Справа №592/5330/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1579/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе"

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 липня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе"

про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням суду від 02 липня 2015 року ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ "Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе" на користь ОСОБА_3 12000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ "Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе" на користь держави судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог з тих підстав, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_3 перебував в трудових відносинах із відповідачем з 15 лютого 1982 року по 14 травня 2014 року та працював значну частину трудової діяльності котельником.

14 травня 2014 року ОСОБА_3 було звільнено у звязку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи (а.с.5-6).

Стаж роботи ОСОБА_3 в умовах впливу шкідливих факторів складає 31 рік, його умови праці відповідали ІІІ класу 3 ступеню шкідливих та небезпечних умов праці (а.с.8).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач втратив працездатність у зв'язку з професійним захворюванням, яке виникло в результаті негативних виробничих факторів під час виконання ним трудових обов'язків внаслідок незабезпечення роботодавцем безпечних умов праці, в зв'язку з чим позивачу була заподіяна моральна шкода, на відшкодування якої враховуючи характер, обсяг та тривалість страждань, вимушених змін у життєвих стосунках позивача та їх негативні наслідки судом визначена грошова сума в розмірі 12 000 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки вони ґрунтуються на повному і всебічному зясуванні всіх обставини справи та зроблені з дотриманням норм матеріального і процесуального права. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

З виписки із медичної карти ОСОБА_3 під час його знаходження на обстеженні в Харківському науково-дослідному інституті гігієни праці і профзахворювань в період часу з 10 березня 2015 року по 30 березня 2015 року вбачається, що за наслідками обстеження у нього був встановлений ряд професійних захворювань (а.с.11).

19 березня 2014 року складене повідомлення про професійне захворювання (отруєння) ОСОБА_3 за формою П-3. З названого повідомлення вбачається, що під час обстеження ОСОБА_3 був встановлений наступний діагноз:

Основний діагноз:

ХОЗЛ IІ стадії пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ступеню. Легенева недостатність IІ ступеню. Захворювання професійне, встановлене вперше ППЛЕК 19 березня 2014 року в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ.

Хронічна рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1, деформуючий спондильоз L4, L5, спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта з вираженим мязові-тонічним і стійким больовими синдромами, з порушенням функції хребта та нижніх кінцівок. Захворювання професійне, встановлене вперше ППЛЕК 19 березня 2014 року в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ.

Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.) за класифікацією ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві, вперше встановлене ППЛЕК 19 березня 2014 року в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ.

Супутній діагноз:

Саркоідоз внутрішньогрудних лімфатичних вузлів. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН І. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з помірно-вираженими вегетативно-трофічним порушенням на кистях. Хронічний фарингіт в стадії нестійкої ремісії. Гіперметропія слабкого ступеню обох очей. Пресбіопія, деструкція скловидного тіла правого ока, гіпертонічна ангіопатія сітківки (а.с.7).

19 березня 2014 року було складене Повідомлення про професійне захворювання № 81 за формою П-3 ( ас. 7).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 35 від 11 квітня 2014 року професійне захворювання виникло у зв'язку з недосконалістю технологій, неефективним використанням засобів індивідуального захисту, тривалою роботою в шкідливих умовах праці. Причиною професійного захворювання позивача стало проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу та показників важкості праці ( ас. 8).

Сама по собі та обставина, що під час розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання комісією не були встановлені конкретні посадові особи, які допустили порушення у створенні позивачу безпечних та шкідливих умов праці, на що посилається відповідач у апеляційній скарзі, - не звільняє відповідача від передбаченої законом відповідальності за заподіяння позивачу шкоди. Адже ж названим Актом № 35 від 11 квітня 2014 року безспірно встановлено, що причиною професійного захворювання позивача стала та обставина, що з вини роботодавця - відповідача у справі, - позивач на протязі багатьох років працював в умовах, коли показники шуму, запиленості, показники важкості праці перевищували, а у деяких випадках у декілька разів перевищували гранично допустимі рівні (ас.8 зворот).

Таким чином зібраними у справі доказами підтверджуються висновки суду про те, що ПАТ "Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе" не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого він отримав професійні захворювання.

У той же час відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Обґрунтовуючи свій позов про стягнення грошової суми в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, позивач посилався на те, що стан його здоров'я такий, що йому протипоказана важка фізична праця, переохолодження, шум. У зв'язку з профзахворюванням протягом тривалого часу він страждає від постійного болю у легенях та сердці, що заподіює йому значні моральні страждання, переживання. Позивач посилався на те, що не може тривалий час знаходитися в погано провітрюваних приміщеннях, у зв'язку з чим у нього виникають проблеми при переїзді в громадському транспорті і. д. Стан здоров'я та через постійний страх знепритомніти він позбавлений можливості знаходитись у місцях значного скупчення людей, що значно змінило спосіб його життя.

У зв'язку з профзахворюванням не менше 2-3 раз на добу він зазнає фізичного болю у зв'язку із нападами утрудненого дихання, постійними задишками, важкістю та хрипами у грудях та міжлопатковій ділянці; постійно відчуває головний біль, підвищену втому, у нього спостерігається підвищена пітливість, зниження слуху, шум у вухах та голові ; періодично відчуває приступи задухи, від яких рятує лише інгалятор.

У зв'язку з профзахворюванням протягом тривалого часу він страждає через постійні ниючі та стягуючі болі по ходу хребта. При ходьбі швидко втомлюється. Позивай не може виконувати роботу, пов'язану з нахилами тулуба, підняттям і перенесенням вантажів, речей. Елементарний нахил тулуба (застелити ліжко, взутися, підняти що-небудь з поверхні підлоги і т.д. і т.п.) викликає у нього гострий фізичний біль. Він не може тривалий час знаходитися в одній позі, сидіти, лежати, у зв'язку з чим, виникають проблеми при переїзді в транспорті і т.д. З будь-яких, на перший погляд, дріб'язків, пов'язаних з підйомом і перенесенням ваги, він змушений звертатися по сторонню допомогу, що морально його пригнічує.

Зниження здатності до сприйняття звуків зробило його інвалідом він втратив можливість нормально спілкуватися з іншими людьми, навчатися, працювати за професією.

Він змушений постійно приймати знеболюючі, заспокійливі та інші ліки. Він усвідомлює, що спостерігається значне погіршення його стану здоров'я і це його постійно пригнічує. Через дратівливість, що з'явилася у нього у звязку із професійними захворюваннями, погіршилися його особисті взаємини з рідними, сусідами. Він змушений вести замкнутий спосіб життя, що не властиво його характеру і сильно його пригнічує. Порушений звичний уклад його життя.

Таким чином, ураховуючи характер і обсяг моральних страждань, які зазнає позивач як наслідок вищеназваних професійних захворювань, а також керуючись вимогами ст. 237-1 КЗпП України, ст. 1167 ЦК України та розясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", засад розумності, виваженості та справедливості, у суду першої інстанції були підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 12 000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були повно та всебічно встановлені обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду у оскаржуваній частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе" відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -