Справа№592/5159/15-ц
Провадження №2/592/1671/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Коваленка А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що з 17.07.1975 р. по 04.06.2009 р. позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем, була звільнена 04.06.2009 р. з роботи за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. ОСОБА_5 до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 27 від 07.03.2014 р. позивачу були встановлені такі професійні захворювання: Силікоз І ст. s/s, 2/2 повільний розвиток, ускладнений. ХОЗЛ II ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне, від тривалого впливу шуму на виробництві. (Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба II ст. ІХС. Дифузний кардіосклероз. СН І. ДЕП (гіпертонічна + атеросклеротична) І - ІІ ст. з ХНМК, переважно в вертебро - базилярному басейні. РОХП з полірадикулярним синдромом. Гіперметропія слабкого ступеню обох очей, пресбіопія, хронічний кон'юктивіт, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз). У п. 16 вищезазначеного акту зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці. У п. 17 ОСОБА_5 зазначено, що позивач здійснювала проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу, загазованості, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці. 23.04.2015 р. позивачу ОСОБА_6 МСЕК м. Суми визначено 50 % стійкої втрати працездатності та третю групу інвалідності внаслідок професійного захворювання, безтерміново. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення, як фізичних та і моральних страждань. У звязку з профзахворюванням протягом тривалого часу позивач страждає через сердечні та легеневі болі, що заподіює їй значні моральні страждання, постійно зазнає фізичного болю у звязку із нападами утрудненого дихання, тривалий час не може знаходитися у погано провітрюваних приміщеннях, у звязку з чим, виникають проблеми при переїзді в транспорті. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоровя.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 позовні вимоги з наведених підстав підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала і в задоволенні позову просила відмовити. В обґрунтування заперечень зазначила, що відповідно п.п. 74, 86 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві після отримання повідомлення за формою П-3 було проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача, за результатами якого 07.03.2014 р. складено ОСОБА_1 № 27 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. У п. 19 вказаного ОСОБА_1 комісією не були встановлені особи, які порушили законодавство про охорону праці, зокрема не зазначено, про порушення товариством нормативних актів про охорону праці. ОСОБА_7 позивач не оскаржувала. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження спричинення моральної шкоди і матеріали справи не містять доказів того, що саме товариством спричинено позивачу моральну шкоду. З цих підстав просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 в період з 17.07.1975 р. по 04.06.2009 р. працювала машиністом крана (кранівник) у цеху № 1 ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе», звільнена з роботи за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію (а.с. 6-7).

З повідомлення про професійне захворювання (отруєння) від 12.02.2014 р. вбачається, що професійне захворювання ОСОБА_3 виникло під час роботи на ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе», на посаді машиністом крана (кранівник) (а.с. 8).

ОСОБА_5 № 27 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 07.03.2014 р. ОСОБА_3 було встановлено діагноз: (J 62.8) Силікоз І ст. s/s, 2/2 повільний розвиток, ускладнений (J 44.8) ХОЗЛ ІІ стадії в фазі нестійкої ремісії. (J 43.8) Емфізема легень ІІ ступеню. Легенева недостатність ІІ ступеню. Захворювання професійне, вперше встановлено ППЛЕК 12.02.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ (Н 83.3) Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.), за класифікацією ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Захворювання професійне, від тривалого впливу шуму на виробництві, вперше встановлене ППЛЕК 12.02.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. При цьому встановлено, що професійне захворювання виникло у звязку з недосконалістю технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці (п. 16); причина професійного захворювання проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу та загазованості (п. 17). З метою ліквідації і запобігання виникненню професійних захворювань (отруєнь) запропоновано начальнику цеху № 1 ОСОБА_10: постійно дотримуватись технологічного регламенту роботи та ремонту обладнання, що генерує шум; керуючись результатами лабораторно - інструментальних досліджень рівнів виробничого шуму на робочих місцях у структурному підрозділі та на його дільницях, позначити зони з підвищеним рівнем шуму (понад 80 дБА) знаками безпеки у відповідності з ГОСТ 12.4.026-76; постійно забезпечувати працюючих в умовах підвищеного рівня шуму, пилу та загазованості засобами індивідуальні захисту органів слуху та дихання, здійснювати ефективний контроль за їх використанням; у ОСОБА_3 працездатність обмежена, протипоказана робота в умовах пилу, токсичних, алергізуючих, подразнюючих речовин, інтенсивного шуму, несприятливих метеорологічних факторів, тяжких фізичних навантажень, на висоті та в нічні зміни (п. 18) (а.с. 9).

28.04.2014 р. позивач пройшла первинний огляд у м. Суми - спеціалізованою фтізиатричною МСЕК та їй встановлено 40 % втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання (а.с. 10).

З виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 08-06/140 вбачається, що ОСОБА_3 з 04.02.2015 р. по 25.02.2015 р. перебувала на обстеженні та лікуванні в Науково дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету, з основним діагнозом: Силікоз І ст. s/s, 2/2 повільний розвиток, ускладнений (J 44.8) ХОЗЛ ІІ стадії в фазі нестійкої ремісії. (J 43.8) Емфізема легень ІІ ступеню. Легенева недостатність ІІ ступеню. Захворювання професійне ( ППЛЕК 12.02.2014 р. НДІ ГП та ПЗ ХНМУ). Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.), за класифікацією ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Захворювання професійне, від тривалого впливу шуму на виробництві, (ППЛЕК 12.02.2014 р. НДІ ГП та ПЗ ХНМУ). Супутній діагноз: Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ст., риск високий (гіпертонічна ангіопатія сітчатки). ІБС. Дифузний кардіосклероз. СН І ст. ДЕП (гіпертонічна + атеросклеротична) І-ІІ ст., з ХНМК, переважно в вертебро базилярному бассейнс. Розповсюджений остеохондроз хребта з полірадикулярним синдромом. Гіперметропія слабого ступеня обох очей, хронічний коньюктивіт (а.с. 12).

ОСОБА_5 № 355 огляду медико соціальною експертною комісією від 23.04.2015 р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пройшла повторний огляд у м. Суми спеціалізованою МСЕК з 06.04.2015 р. по 23.04.2015 р. та їй було встановлено третю групу інвалідності без терміново, внаслідок професійного захворювання - 50 % втрати професійної працездатності (а.с. 10 11, 26 - 29).

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, а тому обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган.

Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_3 в період з 17.07.1975 р. по 04.06.2009 р. перебувала у трудових відносинах з відповідачем, а саме працювала машиністом крана (кранівник) у цеху № 1 ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе». Професійне захворювання позивач отримала від тривалого впливу шуму на виробництві, у звязку з недосконалістю технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці і саме начальнику цеху № 1, в якому працювала позивач, рекомендовано, зокрема дотримуватись технологічного регламенту роботи та ремонту обладнання, що генерує шум. ОСОБА_7 факти підтверджуються пунктами 16 і 17 ОСОБА_7 № 27 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 07.03.2014 р.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що в ОСОБА_7 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання відносно позивача не встановлено порушень товариством нормативних актів про охорону праці, щодо незабезпечення безпечних та не шкідливих умов праці, а тому відсутні докази вини відповідача в спричиненні моральної шкоди позивачу. В п. 19 ОСОБА_7 зазначено, що комісією не встановлені конкретні особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, проте ці дані не свідчать про відсутність доказів вини роботодавця у спричиненні моральної шкоди позивачу, оскільки невиконання ним вимог ст. 153 КЗпП України підтверджується іншими даними ОСОБА_7, зокрема щодо обставин та причин виникнення професійного захворювання у позивача.

Зважаючи на те, що професійне захворювання ОСОБА_3 отримала внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе» безпечних і нешкідливих умов праці, отримане позивачем професійне захворювання негативно вплинуло на її стан здоровя від чого вона зазнала моральних страждань, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем.

З огляду на викладене, відповідно до розяснень, наданих в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, враховуючи характер та обсяг страждань ОСОБА_11, тривалість вимушених змін у її життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 10000 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе» на користь ОСОБА_3 10000 (десять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім. М.В.Фрунзе» на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М. Косолап