Справа № 346/2738/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1803/2015
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Яковин М.Я.

з участю: позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства Коломийський експериментальний завод програмованих радіоелектронних учбових терміналів «Прут» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 13 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13 липня 2015 року позов ОСОБА_2 до державного підприємства Коломийський експериментальний завод програмованих радіоелектронних учбових терміналів «Прут» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з державного підприємства Коломийський експериментальний завод програмованих радіоелектронних учбових терміналів «Прут» на користь ОСОБА_2 24 649 грн. 75 коп. заборгованості по заробітній платі станом на 31.05.2015 року; 10 955 грн. 68 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі станом на 31.05.2015 року; 3 588 грн. компенсації за невикористану відпуску; 7000 відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з державного підприємства Коломийський експериментальний завод програмованих радіоелектронних учбових терміналів «Прут» в дохід держави 635 грн. 54 коп. судового збору.

Рішення в частині виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вважає, що суд в повній мірі не врахував обсяг заподіяних їй моральних страждань. Так, внаслідок невиплати заробітної плати, а також погіршення стану здоров'я, вона опинилась в скрутному матеріальному становищі та змушена була прикладати додаткових зусиль для існування.

За період невиплати заробітної плати, відповідачем не сплачувався єдиний соціальний внесок до пенсійного фонду, внаслідок чого апелянт була позбавлена можливості здійснити перерахунок пенсії.

Також ОСОБА_2 вказує, що в судовому засіданні відповідач надав заяву, в якій не заперечував щодо виплати моральної шкоди в повному обсязі.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції, в частині стягнення моральної шкоди апелянт просила скасувати, та стягнути з відповідача 12900 грн. моральної шкоди.

Державне підприємство Коломийський експериментальний завод програмованих радіоелектронних учбових терміналів «Прут» рішення суду не оскаржувало.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

Представник державного підприємства Коломийський експериментальний завод програмованих радіоелектронних учбових терміналів «Прут», будучи належно повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За змістом ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зважаючи на те, що рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку жодною із сторін, в тому числі і апелянтом не оскаржується, то воно в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Що ж стосується судового рішення в частині стягнення моральної шкоди в сумі 7000 гривень, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення трудових прав особи, передбачено ст. 237-1 КЗпПУ.

На основі здобутих та досліджених в судовому засіданні доказів, судом першої інстанції вірно встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача щодо невиплати заробітної плати, ОСОБА_2 було спричинено моральні страждання.

Як роз'яснено в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи й не повинен призводити до її збагачення.

За таких обставин, виходячи із засад розумності, поміркованості й справедливості, ураховуючи характер та обсяг моральних страждань, які зазнала позивач у зв'язку з невиплатою заробітної плати, розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_2, визначений судом цілком правомірно та обгрунтовано.

Що стосується доводів апелянта в частині визнання відповідачем позову щодо розміру моральної шкоди, то такі не приймаються судом до уваги. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що таке визнання суперечить державним та суспільним інтересам та потягне за собою необґрунтоване витрачання коштів держаним підприємством на оплату такого відшкодування.

За змістом ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія судів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 13 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.Є. Меленко

Судді: В.А. Девляшевський

А.Ю. Малєєв