Справа № 567/714/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Поліщук Т.М.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю: позивача ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення в квартиру,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд та просить вселити його в квартиру АДРЕСА_1, що в с. Оженин Острозького району Рівненської області, мотивуючи свою заяву тим, що відповідач самовільно поміняв замки у вхідних дверях квартири та не впускає його в житло, в котрому він зареєстрований та проживав як член сімї з самого дитинства по даний час. Іншого житла для проживання він не має.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просить позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що дійсно поміняв замки в квартирі, так як ОСОБА_1, не маючи на те його згоди, як власника квартири, вселив туди сторонніх осіб, привів квартиру в стан не придатний для проживання, виніс звідти та пропив речі (килими, пральну машину).

Суд, заслухавши сторони, свідків по справі та вивчивши матеріали справи, рахує позов обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні, та цей факт ніким із учасників цивільного процесу не оспорюється, мати позивача ОСОБА_4, працюючи на Оженинському цукровому заводі, в житловому фонді цукрового заводу в 1968 році отримала однокімнатну квартиру в АДРЕСА_2.

ОСОБА_1 народився 26 вересня 1968 року. З дня народження він проживав в цій квартирі разом з мамою.

В 1970 році в цю квартиру прийшов проживати його вітчим - відповідач по справі ОСОБА_3, котрий проживав в квартирі без реєстрації до 1991 року. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали в цивільному шлюбі до 1992 року.

09.03.1992 року ОСОБА_4 померла. А тому в спірній квартирі залишились проживати ОСОБА_1 та ОСОБА_3

В 1993 році ОСОБА_1 скоїв квартирну крадіжку і в 1994 році був засуджений Острозьким районним судом до покарання у виді позбавлення волі.

В цей період, 12.01.1994 року ОСОБА_3 оформив спірну квартиру в одноособову приватну власність на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 42 в с. Оженин по вул.Заводська Острозького району Рівненської області та зареєстрував це свідоцтво в Рівненському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 4-130-130.

ОСОБА_1 повернувся з місць позбавлення волі в 1997 році та був повторно зареєстрований в спірній квартирі на правах члена сімї.

Спори щодо користування вказаним житловим будинком між сторонами виникали неодноразово.

Так, зокрема, ухвалою Острозького районного суду від 20 квітня 2005 року було прийнято відмову від позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та відмову ОСОБА_1 від зустрічного позову до ОСОБА_3, Рівненського БТІ про визнання недійсною приватизації квартири № 42 в будинку № 5 в с.Оженин Острозького району та закрито провадження у справі.

Як пояснив відповідач по справі, він добровільно дав ключі від квартири ОСОБА_1, так як визнав його право на проживання в цій квартирі на правах члена сімї.

З тих пір ОСОБА_1 проживав в квартирі до жовтня місяця 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В 2014 році ОСОБА_1 став періодично проживати в своєї цивільної дружини в м. Острозі.

ОСОБА_3 на той час також проживав у своєї нової дружини в с. Країв Острозького району. У спірній квартирі не проживає більше десяти останніх років.

Так як квартира на той час пустувала та ніхто в ній не проживав, то ОСОБА_1 дозволив туди вселитися сімї своїх знайомих на правах квартиронаймачів, котрі були зобовязані за свій рахунок зробити ремонт квартири. Однак, він це питання не узгодив з ОСОБА_3, котрий дізнавшись про це, в жовтні місяці 2014 року, виселив кватирантів, а у вхідних дверях поміняв замок та не дав більше ключ від квартири для позивача.

На даний час позивач будь-якого іншого житла не має, в квартирі АДРЕСА_1 залишилися всі його особисті речі.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали, що ОСОБА_3 неодноразово робив спроби виселити ОСОБА_1 із займаної квартири. Рахують, що він зводить на позивача наклеп, так як той має нормальну поведінку, будь-яких дій направлених на руйнування квартири не скоював.

Свідок ОСОБА_7 показала, що по заяві ОСОБА_3, в складі комісії виходила до квартири АДРЕСА_3. Там бачила, що двері були пошкоджені, плафон на лампочці відсутній і лампочка висіла лише на шнурку, меблі були дуже старі та поламані, а тому стояли впритул до стіни. Однак будь-якого безладу, а тим більше битого скла від плафонів, поломаних частин меблів вона не бачила. Той факт, що в квартирі були відсутні деякі речі вони записали зі слів ОСОБА_3 Чи були там дійсно такі речі в наявності вона не знає. З ОСОБА_1 при цьому ніхто не розмовляв.

Аналогічні покази дали свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 підтвердили, що всі речі в квартиру куплялися нині покійною матірю ОСОБА_1- ОСОБА_10, а частина - нею ж та відповідачем ОСОБА_3 в сімдесятих роках, зразу після отримання квартири та є досить старими. При таких обставинах суд не може прийняти, як доказ того, що будь-які речі були пошкоджені ОСОБА_1, акт від 12.02.2015 року, котрий надав відповідач для суду.

Як вбачається із ксерокопії паспорта серія МЮ 270031 виданого 23.05.2011 року ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області - в с. Оженин по вул Заводська буд. 5 кв.42 з 1991 року значились зареєстровані:

-ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 - померла 09.03.1992 року,

-ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 23.12.1991 року та по даний час.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований з народження, але в період 1995-1997 року відбував покарання в місцях позбавлення волі, був знятий з реєстрації. Реєстрацію місця проживання поновив за тією ж адресою з 15.09.1997 року.

Таким чином, в судовому засіданні було достеменно встановлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав в спірній квартирі на правах члена сімї.

ОСОБА_3 без законих на те підстав, змінив замки у вхідних дверях та не дав ключ позивачу чим позбавив його права на житло, а тому ОСОБА_1 підлягає до вселення в квартиру за місцем своєї реєстрації.

Враховуючи викладене та круючись ст.ст. 64,156,157 ЖК України, ст.ст. 3, 15, 118, 119 209, 212-215 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення в квартиру , задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_11