У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2015 Справа №607/12206/15-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, а також інше майно, що належить відповідачу на праві власності. Посилається на те, що не забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, та є підстави вважати, що відповідач може розпорядитися своїм майном, відчуживши його на користь інших осіб для ухилення від виконання рішення суду.

Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід повернути заявнику, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем не надано відомостей щодо належності рухомого та нерухомого майна відповідачу.

Згідно ч. 3 ст.152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 8 статті 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За вказаних обставин, заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику, оскільки ним не вказано відомостей, потрібних для забезпечення позову, зокрема, належності конкретного рухомого та нерухомого майна позивачу.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги, а тому слід повернути заявнику сплачений судовий збір в розмірі 121,80грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 151-153 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди - повернути заявнику.

Повернути ОСОБА_1 (м.Тернопіль, бульвар Просвіти,19/200) з державного бюджету сплачену суму судового збору згідно квитанції №0.0.409099139.1 від 14.07.15р., одержувача УК в м.Тернополі, код одержувача 37977726, р/р одержувача 0002, МФО 838012 в розмірі 121(сто двадцять одна)грн. 80коп.

Строк пред»явлення протягом 1року з дня набрання чинності даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя П.Я.Стельмащук