зазначеної ухвали суду касаційної інстанції з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 3, 74 Сімейного кодексу України.

На обґрунтування підстави перегляду вказаного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2011 року, 25 березня і 25 листопада 2015 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 9 вересня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, направляючи справу на новий судовий розгляд в частині вирішення вимог щодо визнання недійсним договору та витребування автомобіля «Land Rover Range Rover Evoque» і залишаючи без змін рішення судів в частині вирішення інших позовних вимог, виходив із того, що позивач довів факт його проживання з ОСОБА_7 однією сім'єю без реєстрації шлюбу; також касаційний суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції щодо визначення періоду спільного проживання ОСОБА_5 і ОСОБА_7, зазначивши, що на час виникнення спірних правовідносин сімейним законодавством не передбачалося встановлення такого факту, а тому період спільного проживання необхідно визначати з 1 січня 2004 року; однак, щодо вирішення вимог про визнання недійсним договору та витребування автомобіля, касаційний суд зазначив про те, що норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі, а тому не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2011 року, 25 березня і 25 листопада 2015 року, наданих для порівняння, касаційний суд, направляючи справи на новий судовий розгляд, дійшов висновку про недоведеність факту проживання осіб однією сім'єю без реєстрації шлюбу та указав на необхідність перевірити і дати належну оцінку наявним в матеріалах справи доказам щодо підтвердження факту спільного проживання та придбання спільного майна, визначитись із характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню при вирішенні спорів.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності та визнання недійсним правочину відчуження автомобіля за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 вересня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

В.М.Сімоненко