Справа №461/2627/13-ц
Провадження №2/461/534/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2015 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Государського А.В.

при секретарі Скаб В.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємець ОСОБА_3 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася в суд з позовом до ФОП ОСОБА_3 про стягнення коштів, посилаючись на те, що 09.05.2015 року між нею та відповідачкою було укладено угоду №005 про надання послуг з прокату весільної сукні «Cara Mia Michelle», вартість якого становить 7630 грн. Нею було сплачено завдаток у розмірі 3800 грн. У звязку із необхідністю збільшення чашок корсету весільної сукні, вона звернулася до відповідача, однак остання, в порушення вимог п.2 укладеної між ними угоди відмовилася перешити сукню. На неодноразові листи про розірвання угоди та повернення завдатку відповідач не реагувала. Просить суд стягнути з відповідача на її користь подвійний розмір завдатку в сумі 7600 грн. та 300 грн. витрат на правову допомогу.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, надавши пояснення аналогічні викладеним у запереченні (а.с.66-71), суть яких полягає у тому, що угода укладена між сторонами містить ознаки договору побутового підряду та договору прокату, а відтак належить до змішаних договорів. Зобов'язання із перешиття сукні, не забезпечувалося завдатком. Відповідач ОСОБА_1 відмовилася перешити сукню позивача, шляхом збільшення чашки в корсеті, проте не відмовилася від виконання усієї угоди, запропонувавши розглянути інші способи задоволення вимог замовника. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.05.2011 року між салоном «Нінель» в особі приватного підприємця ОСОБА_3, що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію №0010921 від 22.04.1996 року (виконавцем) та ОСОБА_1 (замовником) укладено угоду №005 про надання послуг прокату весільної сукні «Cara Mia Michelle» (а.с.8), вартість прокату становить 7630 грн., сплачено аванс у розмірі 3800 грн. Виконавець ФОП ОСОБА_3 зобовязувалась безкоштовно вкоротити, перешити, тощо, сукню для замовника ОСОБА_1 і почати ці роботи з дня укладення угоди і завершити до дня забирання сукні.

Зі змісту п.2 Угоди від 09.05.2011 року не вбачається жодних обмежень Замовника щодо виконання тих чи інших робіт по підготовці сукні до прокату.

Вимоги позивача ОСОБА_1 про перешиття сукні, відповідач ОСОБА_3 не виконала, вказаний факт сторони підтвердили у судовому засіданні.

Звернення відповідача про розірвання Угоди від 09.05.2011 року, зокрема 12.07.2011 року (а.с.9), 22.09.2011 року (а.с.11), 05.10.2011 року (а.с.14) були проігноровані відповідачем.

ОСОБА_4 у справах захисту прав споживачів у Львівській області від 29.08.2011 року №26996 (а.с.6) ОСОБА_1 повідомлено про, те, що при проведення перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_3 вимог п.2 Угоди №005 від 09.05.2011.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03.10.2012 року (а.с.54-59) у справі №2а-10453/11/1370 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 у справах захисту прав споживачів у Львівській області про скасування постанови, в задоволенні позову відмовлено. Судом встановлено, що виконавець в жоден спосіб не попереджав замовника про існування обєктивних, на його думку, причин щодо неможливості виконання замовлення, а саме перешиття весільної сукні на розсуд замовника (зміна чашки в корсеті сукні), то у замовника виникли підстави розірвати договір, а на такого виконавця покладено обовязок щодо відшкодування збитків, заподіяних замовнику невиконанням умов угоди.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ст.571 ч.1 ЦК України, якщо порушення зобовязання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобовязання сталося з вини кредитора, він зобовязаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимогам чинного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаям ділового обігу або іншим вимогам, які звично ставляться.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходиться до висновку, що позивачем було передано відповідачу грошові кошти у сумі 3 800 грн. саме в якості завдатку, оскільки сторонами було укладено договір завдатку в якому обумовлені наслідки його невиконання.

Отже у звязку з невиконанням умов договору завдатку сума коштів, яка підлягає стягненню з відповідача складає 7600 грн. (3800 грн.х2).

Таким чином, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідач не належним чином виконала умови договору завдатку, доказів того, що внесена позивачем сума є не завдатком, а є авансом суду не надала, при розгляді справи у суді нею не було надано доказів, що невиконання умов договору сталося не з її вини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання стягнення витрат на правову допомогу, суд враховуючи тривалість справи, кількість процесуальних документів, на підставі Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.11.2011 року, вважає, що сума 300 (а.с.21) грн. є розумною та дійсно свідчить про понесені позивачем витрати, а тому в цій частині вимоги також слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 60, 208, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.526,570,571 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до фізичної особи підприємець ОСОБА_3 про стягнення коштів, задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємець ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 800 (три тисячі вісімсот) грн. завдатку та додаткову суму у розмірі внесено завдатку 3 800 (три тисячі вісімсот), а всього 7600 (сім тисяч шістсот) грн.

Стягнути з фізичної особи - підприємець ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 300 (триста) грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з фізичної особи - підприємець ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А.В.Государський