Справа № 419/1827/15-ц
Провадження № 2/419/467/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Іванової О. М.,

при секретарі Краснопольському С.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_1,

прокурора - Скрябіної С.М.,

представника Служби у справах дітей

Новоайдарської РВЦА - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину, третя особа: Служба у справах дітей Новоайдарської районної військово-цивільної адміністрації та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання малолітньої дитини, третя особа: Служба у справах дітей Новоайдарської районної військово-цивільної адміністрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 23.07.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини фактично припиненні, спільного господарства не ведуть, разом не проживають.Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя, втрату почуття взаємної любові один до одного. Позивачка вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечитиме її інтересам та інтересам дитини, примирення є недоцільним. Відповідач неодноразово висловлювався на адресу позивачки нецензурною лайкою та погрожував забрати малолітню дитину. Позивачка зазначила, що має постійне місце роботи та місце проживання, має належні умови для виховання та розвитку дитини, спроможна забезпечити дитину всім необхідним, малолітня дитина відвідує дошкільний заклад, що стимулює її культурний та духовний розвиток. На теперішній час малолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

На підставі вищенаведеного, позивач просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, визначити місце проживання дитини разом з матір`ю та стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду.

06 листопада 2015 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до Новоайдарського районного суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що позивачка за первісним позовом в період шлюбу неодноразово зраджувала йому. На теперішній час ОСОБА_1 проживає в будинку разом з малолітньою дитиною, який винаймає. Окрім того, ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя, її часто відвідують інші чоловіки, що негативно впливає на психіку їхньої малолітньої дитини. На підставі чого відповідач за первісним позовом просить суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 разом з ним.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі, заявлені за зустрічним позовом вимоги не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні за необгрунтованністю.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні первісні позовні вимоги визнав частково в частині розірвання шлюбу, в задоволенні іншої частини позовних вимог просив відмовити за необґрунтованістю, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Новоайдарської РВЦА ОСОБА_2 у судовому засіданні первісні позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів не підтримала, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Прокурор Скрябіна С.М. у судовому засіданні первісні позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів не підтримала, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів підлягають задоволенню частково, позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання малолітньої дитини задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії I ЕД № 026180, виданого 23 липня 2006 року виконкомом Щастинської міської ради Жовтневого району м. Луганська, актовий запис №39, 23 липня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище Патунь (а.с.11).

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Зважаючи на те, що між сторонами сімейні відносини припинені, позивач і відповідач проживають окремо, жодних дій з боку подружжя, спрямованих на примирення та збереження сім'ї не здійснюється, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10).

Малолітній ОСОБА_5 мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Республіканська, буд. 23 а, кв. 20, що підтверджується актом депутата Щастинської міської ради про фактичне проживання від 30.10.2015 року (а.с.45).

Позивачка винаймає житло за вищевказаною адресою, що підтверджується копією договору найму житла (а.с.38,39). Окрім того, позивачка має у власності квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією технічного паспорту на квартиру (а.с.47,48).

Позивач ОСОБА_1 має постійне місце роботи та стабільний заробіток, що підтверджується довідкою про доходи, виданою виконавчим комітетом Щастинської міської ради № 2734 від 16.10.2015 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 працює у Виконавчому комітеті Щастинської міської ради на посаді інспектора військово-облікового бюро. Загальна сума доходу за період з квітня по вересень 2015 року становить 38749,98 грн., середньомісячний заробіток складає 6 458,33 грн. (а.с.12).

За місцем роботи позивач характеризується з позитивного боку, що підтверджується виробничою характеристикою (а.с.46).

Відповідач - ОСОБА_1 працює у ВП «Щастинський професійний ліцей автомобільного транспорту ЛНУ імені ОСОБА_7» на посаді викладача, що підтверджується довідкою про доходи від 05 листопада 2015 року (а.с.28), у якій зазначене місце роботи, загальна сума доходу за період з 01 травня 2015 року по 31 жовтня 2015 року у сумі 23516,52 грн. (а.с.28). За місцем роботи характеризується з позитивного боку, відзначається відповідальністю до роботи та посадових обов`язків, бере активну участь в громадській роботі, користується повагою серед мешканців міста та керівників інших установ та організацій м. Щастя, що підтверджується характеристиками (а.с.32-34).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 підтвердив встановлені судовим розглядом обставини, пояснивши, що ОСОБА_1 дійсно за місцем роботи характеризується з позитивного боку, відзначається відповідальністю до роботи та посадових обов`язків.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком ОСОБА_8. Дані про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його показання обєктивно підтверджують і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків.

При цьому у відповідності до вимог ст.161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Згідно ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини «в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».

В судовому засіданні встановлено, що малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з позивачкою ОСОБА_1

ОСОБА_1 у повному обсязі виконує свої материнські права та обовязки, має постійну роботу, має належні умови для виховання та розвитку дитини, спроможна забезпечити дитину всім необхідним, малолітня дитина відвідує дошкільний заклад, що стимулює її культурний та духовний розвиток. Позивачка приділяє належну увагу вихованню малолітньої дитини, регулярно відвідує батьківські збори, малолітня дитина має охайний та доглянутий вигляд, достатньо розвинена та активна, дошкільний заклад відвідує регулярно, що підтверджується характеристикою наданою завідуючою дошкільного закладу «Яблочко» м. Щастя (а.с. 40).

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи відповідача щодо аморального способу життя позивачки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи по суті, тому суд їх до уваги не приймає.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 також має постійну роботу, стабільний заробіток, має час відводити дитину в дошкільний заклад, приділяє належну увагу вихованню малолітньої дитини, бере участь у вихованні та навчанні дитини, приймає участь в житті групи, однак, керуючись принципами Декларації прав дитини та Конвенції про права дитини, принципами рівності прав та обов`язків батька і матері щодо дитини, враховуючи обставини справи, а саме, те що ОСОБА_5, увесь час після того як батьки фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо, проживає з матір`ю, яка за ним доглядає, виховує, забезпечує його духовний і моральний розвиток, продовжує дбати про нього і зараз та враховуючи, що позивачка спроможна забезпечити його належне виховання і утримання, та беручи до уваги, що дитина в такому віці потребує більше материнської опіки і догляду, суд дійшов до висновку щодо визначення проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_1, оскільки визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком, суд вважає недоцільним та таким, що буде суперечити інтересам малолітньої дитини. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що дій, які б перешкоджали спілкуванню дитини з батьком позивачем не вчиняється. Малолітня дитина проживає з матір`ю, яка надає можливість батьку спілкуватися з дитиною безпосередньо за місцем проживання батька.

Доводи позивачки щодо зловживання відповідачем спиртними напоями також не знайшли свого підтвердження, тому не можуть бути сприйняті судом.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України, по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу (заробітку) або в твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач є працездатною особою, має стабільний заробіток.

Відповідно до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2015 рік", прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з розрахунку на місяць з "01" вересня 2015 року становить 1167 грн., тому, з урахуванням приписів ст.180 СК України, суд вважає, що обов`язок по утриманню дітей є рівним, як батька, так і матері.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, потреби дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, такий розмір утримання є співмірним з матеріальними можливостями відповідача, тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів підлягає задовольнню частково, позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини суд вважає такими, що задоволенню не підлягають.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ЗУ «Про охорону дитинства», "Декларації прав дитини", "Конвенції про права дитини", ст. ст. 21, 24, 56, 105, 110, 112, 115, 141, 160, 161, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 367ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину, третя особа: Служба у справах дітей Новоайдарської районної військово-цивільної адміністрації - задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 23.07.2006 року виконкомом Щастинської міської ради Жовтневого району м. Луганська, актовий запис № 39 розірвати.

Встановити місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме за адресою: Луганська область, м. Щастя, вул. Республіканська, буд. 23 «а», кв. 20.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія ЕК № 779066, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого в ВП "Щастинський професійний ліцей автомобільного транспорту ЛНУ імені ОСОБА_7" на посаді викладача, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 а, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 а, аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2015 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

В задоволенні вимог за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання малолітньої дитини, третя особа: Служба у справах дітей Новоайдарської районної військово-цивільної адміністрації - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М. Іванова

Повний текст рішення виготовлено 18 грудня 2015 року.