РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8024/15-ц

пр. № 2/759/4016/15

22 липня 2015 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1,

ОСОБА_2

до ОСОБА_3,

3-тя особа: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду

Святошинського району м.Києва»

про встановлення конкретного порядку користування квартирою та укладення

окремого договору на обслуговування будинку і прибудинкової території, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом та з врахуванням уточнених під час розгляду справи позовних вимог просили встановити конкретний порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши їм в користування ізольовану кімнату житлоплощею 14,9 кв.м. з балконом і передпокоєм 4,0 кв.м., відповідачу виділити в користування ізольовану кімнату 10,9 кв.м., а кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню залишити в спільному користуванні усіх співвласників, зобов*язавши КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» укласти з ними, позивачами, окремий договір на обслуговування будинку і прибудинкової території, посилаючись на те, що відповідач є їх сином і кожний із них має у власності по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1, між ними та відповідачем постійно виникають непорозуміння щодо оплати витрат на утримання будинку і прибудинкової території та щодо спожитих комунальних послуг, відповідач не несе витрат по вказаним обов*язковим платежам, а вони є пенсіонерами і змушені нести витрати щодо всієї спірної квартири, які є занадто значними для їх пенсії. Просили задовольнити позов з врахуванням уточнень на підставі ст.ст. 358, 391 ЦК України.

В судовому засіданні позивачі уточнені позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також пояснили про те, що вони фактично проживають в ізольованій кімнаті 14,9 кв.м. з балконом, а відповідач проживає в ізольованій кімнаті 10,9 кв.м. і такий порядок користування спірною квартирою склався між ними з 2008р. А, також, просили визначити відповідальним власником щодо їх частини квартири позивача ОСОБА_1

Відповідач в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в справі є поштове повідомлення (а.с. 26), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 по 1/3 частині кожному (а.с. 5 - копія свідоцтва про право власності на житло) і відомості про власність внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 6-7 - копія витягу).

Квартира АДРЕСА_1 є двокімнатною і має ізольовані кімнати: 14,9 кв.м. з балконом і передпокоєм 4,0 кв.м. та 10,9 кв.м. (а.с. 8-9 - копія технічного паспорту БТІ).

Позивачі сплачують комунальні послуги за спірну квартиру, про що надали суду квитанції (а.с. 12-22 - копії квитанцій).

В обгрунтування позову позивачі посилатись на те, що відповідач не несе ніяких витрат щодо спірної квартири і щодо їх оплати між ними виникають непорозуміння і сварки, які приводять до того, що саме вони, будучи особами пенсійного віку, несуть усі витрати щодо оплати по утриманню будинку і прибудинкової території та за спожиті комунальні послуги. З 2008р. між ними склався такий порядок користування спірною квартирою, згідно якого вони, позивачі, користуються ізольованою кімнатою житлоплощею 14,9 кв.м. з балконом і передпокоєм 4,0 кв.м., а відповідач користується ізольованою кімнатою 10,9 кв.м.

Доказів в спростування таких обставин справи суду не надано.

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Згідно частини 1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до частини 1 ст.319 ЦПК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

В пункті 3 ст.319 ЦК України вказано, що усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Як встановлено судом, житлова площа квартири АДРЕСА_1 складає 25,8 кв.м. (14,9 + 10,9).

Таким чином, ідеальна доля кожного із співвласників в житловій площі спірної квартири становить 8,6 кв.м., яку не є технічно можливо виділити кожному із співвласників.

Враховуючи ті обставини, що кімната житлоплощею 14,9 кв.м. є найбільшою в спірній квартирі, позивачі з 2008р. проживають в цій кімнаті, користуються нею та передпокоєм 4,0 кв.м., в кімнаті знаходяться усі їх речі, вказана кімната на 2,3 кв.м. є меншою житлоплощі, що припадає на ідеальну долю позивачів, натомість як відповідач з 2008р. користується іншою ізольованою кімнатою 10,9 кв.м. та відповідно там знаходяться усі його речі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо виділення сторонам в користування кімнат згідно заявлених позовних вимог є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 ст.382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування … механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири … які призначені для задоволення потреб усіх власників квартир…

Тобто, приміщення коридору, кухні, ванної кімнати, вбиральні є приміщеннями загального користування і у відповідності до вимог частини 2 ст.382 ЦК України перебувають у спільній сумісній власності усіх співвласників, що передбачає право усіх співвласників на спільне користування цими приміщеннями, а тому суд вважає залишити ці приміщення в спільному користування сторін як співвласників спірної квартири, задовольнивши позовні вимоги і в цій частині.

Враховуючи мотиви позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зокрема, вік позивачів та їх матеріальний стан, не бажання відповідача нести матеріальний обов*язок щодо своєї частки в спірній квартирі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги і в частині зобов*язання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» укласти з ОСОБА_1 як відповідальним власником окремий договір на обслуговування будинку і прибудинкової території на виділену йому з ОСОБА_2 кімнату, задовольнивши позовні вимоги і в цій частині.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 317, 319, 358, 382, 386 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 169 ч.4, 212-215, 223-228 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити конкретний порядок користування квартирою АДРЕСА_1, згідно якого виділити в користування ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ізольовану кімнату житлоплощею 14,9 кв.м. з балконом і передпокій 4,0 кв.м. у вказаній квартирі, ОСОБА_3 виділити в користування ізольовану кімнату 10,9 кв.м. в цій квартирі, а кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню залишити в спільному користуванні усіх співвласників, зобов*язавши КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» укласти з ОСОБА_1 як відповідальним власником окремий договір на обслуговування будинку і прибудинкової території на виділену йому і ОСОБА_2 кімнату житлоплощею 14,9 кв.м. з балконом і передпокій 4,0 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено іншими учасниками процесу до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з проголошення рішення.

Суддя: