Справа №464/5177/13-ц
пр.№ 6/464/109/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2015 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого - судді Рудакова І.П.,

при секретарі Бондар Н.С.,

за участю представника ОСОБА_1 -ОСОБА_2,

представника ПАТ «ВіЕс Банк»- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, інша особа, яка бере участь у справі: ПАТ «ВіЕс Банк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

представник ОСОБА_1 -ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій, просить суд визнати 2 виконавчих листа, виданих 03.12.2014 року Сихівським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_4. ОСОБА_1 484 167,91 доларів США заборгованості за кредитними договорами № KF 39529 від 05.06.2006 року. № KF 41039 від 11.10.2006 року, № KF 50415 від 18.07.2008 року, та 3441.00 грн. судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те що, виконавчі листи не відповідають вимогам ст.ст.17, 18 Закону України «Про виконавче провадження». Окрім цього, зазначає, що законодавством України не передбачено видачу судом виконавчого листа на підставі ухвали про затвердження мирової угоди. Крім того, відсутній обовязок боржника в обсязі, визначеному за цими виконавчими листами. Просила вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 -ОСОБА_2С заяву підтримала в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в поданій нею заяві, та просить таку задовольнити.

Представник стягувача ПАТ «ВіЕс Банк» в судовому засіданні заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заперечив, вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, що до задоволення не підлягає.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебувала справа за позовом ПАТ «Фольксбанк» ( правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк») до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитними договорами в сумі 3 998 618, 14 грн.

19 червня 2013 року Сихівським районним судом м. Львова було прийнято рішення у вказаній справі, яким позов ПАТ «Фольксбанк» задоволено, та стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» 3 998 618, 14 грн. заборгованості за кредитними договорами № KF 39529 від 05.06.2006 року, № KF 41039 від 11.10.2006 року, № KF 50415 від 18.07.2008 року, та 3441,00 грн. судових витрат.

27 вересня 2013року на стадії виконавчого провадження між сторонами ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_1 було укладено ОСОБА_4 угоду про виконання зобовязань за виконавчим листом №464/5177/13-ц, виданого 02.07.2013 року Сихівським районним судом м. Львова та закінченя виконавчих проваджень №39918459, №39886694.

Пунктом 9 вказаної ОСОБА_4 угоди Сторонами було погоджено: «Сторони домовились, що у разі невиконання або не належного виконання умов цієї мирової угоди з боку боржників, у тому числі при порушенні будь-яких строків розрахунків, зазначених у п. 2 цієї угоди, всі домовленості між сторонами, визначені у пунктах 2,4,5 цієї угоди, скасовуються, а виконання ухвали суду, якою затверджено мирову угоду, проводиться в примусовому порядку органами Державної виконавчої служби згідно чинного законодавства України.»

Сихівським районним судом м. Львова 03.12.2014 року видано 2 виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_4. ОСОБА_1 484 167,91 доларів США заборгованості за кредитними договорами № KF 39529 від 05.06.2006 року. № KF 41039 від 11.10.2006 року, № KF 50415 від 18.07.2008 року, та 3441.00 грн. судових витрат.

13.02.2015 року Сихівським районним судом м.Львова постановлено ухвалу про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа №464/5177/13-ц про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_1 484167.91 доларів США заборгованості за кредитними договорами № KF 39529 від 05.06.2006 РОКУ. № KF 41039 від 11.10.2006 року. № KF 50415 від 18.07.2008р.

Пунктом 2 ОСОБА_4 угоди затвердженої Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14.10.2013 року визначено: «Сторони домовились, що погашення заборгованості вказаної у п.1 цієї угоди, здійснюватиметься у наступному порядку: Боржники зобовязуються погасити заборгованість перед стягувачем за кредитним договором в сумі 484167,91, дол. США в строк за визначеним графіком погашення, а саме, по кредитному договору KF 39529 від 05.06.2006 року: в період 31 вересня 2013 року - 30 квітня 2016 року по 1930,00 дол. США; до 31 травня 2016 року - 1811,49 дол. США; по кредитному договору KF 41039 від 11.10.2006 року: в період 31 вересня 2013 року - 30 серпня 2016 року по 1630, 00 дол. США щомісячно, до 30 вересня 2016 року - 1592,70 дол. США; по кредитному договору KF 50415 від 18.07.2008 року: в період 31 вересня 2013 року - 30 квітня 2016 року по 295, 00 дол. США щомісячно, в період 31 травня 2016 року - 30 червня 2016 року 400, 00 дол. США, в період 31 липня 2016 року - 30 вересня 2016 року по 2225, 00 дол. США щомісячно, в період 31 жовтня 2016 року - 29 лютого 2020 року по 3855,00 дол. США щомісячно, в період 31 березня 2020 року - 31 грудня 2022 року по 5000,00 дол. США щомісячно, до 31 січня 2023 року - 13528,72 дол. США.

На виконання вказаного пункту ОСОБА_4 угоди, ОСОБА_4, було сплачено частину боргу, що підтверджується квитанціями: №1153392 від 13.08.2013 року, №243129 від 07.11.2014 року, №1014461 від 27.02.2014 року, №575095 від 18.03.2014 року, №700531 від 16.09.2014, №903856 від 23.12.2013 року, №1138776 від 28.11.2014 року, №1138854 від 28.11.2014 року, №13522 від 01.07.2014 року, №13433 від 01.07.2014 року, №903867 від 23.12.2013 року, №1014503 від 27.02.2014 року, №1138940 від 28.11.2014 року, №1153421 від 30.08.2013 року, №990099 від 29.07.2014 року, №982079 від 29.04.2014 року, №13441 від 01.07.2014 року, №982070 від 29.04.2014 року, №982061 від 29.04.2014 року, №982061 від 23.12.2013 року, №13446 від 01.07.2014 року, №1014481 від 27.02.2014 року

24 грудня 2013 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження № 39918495 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фольксбанк» 3 998 618 грн. 14 коп. заборгованості за кредитним договором № KF 19529 від 05.06.2006р., № KF 41039 від 11.10.2006р., № KF 50415 від 18.07.2008р. та 3 441 грн. 00 коп. судових витрат на підставі виконавчого листа від 05.07.2013р. № 464/5177/13-ц.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист може бути виданий на підставі судового рішення, наказу господарських судів, v тому числі на підставі рішень третейського СУДУ та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово- промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВІЙ палаті.

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування стягувача і боржника; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України.

Постанова Пленуму ВГС від 26.12.2011 N 18 «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції» вказує, якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах; якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про зобовязання виконати мирову угоду, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Аналізуючи текст зазначеної мирової угоди та суть ухвали, якою її затверджено, суд приходить до висновку, що вони в повній мірі не відповідають вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а потому не можуть бути виконавчим документом.

Крім цього, боржники частково погасили заборгованість під час виконання мирової угоди. Таким чином, стягнення за повторно виданим виконавчим листом у попередньому обсязі не відповідає дійсному обсягу зобовязань Боржників.

Враховуючи, що після затвердження мирової угоди виконавче провадження було закрите, а відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених законом, суд вважає, що зазначені виконавчі листи видані помилково.

Оскільки судом помилково видано виконавчий лист за ухвалою суду про визнання мирової угоди, а виконавче провадження по ньому не проведено, то виконавчий лист №2/464/1340/13 про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у звязку з невиконанням мирової угоди слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Суд не приймає покликання представника ПАТ «ВіЕс Банк» на те, що виконавчі листи йому видані були правильно, відповідно до п.9 мирової угоди, оскільки це не передбачене чинним законодавством.

На підставі ст.ст.17, 18, 50 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст.10, 57-60, 208, 210, 223, 369 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

заяву задоволити.

Виконавчі листи №2/464/1340/13 про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_1 заборгованості у звязку з невиконанням мирової угоди визнати такими, що не підлягають виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий