У х в а л а

іменем україни

23 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Вінницької обласної філії, третя особа - Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», про визнання іпотеки такою, що припинена, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просила визнати іпотеку, що виникла на підставі іпотечних договорів такою, що припинена та зняти заборону відчуження з цокольного приміщення АДРЕСА_1.

На обґрунтування позову зазначила, що 23 жовтня 2007 року між ОСОБА_5 та АКБ СP «Укрсоцбанк» в особі Вінницької обласної філії було укладено договір кредиту № 050/25-1201/1 на суму 370 000 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту №050/25-1201/1 між банком та ОСОБА_4 23 жовтня 2007 року було укладено іпотечний договір №050/1-1111, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ковальовою В.М., за реєстровим № 3067 та передано в іпотеку цокольне приміщення АДРЕСА_1. Крім того, 14 квітня 2008 року між ОСОБА_5 та АКБ СР «Укрсоцбанк» в особі Вінницької обласної філії укладено договір кредиту №050/25-1475/1 на суму 300 000 грн і в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором кредиту між банком та ОСОБА_4 14 квітня 2008 року укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ковальовою В.М., за реєстровим №526 та передано в іпотеку цокольне приміщення АДРЕСА_1 та належить останній на праві приватної власності на підставі свідоцтва про власність НОМЕР_1 від 07 липня 1997 року. На момент укладення вищезазначених кредитних договорів позивач із ОСОБА_5 перебували у шлюбі та мали спільну дитину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1. 03 березня 2010 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 припинено, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер. Позивач вказує, що вона неодноразово повідомляла банк про смерть позичальника та надала копію свідоцтва про смерть, однак у встановлений законодавством строк банк не пред'явив вимоги до спадкоємців, хоча і був повідомлений про осіб, які виявили намір вступити у спадщину і відповідно правонаступництво за кредитними договорами померлого ОСОБА_5 не відбулося.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку що смерть боржника у зобов'язанні, забезпеченому іпотекою, не є підставою для припинення іпотеки, а тому за АКБ СР «Укрсоцбанк» зберігається право на задоволення кредиторських зобов'язань за кредитними договорами за рахунок іпотечного майна.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко