Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з 31.12.1998 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу, від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, для реалізації своїх прав, передбачених статтею 109 Сімейного кодексу України заявники уклали між собою договір від 09.06.2015 року про розірвання шлюбу і участь у вихованні та утриманні дітей, в якому визначено, що діти будуть проживати з матір'ю, яку участь у забезпеченні умов життя дітей братиме батько, сплати аліментів, мають обопільне бажання розірвати шлюб.

Сторони в судове засідання не з'явились, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Згідно з статтею 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Як убачається з матеріалів справи, 09.06.2015 року між сторонами укладено договір розірвання шлюбу і участь у вихованні та утриманні дітей. (а.с. 12)

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як убачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.12.1998 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, 09.06.2015 року між сторонами укладено договір про розірвання шлюбу і участь у вихованні та утриманні дітей, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають.

Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких заявники наполягають на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 21, 24, 105, 109, 112, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 58, 174, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького району, 31.12.1998 року (актовий запис № 406) - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: