Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №2-606/11 Головуючий у 1 інстанції: Галчанський С.В.
Провадження №22-ц/778/4868/15 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С.,

Судді Дашковська А.В.,

Кримська О.М.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 24 грудня 2014 року про роз'яснення рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору позики (іпотеки) та звернення стягнення на іпотечне майно,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Оріхівського районного управління юстиції звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області із заявою про роз'яснення рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 листопада 2011 року.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 24 грудня 2014 року роз'яснено, що рішення апеляційного суду Запорізької області від 23.11.2011 року у цій справі в частині звернення стягнення на предмет іпотеки має виконуватись безпосередньо іпотекодержателем (позивачем у справі) шляхом добровільного укладення відповідного договору купівлі-продажу предмета іпотеки з додержанням процедури, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а не у примусовому порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки разом з відповідним іпотечним договором є документами, якими іпотекодавець уповноважується на відчуження предмета іпотеки в порядку, встановленому законодавством України про купівлю-продаж нерухомості, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Встановлено, що у квітні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про розірвання договору позики (іпотеки) та звернення стягнення на іпотечне майно.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 травня 2011 року позов задоволено частково.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23 листопада 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 17 травня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Розірвано договір позики-іпотеки від 06 травня 2008 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. та зареєстрованому у реєстрі за №2463.

В рахунок погашення заборгованості за договором позики-іпотеки від 06 травня 2008 року в сумі 116 035,7 грн. звернуто на користь ОСОБА_2 стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, із додержанням процедури, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1650 грн.

В решті позову відмовлено.

У грудні 2014 року державний виконавець ВДВС Оріхвського РУЮ Запорізької області звернувся до суду про роз'яснення рішення відповідно до ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 24 грудня 2014 року роз'яснено, що рішення апеляційного суду Запорізької області від 23.11.2011 року у цій справі в частині звернення стягнення на предмет іпотеки має виконуватись безпосередньо іпотекодержателем (позивачем у справі) шляхом добровільного укладення відповідного договору купівлі-продажу предмета іпотеки з додержанням процедури, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а не у примусовому порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки разом з відповідним іпотечним договором є документами, якими іпотекодавець уповноважується на відчуження предмета іпотеки в порядку, встановленому законодавством України про купівлю-продаж нерухомості, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Частиною 3 статті 221 ЦПК України передбачено, що заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що особи, які брали участь у справі повідомлялись про місце та час розгляду заяви державного виконавця у порядку, визначеному процесуальним законом.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

До того ж, державний виконавець, звертаючись до суду із заявою про роз'яснення рішення керувався ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначені права та обов'язки державного виконавця.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 34 Закону України «Про виконавче провадження» регулює питання щодо роз'яснення рішень, виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню, стаття 36 цього Закону визначає випадки відстрочки або розстрочки виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення,

Проте, суд першої інстанції, не звернув увагу на зазначені норми закону, на порушення положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, в достатньому обсязі не встановив фактичні обставини справи, не уточнив підстави звернення до суду державного виконавця, що має суттєве значення для вирішення заяви державного виконавця.

Враховуючи допущені судом першої інстанції порушення процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Оріхівського районного суду Запорізької області від 24 грудня 2014 року підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції для повторного вирішення даного питання.

Керуючись ст.ст. 221, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 24 грудня 2014 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для повторного вирішення цього питання.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: