Справа № 521/5959/15-ц
Провадження №2/521/3393/15
З А О Ч Н Е РІШЕННЯ
06 серпня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Мирончук Н.В.,
при секретарі судового засідання Варналій К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення різниці у курсі валют за договором позики та трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобовязання, -
ВСТАНОВИВ:
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про стягнення різниці у курсі валют за договором позики та трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобовязання.
Свої позовні вимоги, позивач обгрунтував наступним.
Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28.08.2014 року, було стягнуто з ОСОБА_2 на його користь суму позики в розмірі 15 000 доларів США, що еквівалентно 201 562,05 грн.
Однак, відповідач вище зазначене рішення суду не виконує, та борг до теперішнього часу не повернула, в зв'язку з чим з дати винесення рішення до моменту позову офіційний курс гривні щодо долару США підвищився з 13,4375 грн. до 23 грн. 51 коп. за один долар США, що призвело до підвищення вартості життя.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3надала заяву про підтримання позовних вимог та просила їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Позивач згідно даних зобов'язальних правовідносин належним чином виконав умови договору позики - передав відповідачці зазначену суму, а відповідачка зобов'язання не виконала, отримані в борг кошти на вимогу позивача, протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги не повернула, через що позивач ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2 про повернення позики.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці факти.
Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
В зв'язку з чим суд вважає, що доводи позивача та її представника, щодо стягнення з відповідача збитків, у зв'язку зі зміною курсу є обґрунтованими.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Верховний Суд України в Узагальненні судової практики «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин» від 11.11.2011 року визначив, що при застосуванні ч. 2 ст. 625 ЦК, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, слід керуватися таким. Аналіз зазначеної норми права свідчить про те, що внаслідок знецінення лише грошова одиниця України (гривня) підлягає індексації, а іноземна валюта, яка була предметом позики, не підлягає. Така правова позиція неодноразово підтверджена рішеннями Верховного Суду України, в яких зазначено, що індекс інфляції - це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей. Ціни в Україні встановлюються у національній валюті, тому зазначена норма ЦК може бути застосована лише у випадку прострочення грошового зобов'язання у гривні.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України передбачено у разі прострочення виконання суми грошового зобовязання ,обов'язок виплати 3% річних від простроченої суми.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ч.2 ст. 625 ЦК України, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних за прострочення грошового зобовязання, у розмірі 457,4 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 10 753,47 грн., підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, у тому числі питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Так, судовий збір позивач сплатив у розмірі 749,60 гривень. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, сплачені ним 749,60 гривень підлягають стягненню з відповідача на його користь, решта у розмірі 868,82 гривні підлягає стягненню на користь держави.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 208, 209, 212- 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 625,1046 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення різниці у курсі валют за договором позики та трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобовязання, - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_2, (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_2) різницю у курсі валют в розмірі 151087 (сто п'ятдесят одна тисяча вісімдесят сім) гривень 95 копійок.
Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 749 гривень 60 копійок.
Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави суму судового збору в розмірі 868 гривні 82 копійки.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів, з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В. Мирончук