У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2015 Справа №1915/16820/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючої Герчаківської О.Я.,

при секретарі Субчак Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання, -

встановив:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа №1915/16820/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення.

26 квітня 2013 року в справі №1915/16820/2012 судом прийнято заочне рішення, яким позов задоволено, усунуто перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною їй на праві власності квартирою №50 по вул.Галицькій,52 в м.Тернополі шляхом виселення ОСОБА_3 із вказаної квартири, вирішено питання про повернення сплаченого судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою суду від 03 вересня 2013 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26 квітня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення.

В апеляційному порядку рішення суду першої інстанції не оскаржувалося.

16 квітня 2015 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про видачу виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання, оскільки його довіритель виїхала за межі України.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, хоча про час та день слухання справи повідомлялися, що, у відповідності до положень ч.2 ст.370 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду заяви про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Рішення, ухвалені судами України, згідно ч.5 ст.124 Конституції України та ч.1 ст.14 ЦПК України є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

В силу ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі листи, що видаються судами, є виконавчими документами та підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Згідно п.2 ч.1, п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Частиною 1 ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення міститься у ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм права, суд при вирішенні відповідно до ст.371 ЦПК України питання про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Заявником не надано суду доказів на підтвердження та обгрунтування поважності причин пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, а перебування ОСОБА_1 за межами України не є поважною причиною пропуску такого строку. Як вбачається із довіреності від 03 червня 2014 року, яка засвідчує повноваження ОСОБА_2, ОСОБА_1 на час її вчинення перебувала в м.Тернополі, а тому в межах, встановленого законодавцем строку (з 14 вересня 2013 року до 15 вересня 2014 року) мала змогу предявити виконавчий лист до виконання.

Інших обставин, які перешкоджали вчасно звернутися до виконавчого органу, заявник не наводить.

Крім того, не надано доказів пред'явлення до виконавчого органу виконавчого листа для його примусового виконання, та у разі пропущення строку пред'явлення до виконання виконавчого документа, не надано постанову державного виконавця про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа в порядку ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження».

За вказаних обставин, суд вважає, що у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.371 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» (з наступними змінами), суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча О.Герчаківська