Справа № 357/9199/15-ц
У Х В А Л А

30 червня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві залі суду № 1 подання державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання головного державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, керівника ПП «Центр наукового інженерного прогресу «ЦНІП», оскільки на даний час на примусовому виконанні у міському відділі ДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 27273407 про стягнення з ПП «Центр наукового інженерного прогресу «ЦНІП» на користь Відділу комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради боргу в сумі 27 352,25 грн., в ході проведення виконавчих дій накладено арешт на грошові кошти боржника, нерухомого та рухомого майна, на яке можна звернути стягнення, у боржника не виявлено, від виконання зобовязань за виконавчими документами боржник ухиляється.

В судове засідання державний виконавець не зявився, про час розгляду подання був повідомлений, до суду надано письмове клопотання щодо розгляду подання без участі державного виконавця.

Оглянувши подання, додані до нього документи, суд дійшов висновку про задоволення подання частково з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що на виконанні у міському відділі ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження ВП № 27273407 про стягнення з Приватного підприємства «Центр наукового інженерного прогресу «ЦНІП» на користь Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради заборгованості на загальну суму 27 352 грн.25 коп.; до складу якого входять наступні виконавчі документи, а саме: накази господарського суду Київської області № 12/027-10 від 13.12.2010 року про стягнення боргу в сумі 321 грн.; № 12/036-10 від 04.11.2010 року про стягнення боргу в сумі 3 495 грн.70 коп.; № 12/026-10 від 13.12.2010 року про стягнення боргу в сумі 321 грн.; № 7/159-10 від 30.11.2010 року про стягнення боргу в сумі 13 031 грн.93 коп.; № 16-009-10 від 14.06.2010 року про стягнення боргу в сумі 10 182 грн.62 коп.

Згідно відомостей з ЄДРПОУ керівником ПП «Центр наукового інженерного прогресу «ЦНІП» є ОСОБА_2, місцезнаходження юридичної особи будинок № 15 по вулиці Залізничній в місті Білій Церкві Київської області.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2015 року головним державним виконавцем міського відділу ДВС ОСОБА_1 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вказаних вище виконавчих документів, копії яких отримано особисто 10.03.2015 року керівником боржника юридичної особи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

23.02.2015 року головним державним виконавцем міського відділу ДВС ОСОБА_1 винесено постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконавче провадження підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: в т.ч. виконавчі листи судів, накази господарських судів, рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 цього Закону, державний виконавець має право у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Як передбачено ст.12 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, свобода пересування може бути обмежена у випадках, передбачених законом.

За ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів /посадових осіб/ вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 цієї статті, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд вважає, що ст.377-1 ЦПК України є спеціальною нормою, яка має застосовуватися на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства, та рішень інших органів /посадових осіб/, оскільки інші кодекси, в т.ч. КАС України, ГПК України не містять відповідних норм щодо процесуального порядку обмеження боржника на виїзд за межі України.

В листі Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» викладено правову позицію стосовно того, що на момент звернення до суду з таким поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження; а поняття «ухилення від виконання зобовязань» варто розуміти як будь-які свідомі діяння /дії чи бездіяльність/ боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок повністю або частково у нього є реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

У звязку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З доданих до подання документів вбачається, що державним виконавцем в процесі здійснення виконавчих дій не виявлено будь-якого нерухомого або рухомого майна, належного боржникові, на яке можна звернути стягнення.

Отже, знаючи про наявність виконавчого провадження з отриманої ним копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, керівник юридичної особи боржника ОСОБА_2 до державного виконавця не зявився, не надав відомостей про майно, грошові кошти, судові рішення про стягнення боргу залишаються тривалий час не виконаними.

А тому з врахуванням всього наведеного суд вважає, що боржник ухиляється від виконання своїх боргових зобовязань.

В листі Мінюсту України від 06.06.2008 року за № 25-32/507 зазначено, що тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон є одним із заходів примусового виконання рішень суду.

А оскільки державний виконавець згідно з ч.1 ст.11 Закону Про виконавче провадження зобовязаний вживати всіх передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, то суд вважає за можливе подання задовольнити та тимчасово обмежити керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання боргових зобовязань за вказаними вище виконавчими документами.

Державний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон керівника боржника без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України.

Але згідно приписів ст.377-1 ЦПК України передбачено обмеження у праві виїзду за кордон взагалі, а не способи обмеження.

Отже, на суд покладено функцію вирішення питання про обмеження у праві виїзду, а право вибору способу виконання такого обмеження належить органу, до компетенції якого входить питання забезпечення виїзду з України.

Враховуючи все наведене та керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст.377-1 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити частково.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Приватного підприємства «Центр наукового інженерного прогресу «ЦНІП» ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, до виконання зобовязань щодо сплати боргу в сумі 27 352 грн.25 коп. на користь Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради Київської області у зведеному виконавчому провадженні ВП № 27273407.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня постановлення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3