У х в а л а

іменем україни

12 серпня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Ситнік О.М.,

Мартинюка В.І., Ступак О.В.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про стягнення коштів, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на рішення апеляційного суду Житомирської області від 24 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто») про стягнення коштів.

Позовні вимоги ОСОБА_3 мотивував тим, що 16 січня 2010 року уклав із відповідачем угоду № 310764 (далі - угода), предметом якого є надання товариством послуг з адміністрування системи АвтоТак з метою придбання автомобіля в групі. На виконання вказаного договору він сплатив вступний внесок та щомісячні обов'язкові платежі.

Оскільки автомобіль він не отримав, вважаючи, що відповідач здійснює нечесну підприємницьку діяльність, звернувся до ТОВ «Авто Просто» з вимогою про розірвання договору та повернення сплачених коштів, однак отримав відповідь про те, що поверненню йому підлягає лише сума чистих внесків у розмірі 15 982 грн 19 коп.

Посилаючись на викладене й на те, що не отримав від відповідача навіть суму чистих внесків, ОСОБА_3 просив стягнути з ТОВ «Авто Просто» на його користь 15 982 грн 19 коп. чистих внесків та 133 113 грн

40 коп. неустойки.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від

16 січня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 24 лютого

2015 року рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2015 року скасовано, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Авто Просто» на користь ОСОБА_3 сплачені на виконання угоди № 310764 від 16 січня 2010 року чисті внески в сумі

15 982 грн 19 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ТОВ «Авто Просто» просить рішення апеляційного суду Житомирської області від 24 лютого 2015 року скасувати й залишити в силі рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від

16 січня 2015 року, що було помилково скасовано, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2116/ed_2014_04_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1988/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позов, апеляційний суд виходив із того, що ТОВ «Авто Просто» після розірвання угоди про придбання автомобіля зобов'язане негайно повернути позивачу чисті внески, розраховані у відповідності до положень ст. 13 п. 13.3 додатку № 2 до угоди. При цьому суд зазначив, що зміст умов договору про черговість повернення внесків не свідчить про те, що їх повернення може мати місце через невизначений та тривалий час.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843725/ed_2014_09_02/pravo1/T030435.html?pravo=1>, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 653 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843727/ed_2014_09_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом установлено, що 16 січня 2010 року сторони уклали угоду № 310764 з додатками, предметом якої є надання послуг у системі АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля, вартістю 69 600 грн.

У квітні 2012 року позивач звернувся до відповідача із заявою про розірвання угоди та просив повернути кошти в загальній сумі, що виплачені ним на момент повідомлення про розірвання угоди.

Як убачається з відповіді ТОВ «Авто Просто» від 8 червня 2012 року надісланої на адресу ОСОБА_3, відповідач розірвав угоду та повідомив про те, що поверненню підлягають чисті внески, розраховані у відповідності до положень п. 13.3 ст. 13 додатку № 2 до угоди.

Пунктом 13.1 ст. 13 угоди передбачено, що учасник, який не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що має повідомити ТОВ «Авто Просто» у письмовій формі.

Сума чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив ТОВ «Авто Просто» про розірвання угоди, за вирахуванням відступного за відмову від угоди в розмірі 2 цілих чистих внесків.

Відповідно до розд. 1 Визначення термінів додатку № 2 до угоди «Цілий чистий внесок - це частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля. Половинний чистий внесок - це половина цілого чистого внеску».

Згідно з п. 2.6 ст. 2 додатку № 2 до угоди чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль.

Таким чином, в угоді чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля. Крім того, сплачені чисті внески перерахунку (у зв'язку зі зміною ціни автомобіля) поверненню не підлягають. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім'я споживач зобов'язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати - 100% від ціни автомобіля.

Відповідно до ст. 907 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843991/ed_2015_05_14/pravo1/T030435.html?pravo=1>, порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін.

Статтею 13 додатку № 2 до угоди сторони чітко визначили порядок і наслідки її розірвання.

Відповідно до п. 13.4.1. ст. 13 додатку № 2 до угоди в першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав угоду внаслідок настання наступних непередбачених обставин, що виникли під час дії угоди: отримання ним інвалідності або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного. За вимогою ТОВ «Авто Просто» учасник зобов'язується надавати документи, які підтверджують виникнення вищезазначених обставин. За підтверджених обставин згідно з цим пунктом, учаснику повертаються сплачені чисті внески без вирахування відступного.

Відповідно до підп. 13.4.2 п. 13.4 ст. 13 додатку № 2 у наступну чергу повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали Угоду, не посилаючись на обставини, викладені в попередньому пункті. При цьому, пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер угоди якого є меншим.

Як вбачається із п. 13.4. ст. 13 додатку № 2 до угоди, кошти повертаються в порядку, що побудована на принципі черговості.

Відповідно до ст. 10 угоди підписання цієї угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї.

З такими умовами позивач погодився, підписуючи угоду № 310764 від 16 січня 2010 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного й обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки відсутні докази ухилення відповідача від виконання своїх зобов'язань після розірвання угоди про надання послуг з огляду на те, що ОСОБА_3 було повідомлено про черговість повернення йому чистих внесків.

Такі висновки суду є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Апеляційний суд на порушення вимог ст. ст. 303, 304, 316 ЦПК України зазначені положення закону та обставини справи не врахував і помилково частково скасував рішення суду першої інстанції, зазначивши про наявність правових підстав для задоволення позову.

Отже, безпідставно скасувавши законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд припустився помилки в застосуванні процесуального та матеріального закону.

Згідно ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції.

За таких обставин рішення апеляційного суду Житомирської області від 24 лютого 2015 року підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 16 січня

2015 року.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 24 лютого

2015 року скасувати,

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від

16 січня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: О.І. Євтушенко

В.І. Мартинюк

О.М. Ситнік

О.В. Ступак