Єдиний унікальний номер 243/1530/15-ц Номер провадження 22-ц/775/34/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого Маширо О.П.

суддів Жарової Ю.І., Санікової О.С.

при секретарі Будюк Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу по апеляції ОСОБА_1 на рішення Слов»янського міськрайонного суду від 22 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, відшкодування понесених витрат; зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, відшкодування понесених витрат,

у с т а н о в и в :

До апеляційного суду звернувся відповідач ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на рішення суду, яким позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено у повному обсязі: суд визнав за позивачкою ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами № 137 по вул. 1-го Травня у смт. Райгородок Слов»янського району Донецької області, а також стягнув з відповідача на її користь 470 грн. 82 коп. у відшкодування понесених позивачкою судових витрат, а саме: сплаченого судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що сторони з вересня 2010 року проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу, 01 серпня 2011 року зареєстрували свій шлюб та перебували у зареєстрованому шлюбі по 20 лютого 2015 року.

06 грудня 2011 року ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу придбав спірний будинок № 137 по вул. 1-го Травня у смт. Райгородок Слов»янського району за 80 429 грн., повністю розрахувався з продавцем будинку та у той же день ця нерухомість була передана йому продавцем.

Суд також установив, що вказана угода відбулась за письмовою згодою дружини покупця ОСОБА_2, як це і передбачено діючим законодавством, що кошти, за які був придбаний будинок, є спільною сумісною власністю подружжя та що придбаний будинок є їхньою спільною сумісною власністю.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні його зустрічних позовних вимог, суд виходив з того, що той не довів свої твердження щодо придбання спірного будинку за власні кошти та що у нього ще до реєстрації шлюбу були накопичені відповідні кошти.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, оскільки вважає, що суд першої інстанції неправильно дослідив докази у справі та надав їм неналежну правову оцінку.

На думку апелянта позивачка не надала до суду жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог.

Суд не прийняв до уваги, що домовленість між ним та продавцем будинку Доценком щодо продажу спірного будинку була досягнута ще у 2009 році, коли він ще не був знайомий з позивачкою, хоча договір купівлі-продажу і був укладений у 2011 році.

Суд першої інстанції також лишив поза увагою усі надані ним докази стосовно його доходів та не прийняв його доводи про те, що кошти за придбаний у 2011 році будинок він фактично передав продавцеві до реєстрації шлюбу.

Сторони у судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 надіслав до апеляційного суду заяву, у якій просив відкласти розгляд справи у зв»язку з його хворобою, хоча ніяких належних доказів про своє захворювання він до суду не надав.

У відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Оскільки сторони не надали доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки до апеляційного суду, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за їхньої відсутності.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін, з таких підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим у відповідності до вимог процесуального судочинства на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку апеляційного суду оскаржуване судове рішення відповідає вимогам процесуального і матеріального закону, тому підстав для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції всебічно, повно і об"єктивно дослідив надані сторонами докази, правильно встановив фактичні обставини справи та зробив правильні правові висновки про те, що вимоги позивачки є підставними та обгрунтованими.

У рішенні наведені відповідні мотиви, з яких суд його ухвалив. Ці мотиви не суперечать закону та не спростовуються доводами скарги.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2011 року (а.с.6).

06 грудня 2011 року відповідач ОСОБА_1 придбав спірний будинок № 137 у смт. Райгородок Слов»янського району. Договір купівлі-продажу був посвідчений нотаріально, зареєстрований у реєстрі за № 3097 (а.с.9), а право власності ОСОБА_1 на цей будинок 14 грудня 2011 року було зареєстроване у Державному реєстрі, що підтверджується відповідним витягом (а.с.11).

При здійсненні цієї угоди та посвідченні її нотаріально позивачка ОСОБА_2 як дружина покупця ОСОБА_1 надавала свою згоду на придбання спірного будинку її чоловіком, при цьому, у заяві, яка також була посвідчена нотаріально, вона вказала, що грошові кошти, за які купується будинок, є їхньою спільною сумісною власністю, а придбаний житловий будинок також буде об»єктом права спільної сумісної власності (а.с.83).

Вказана заява, як і інші документи, зберігається у нотаріальній справи, відкритій при здійсненні угоди, була оглянута судом та не була скасована у встановленому порядку.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та визнання за нею права власності на ? частину спірного домоволодіння як об»єкта спільної сумісної власності подружжя відповідає вимогам закону та наданим сторонами доказам, тому апеляційний суд не може прийняти доводи апелянта в цій частині його вимог.

Усі інші доводи апеляційної скарги також були предметом дослідження у суді, на правильність висновків суду вони не впливають та зроблених судом правових висновків не спростовують, тому апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити як безпідставну, рішення суду як таке, що відповідає вимогам закону, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов»янського міськрайонного суду від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: