25.02.2015 р. ІМЕНЕМ УКРАЇНИ м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі
судді Корицької В.О.,
при секретарі Зоренко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору -
Управління державної міграційної служби України у Житомирській області,
про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням,
Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що згідно договору дарування від 04.12.2007 р. є власником житлового будинку № 8, що по проїзду Цюрупи у м. Житомирі, а також належної до нього земельної ділянки. При цьому, крім неї у будинку ще зареєстровані ОСОБА_2 і ОСОБА_3.
Свої вимоги мотивувала тим, що реєстрація відповідачів у будинку позбавляє її можливості у повному обсязі реалізувати свої права власника, тому з урахуванням заяви представника позивача від 25.02.2015 р. щодо уточнення позовних вимог, ОСОБА_1 просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
У судове засідання 25.02.2015 р. сторони не зявились.
При цьому, від уповноваженого представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його особистої участі. При цьому, уточнені вимоги свого довірителя підтримав повністю та просив їх задовольнити. /а.с. 39, 40-41/
Відповідачі про час і місце розгляду даної справи завчасно повідомлялись судом у відповідності до вимог статей 74-76 ЦПК України, що підтверджується наявними матеріалами справи. Заперечень на позов не надходило, щодо поважності причин неявки суд не повідомлено.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору про час і місце розгляду справи повідомлялось належним чином, причини неявки суду невідомі.
За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 та ст. 224 ЦПК України. /а.с. 42/
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до наявної копії витягу № 16942523 про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником житлового будинку, що розташований за адресою: місто Житомир, проїзд Цюрупи, 8, є ОСОБА_1. /а.с. 11/
Актом комісії посадових осіб КП ВЖРЕП № 1 ЖМР від 18.11.2013 р. встановлено, що у будинку № 8 по проїзду Цюрупи у м. Житомирі ніхто не проживає, а сама будівля перебуває в стадії підготовки до реконструкції. /а.с. 19/
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Пунктом першим ч. 1 ст. 346 цього ж Кодексу встановлено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно п. 3 Інформаційного листа № 24-150/4-13 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 р. Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, колишніми членами його сімї, а також членами сімї колишнього власника житла. У першому випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.
За наведених вище обставин, враховуючи те, що відповідачі у згаданому вище житловому будинку були зареєстровані колишнім власником, позовні вимоги щодо визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: місто Житомир, проїзд Цюрупи, буд. 8.
Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп. з кожного.
Копію даного заочного рішення направити сторонам рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів із дня отримання ним копії даного рішення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Суддя В.О. Корицька