Справа № 359/9007/14 Головуючий у І інстанції Ткаченко Д. В.
Провадження № 22-ц/780/4118/15 Доповідач у 2 інстанції Воробйова Н. С.
Категорія 26 27.07.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

27 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Касьяненко Л.І.

при секретарі Ромашині І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановила :

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» звернулось до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що між банком та ОСОБА_2 07.09.2006 року був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 84 030,00 євро з розрахунку 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Термін договору-2021 рік.

Зазначав, що ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором тривалий час належним чином не виконувала, тому банк просив примусово стягнути заборгованість за кредитом, що складається із : 58612,93 євро - заборгованості по поверненню кредиту, 39796,48 євро - заборгованості за відсотками, 5634,07 євро - заборгованості по комісії та 96411,42 євро пені.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач та його представник заперечили проти позову, просили відмовити в його задоволенні. На обґрунтування заперечень посилалися на те, що у 2008 році банк в однострунному порядку змінив строк зобов'язання відповідача по поверненню кредиту та сплати процентів шляхом звернення із заявою до нотаріуса про видачу виконавчого напису щодо дострокового стягнення з відповідача всього кредиту та процентів. У квітні 2011 року виданий нотаріусом виконавчий напис був частково виконаний у розмірі 298489,00 грн., що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 10.05.2011 року. З травня 2011 року банк не звертався до відповідача із вимогами про стягнення залишку суми заборгованості за кредитним договором, а до суду із даним позовом звернувся лише 03.09.2014 року. Як стверджує відповідач, строк у межах якого банк міг би звернутися до суду із позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, пропущений, а тому в задоволенні позову просив відмовити.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 20 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просив скасувати рішення суду з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та вимогам закону та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Посилався на те, що кредитним договором між банком та ОСОБА_2 передбачено зобов»язання банку надати останній кредит у сумі 84030 євро на термін до 06.09.2021 року. Позичальник зобов»язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитом в строк та в порядку, визначеному умовами договору.

На забезпечення кредитних зобов»язань між банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки була квартира АДРЕСА_1

За умовами даного договору, у випадку порушення боржником зобов»язань по поверненню кредиту іпотеко держатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов»язань за кредитним договором ( у т.ч. прострочення оплати кредиту та відсотків) на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Позичальник належним чином свої зобов»язання не виконувала та допустила заборгованість по погашенню кредиту.

У вересні 2008 року банк звернувся до нотаріуса з заявою про звернення стягнення на іпотечну квартиру, що належала боржнику. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири слід було задовольнити вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту, по відсоткам, комісії та пені.

Згідно виконавчого напису нотаріуса від 26 вересня 2008 року запропоновано звернути стягнення на квартиру, передану боржником в іпотеку. За рахунок коштів отриманих від реалізації квартири задовольнити кредитну заборгованість, загальна сума якої складала еквівалент 74786,86 євро ( 534471,77 грн. за курсом НБУ).

За виконавчим написом було відкрито виконавче провадження. 29.04.2011 року іпотечна квартира була реалізована з прилюдних торгів за 298 489 грн.

Оскільки умовами договору іпотеки передбачено, що у випадку коли суми, вирученої від продажу предмету іпотеки недостатньо для повного задоволення вимог іпотеко держателя, останній має право одержати недостатню суму до повного задоволення вимог.

У зв»язку з чим, вважав, що кредитні зобов»язання не були припинені з виконавчим написом, дія зобов»язання не завершено, кредитний договір дії до його повного виконання. Доводи відповідачки про те, що банком змінено строк виконання зобов»язання , а також пропущено строк позовної давності на звернення до суду розцінює як необґрунтовані.

Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, суд погодився із доводами відповідача про те, що після зміни банком строку виконання основного зобов'язання відповідача щодо повернення кредиту та сплати відсотків, банк протягом трьох років до суду із позовною заявою не звертався. Крім того, дізнавшись про те, що внаслідок продажу предмету іпотеки було лише частково задоволені вимогу банку як стягувача у виконавчому провадженні, останній протягом трьох років до суду не подавав позовної заяви про стягнення залишку боргу, претензій жодним чином не висловлював, клопотання про поновлення строку позовної давності із зазначенням поважності причин пропуску такого строку, банком не заявлялось, а тому дійшов висновку, що позовні вимоги банку про стягнення із ОСОБА_2 58612,93 євро заборгованості по поверненню кредиту та 39796,48 євро заборгованості за відсотками не підлягають задоволенню через сплив позовної давності.

Проте, з таким висновком суду у повній мірі погодитися не можна.

Як вже наголошувалося, кредитним договором між банком та ОСОБА_2 передбачено зобов»язання банку надати останній кредит у сумі 84030 євро на термін до 06.09.2021 року, з розрахунку 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначені грошові кошти остання отримала, але в подальшому, допустила порушення забов»язань щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими платежами, визначеними умовами договору. Кредитні зобов»язання позичальника забезпечено договором іпотеки, згідно якого в іпотеку позичальником була передана квартира АДРЕСА_1 .

За умовами даного договору, у випадку порушення боржником зобов»язань по поверненню кредиту іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов»язань за кредитним договором ( у т.ч. прострочення оплати кредиту та відсотків) на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса).

З матеріалів справи встановлено, що в рамках виконавчого провадження ВП №9878750, відкритого на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, у квітні 2011 року на прилюдних торгах було реалізовано квартиру відповідачки, а постановою державного виконавця від 10.05.2011 року було закінчено виконавче провадження у зв'язку із частковим задоволенням вимог стягувача у розмірі 298489 грн.

З наданої позивачем виписки з особового рахунку ОСОБА_2 вбачається, що сума, що надійшла від реалізації квартири боржника ОСОБА_2 зарахована в рахунок погашення суми заборгованості за кредитним договором ( а.с.70, а.с.66-97). Позивачка борг за кредитним договором не погашала.

Згідно розрахунку заборгованості боржника ОСОБА_2 за кредитним договором від 07.09.2006 року, з урахуванням суми, яка отримана від реалізації квартири, боргові зобов»язання останньої за період з 03.09.2011 року по 03.09.2014 року складаються з заборгованості по тілу кредиту - 58612,93 євро, заборгованості по процентам за користування кредитом -39796,48 євро, заборгованості по комісії-5634,07 євро та пені за несвоєчасне виконання зобов»язань - 96411,42 євро (а.с.134-135).

Як встановлено умовами кредитного договору, укладеного між сторонами, строк дії договору визначений до 06.09.2021 року.

Зобов»язання припиняються з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК). Такі підстави визначено положеннями ст..ст.599-601,604-609 ЦК України.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником своїх зобов»язань по погашенню кредиту, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошових зобов»язань та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. У разі звернення кредитодавця до суду після вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки з вимогою про стягнення кредитної заборгованості, суд має з»ясувати питання про виконання виконавчого напису і з урахуванням цього вирішити спір на підставі чинного законодавства та умов кредитного договору.

У зв»язку з викладеним, не можна погодитися з доводами відповідачки про те, що у зв»язку з виконавчим написом нотаріуса щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме належної їй квартири, за рахунок реалізації якої підлягали до задоволення вимоги банку щодо погашення заборгованості, яка виникла на момент вчинення напису ( по тілу кредиту,заборгованості по відсоткам, комісії та пені) кредитні зобов»язання фактично припинилися, крім того, відповідачем пропущено строк позовної давності щодо звернення до суду, не заслуговують на увагу, оскільки договір діє до повного виконання зобов»язань боржником. У даному випадку, частина боргу ОСОБА_2 погашено за рахунок реалізації предмета іпотеки, а решта боргу підлягає погашенню, оскільки зобов»язання є чинним до 2021 року.

При цьому, висновок суду про те, що зверненням позивача до нотаріуса про видачу виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення кредитної заборгованості у повному обсязі, банком змінено строк виконання основного забов»язання, не ґрунтуються на обставинах справи та вимогах закону.

В силу ст..261 ЦК України, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої ст..1050 ЦК України кредитор протягом усього часу- до встановлення договором строку закінчення виконання основного зобов»язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами), що підлягали сплаті.

Відповідно до вимог ст..266, ч.2 ст.258 ЦК України стягнення неустойки ( пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня(місяця) , з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовом 03 вересня 2014 року. Просив стягнути заборгованість , яка виникла у відповідачки, з урахуванням суми, яка отримана від реалізації іпотечної квартири ( 298489 грн.) за період з 03.09.2011 року по 03.09.2014 року; періодом сплати кредитом за договором визначено з 22 по 28 число кожного місяця: щомісячний платіж повинен був становити суму 1003,68 євро.

Сума заборгованості відповідачки перед позивачем відповідно до наданого позивачем розрахунку з 03.09.2014 року по 03.09.2011 року складає 58612,93 євро, по відсоткам - 58612,93 євро, заборгованість по комісії - 5634,07 євро, пеня - 96411, 42 евро. Загальна сума заборгованості за курсом НБУ ( 15.80 грн.) у гривневому еквіваленті становить 3167187,42 грн. ( а.с.134-135).

З огляду на викладене, висновок суду про те, що позивачем пропущено 3-х річний строк позовної давності для зверненням до суду є необґрунтованим та таким, що не відповідає як обставинам справи, так і вимогам закону.

У зв»язку з викладеним, рішення суду не може бути залишеним без змін, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Встановлено, що договір між сторонами укладено в 2006 році в іноземній валюті (евро).

Кредитодавець просив стягнути кредитну заборгованість (по кредиту, відсоткам, комісії) в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст.533 ЦК України. Строк дії кредитного договору - 06 вересня 2021 року. За рахунок реалізації переданої відповідачкою в іпотеку квартири частково погашено суму боргу в розмірі 298489 грн.

З позовом до суду позивач звернувся 03 вересня 2014 року. Заборгованість просив стягнути за період 03.09.2014 року по 03.09.2011 року, з урахуванням щомісячного простроченого платежу. Дані вимоги підлягають до задоволення.

Разом з тим, колегія суддів не може вважати обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки пені за період з 03.09.2011 року по 03.09.2014 року.

В силу ч.3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки (пені).

Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано її початок.

За правилами ст..549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання. Пеня є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Пеня за природою є санкцією, яка нараховується з першого дня прострочення до тих пір, поки зобов»язвання не буде виконано. Розмір пені збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю) , за яким нараховується пеня, окремо.

З урахуванням положень ст..266, ч.2 ст.258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається з місяця (дня) , з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що з відповідачки, на користь позивача підлягає стягненню пеня за період з 03.09.2014 року по 03.09.2013 року ( за один рік).

Згідно розрахунку, наданому позивачем, розмір пені за даний період становить 48651,94 євро, що за курсом НБУ еквівалентно 768700, 66 грн.

За таких обставин, керуючись ст..307, 309 ЦПК України, колегія

Вирішила :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованіть за кредитом в сумі 58612,93 євро - заборгованості по поверненню кредиту, 39796, 48 євро - заборгованості за відсотками, 5634,07 євро - заборгованості по комісії ( всього- 1 643 886,98 грн.) та пеню в розмірі 768 700, 66 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 5481, 00 грн. судових витрат.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: