АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 668/580/15-ц
Номер провадження №22-ц/791/1512/2015 Головуючий в І інстанції Булах Є.М.
Категорія: 46 Доповідач: Фурман Т.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 28 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Фурман Т.Г.
Суддів:Пузанової Л.В.
Чиркової К.Г.
При секретарі: Предместніковій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, зазначаючи, що з 15 серпня 2004 року і до реєстрації їх шлюбу - 25 грудня 2004 року, вона з відповідачем проживала однією сім'єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, мали спільні кошти, були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство.

У цей період часу ними був придбаний автомобіль DAEWOO SENS 1.3, номерний знак НОМЕР_1, який 09.12.2004 року, який за спільною згодою зареєстрований на відповідача. Транспортний засіб був придбаний за кредитні кошти, які були сплачені у період перебування в зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 11 жовтня 2013 року шлюб між ними було розірвано.

Посилаючись на те, що після розірвання шлюбу, автомобіль перебуває у відповідача, який перешкоджає їй в користуванні ним, позивачка просила суд встановити факт проживання її, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 однією сім?єю без реєстрації шлюбу у період з 15 серпня 2004 року по 24 грудня 2004 року; визнати автомобіль DAEWOO SENS 1.3, номерний знак НОМЕР_1 спільно нажитим майном подружжя; визнати за нею та за відповідачем право власності на 1/2 частину спірного автомобіля за кожним, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_6 доводи апелянта не визнав, рішення просить залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2004 року по 11 жовтня 2013 року /а.с. 9,10/.

Обґрунтовуючи вимоги щодо встановлення факту проживання з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з 15 серпня 2004 року по 25 грудня 2004 року, позивачка зазначала про те, що вони з ОСОБА_6 у спірний період часу проживали, як чоловік та дружина, за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство, мали спільні кошти, були пов'язані спільним побутом.

Для з'ясування цих обставин, в суді першої інстанції були допитані свідки з боку кожної із сторін, які надали неоднозначні та суперечливі пояснення, яким суд дав належну оцінку.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту проживання у фактичних шлюбних відносинах позивачка не надала.

Оскільки відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та зважаючи на те, що позивачка у встановленому законом порядку не довела той факт, що у спірний період часу вона спільно проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заявлених вимог щодо встановлення зазначеного факту.

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог про поділ майна, суд виходив з того, що позивачка свої вимоги належним доказами не обґрунтувала і не довела, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки шлюб між сторонами зареєстрований 25.12.2004 року, автомобіль придбаний відповідачем 09.12.2004 року, а відтак за відсутності встановленого судом факту спільного проживання як дружини та чоловіка сторін, спірний транспортний засіб в контексті норми ст. 74 СК України не може бути визнаний майном набутим за час спільного проживання сторін, у зв'язку з чим не підлягає поділу між ними.

Проте до таких висновків суд прийшов допустивши порушення норм матеріального і процесуального законодавства, що є підставою для скасування судового рішення в цій частині та ухвалення нового з наступних підстав.

Із наданої копії кредитного договору № 943-Ф від 03.07.2009 року вбачається, що відповідач отримав в АКІБ „УкрСиббанк" кредит у розмірі 5469 доларів США на термін з 07.12.2004 року по 07.12.2009 року на придбання автомобіля DAEWOO SENS через АТ "Херсон-Авто" м. Херсон /а.с.115-117/.

На підставі акта прийому - здачі від 09.12.2004 року МВЧ 182442 автомобіль DAEWOO SENS 1.3, номерний знак НОМЕР_1, був придбаний та зареєстрований на ім'я ОСОБА_6 /а.с.56/.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції сторони не заперечували факт придбання транспортного засобу, в тому числі і за рахунок кредитних коштів, і досягли згоди про те, що загальна вартість автомобіля на час його придбання становила 8000 доларів США, що відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Згідно з графіком погашення кредиту, перший платіж за кредитними зобов'язаннями був здійснений позичальником 07.01.2005 року і повністю повернутий в період зареєстрованого з позивачкою шлюбу.

Представник позивачки стверджує, що грошові кошти за укладеним кредитним договором в розмірі 5469 доларів США повернуті в повному обсязі за рахунок спільних коштів подружжя.

Належними та допустимими доказами зазначені обставини відповідач не спростував.

Таким чином, за спільні кошти подружжя було сплачено 68 % вартості автомобіля (5469 х 100/8000), а відтак частка позивачки в спірному майні становить 34/100, відповідача - 66/100.

Оскільки за змістом ст. 60, 61, 63, 70 СК України майно придбане подружжям під час їх шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, і розмір часток кожного із них є рівним, та зважаючи на те, що відповідач належними доказами, які б свідчили про те, що кредитний договір був укладений не в інтересах сім'ї, а відтак, що спірне майно належить особисто йому, не підтвердив, колегія суддів вважає, що при таких обставинах вимоги позивачки є законними та обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, а тому рішення суду в цій частині, як ухвалене з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення заявлених вимог з наведених вище підстав в межах доведеного.

Керуючись ст. ст.. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 17 квітня 2015 року в частині відмови у визнанні майна спільною сумісною власністю подружжя скасувати і ухвалити нове рішення.

Визнати 68/100 частини автомобіля DAEWOO SENS 1.3, номерний знак НОМЕР_1 такими, що придбані подружжям ОСОБА_5 в період зареєстрованого шлюбу.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 34/100 частини автомобіля DAEWOO SENS 1.3, номерний знак НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, зареєстрований з 09.12.2004 року на ім'я ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 66/100 частини автомобіля DAEWOO SENS 1.3, номерний знак НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, зареєстрований з 09.12.2004 року на ім'я ОСОБА_6.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: