Справа № 139/405/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2013 року і мають одну малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернувся до суду.

Позивач у судове засідання не зявився, просив справу слухати у його відсутності (п. 2 позовної вимоги, а.с. 2).

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила: 22 травня 2014 року вона залишила позивача і стала проживати окремо, але 03 січня 2015 року той покаявся, попросився і вона прийняла його назад, хоча подружні стосунки фактично відсутні: не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. За період, наданий їм судом на примирення, ситуація не змінилася, вони нещодавно посварилися і знову припинили спілкування. Просить розірвати шлюб без надання повторного строку на примирення.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 3) стверджується, що сторони із 17 вересня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами про народження (а.с. 5) - що мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивач у позовній заяві обгрунтував свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнала позов та не заперечила проти розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони понад рік не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не планують подальше спільне життя, не знайшли примирення за наданий судом строк, суд не вбачає підстав для надання сторонам повторного строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 3), відповідач при реєстрації шлюбу своє прізвище Васильченко змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_3. У судовому засіданні відповідач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане в шлюбі.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб, укладений 17 вересня 2013 року у виконавчому комітеті Курашовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області за актовим записом № 02 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після реєстрації розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошеннядо Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

.

Суддя: ___________