АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9349/2015 Головуючий у І інстанції - Українець В.В.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспроект-1» про визнання наказу недійсним, зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

24 березня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним наказу від 14 лютого 2014 року про перехід на скорочений робочий тиждень - 1 день на тиждень, зобов'язання зробити йому перерахунок заробітної плати та стягнути невиплачену заробітну плату, мотивуючи вимоги тим, що він з 2003 року працює в ТОВ «Транспроект-1» на посаді інженера-землевпорядника з заробітною платою згідно штатного розпису. Він також є учасником товариства з часткою в статутному капіталі - 50 %. Іншим учасником товариства є директор ОСОБА_4 Наказом № 4/К від 14 лютого 2014 року в зв'язку з малим обсягом робіт на підприємстві та згідно ст.56 КЗпП України його переведено на скорочений робочий тиждень - 1 день на тиждень з 14 лютого 2014 року. Вважає, що змін в організації праці у відповідача не відбулось, тому його переведення є незаконним. Зазначив, що у порушення вимог ч. 3 ст. 32 та 103 КЗпП України він не був повідомлений за два місяці про зміну істотних умов праці, встановлення неповного робочого часу, тому вважає, що даний наказ слід визнати недійсним та перерахувати в зв'язку з цим його заробітну плату до повного розміру. Крім того, з 12 січня 2015 року відповідач не допускає його до роботи, не повідомляє розташування його нового робочого місця та не виплачує заробітну плату. З урахуванням уточнень просить суд ухвалити рішення, яким:

· визнати наказ № 4/К від 14 лютого 2014 року недійсним;

· зобов'язати ТОВ «Транспроект-1» провести перерахунок його заробітної плати за період з 14 лютого 2014 року по березень 2015 року з урахуванням індексації;

· стягнути з ТОВ «Транспроект-1» на його користь заробітну плату у відповідності до проведеного перерахунку та заборгованості із невиплаченої заробітної плати з 01 січня 2015 року по травень 2015 року.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05 червня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Транспроект-1» на користь ОСОБА_2 2973,52 грн. невиплаченої заробітної плати. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Транспроект-1» на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову повністю, обґрунтовуючи тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, зазначає, що в наказі міститься підпис позивача про ознайомлення з наказом без зазначення дати, копію наказу позивачем отримано в кінці лютого 2015 року, тому відрахування строків позовної давності повинно відраховуватися з цього моменту, також вказує, що оскільки про зміну заробітної плати його не було попереджено за два місяці, та він не давав на це своєї згоди, йому повинен бути проведений перерахунок заробітної плати у відповідності до фактично відпрацьованого часу.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про повне задоволення позовних вимог.

Представник відповідача просив апеляційну скаргу відхилити рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом № 1/К від 10 червня 2003 року ОСОБА_2 призначений на посаду заступника директора ТОВ «Транспроект-1» з посадовим окладом згідно штатного розкладу (а.с. 44).

Наказом № 4/К від 14 лютого 2014 року в зв'язку з малим обсягом робіт на підприємстві та згідно ст. 56 КЗпП України встановлено перехід на скорочений робочий тиждень - 1 день на тиждень з 14 лютого 2014 року всім співробітникам ТОВ «Транспроект-1», в тому числі і ОСОБА_2 З даним наказом ОСОБА_2 був ознайомлений (а.с. 43).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання наказу № 4/К від 14 лютого 2014 року незаконним та в частині стягнення заробітної плати за період з з 14 лютого 2014 року по березень 2015 року з урахуванням індексації, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що наказ було видано з порушенням норм трудового законодавства , зокрема ст..ст. 32, 56 КЗпП України, однак, до цих правовідносин застосовано строк позовної давності.

Відповідно до ст.. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення йому копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як вбачається із наказу № 4/К від 14 лютого 2014 року позивач з ним ознайомився.

Оскільки дата ознайомлення на наказі не зазначена, то суд вважає, що позивач був ознайомлений з наказом в лютому 2014 року після його видачі.

Доводи позивача про те, що він ознайомився із цим наказом лише в 2015 році не можуть бути прийняті до уваги, так як позивач не надав суду доказів на підтвердження своїх заперечень, а саме доказів того, що він ознайомився із наказом в 2015 році.

Крім того, за період з лютого 2014 року по 2015 рік позивач отримував заробітну плату за неповний робочий тиждень, а саме за 1 робочий день, а тому суд приходить до висновку про те, що йому було відомо про зміну в умовах праці - перехід на одноденний робочий тиждень з лютого 2014 року, однак, до суду він звернувся в березні 2015 року, тобто після спливу тримісячного строку звернення до суду, передбаченого ст.. 233 КЗпП України.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

З наданої на запит суду довідки ТОВ «Транспроект-1» вбачається, що ОСОБА_2 у січні 2015 року нарахована заробітна плата в розмірі 675 гривень 76 копійок, у лютому 2015 року - 661 гривні 50 копійок, у березні 2015 року - 681 гривні 66 копійок, у квітні 2015 року - 512 гривень 55 копійок, у травні 2015 року - 442 гривень 05 копійок (а.с. 46).

Суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача на користь позивача заробітну плату за період з січня 2015 року по травень 2015 року .

Колегія суддів вважає, щосуд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 5 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :