Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

суддів - Оніпко О.В., Хилевич С.В.,

секретаря судового засідання Ковальчук Л.В.

за участю

позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Рівненської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, заборгованості по сплаті аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, що з'явились у судове засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 17 вересня 2014 року до часу закінчення навчання ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 45 935,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 2000 гривень.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 479 грн. 35 коп.

Вирішено, що рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 вважає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що в силу свого матеріального стану він не може надавати повнолітній дочці матеріальну допомогу, оскільки сплачує аліменти на дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, на його утриманні перебуває дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, по догляду за якою він перебуває у відпустці до досягнення останньою трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

За викладених обставин просить рішення скасувати, ухвалити нове про відмову ОСОБА_1 в позові про стягнення аліментів на повнолітню дочку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Рівненської області від 05 лютого 2015 року рішення Рівненського міського суду від 11 грудня 2014 року в частині спору щодо заборгованості по аліментах змінено.

Зустрічні вимоги ОСОБА_3 про звільнення від заборгованості по аліментах задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 15000 грн. заборгованості по сплаті аліментів на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року рішення апеляційного суду Рівненської області від 05 лютого 2015 року в частині залишення без змін рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2014 року про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_5 скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до апеляційного суду Рівненської області. У решті рішення залишено без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в частині вимог щодо стягнення аліментів підлягає задоволенню з наступних підстав.

За матеріалами справи ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою відповідача за первинним позовом ОСОБА_3

Згідно довідки Рівненського державного базового медичного коледжу від 18 липня 2014 року №3787 ОСОБА_5 є студенткою 2 курсу відділення «Лікувальна справа» Рівненського державного базового медичного коледжу, денної форми навчання. Навчається з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2016 року на платній формі навчання.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 24 грудня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського МУЮ, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, та на яку, як встановлено в судовому засіданні, від сплачує аліменти до досягнення останньою повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

У відповідності до витягу з наказу комунального закладу «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Рівненської обласної ради від 05 вересня 2014 року №295-в ОСОБА_3 перебуває у відпустці по догляду за малолітньою ОСОБА_6, батьком якої він являється, до досягнення нею 3-х річного віку з 09 вересня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с.19,20).

Задовольняючи позов в частині стягнення аліментів на повнолітню доньку на період навчання суд першої інстанції послався на вимоги ч.1 ст.199 СК України щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, врахувавши матеріальне становище відповідача, який перебуває у відпустці по догляду за дитиною, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_6, визнав що він є працездатним, послався на матеріальне становище позивача, доньки сторін, яка навчається на денній формі навчання, визнав, що вона потребує матеріальної допомоги так як перебуває на утриманні матері.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При цьому законодавець визначив, що всі складові цього обов'язку мають бути у наявності, а саме однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є наявна можливість одного з батьків, з ким не проживає дитина, надавати таку матеріальну допомогу.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання, суд повинен враховувати: матеріальне становище платника аліментів, зокрема такі обставини - чи є він працездатним, чи має такий дохід, який би дозволив утримувати себе, свою сім'ю,наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги та повнолітню дитину,яка проживає з матір'ю та інші обставини, що мають істотне значення.

Місцевий суд вищезазначені вимоги закону не врахував, не звернув увагу на те, що відповідач ОСОБА_3 сплачує аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_9 року, на його утриманні перебуває донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 року, по догляду за якою він перебуває у безоплатній відпустці до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а тому прийшов до передчасного висновку про можливість ОСОБА_3 сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_10, на період її навчання.

За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а тому наявні підстави для застосування положень ст.307 ЦПК України щодо скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_6, яке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, із ухваленням нового рішення у цій частині про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,324,325 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в частині вимог щодо стягнення аліментів задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_5скасувати.

В позові ОСОБА_1до ОСОБА_3про стягнення аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_5 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий Ю.М.Рожин

Судді О.В.Оніпко

С.В.Хилевич