АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4411/15 Головуючий 1 інстанції Бабенко Ю.П.
Справа № 644/3422/15-ц Доповідач Коровін С.Г.
Категорія: забезпечення позову
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: ОСОБА_1

Суддів : - ОСОБА_2

ОСОБА_3

При секретарі: - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерграндкапітал», ОСОБА_6 про визнання недійсним договорів та стягнення суми,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерграндкапітал», ОСОБА_6 про визнання недійсним договорів та стягнення суми.

Крім того позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. В забезпечення позову позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належать на праві власності ТОВ «Інтерграндкапітал» в межах суми предявленого позову в розмірі 40452 грн., що знаходяться на поточному рахунку 9800 в ПАТ «УкрСиббанк» МФО 351005.

Ухвалою суду у забезпеченні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвали суду про відмову у забезпеченні позову і забезпечити його позов. Апелянт зазначає, що відповідно до ч. З ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 зазначеного Кодексу позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Забезпечення позову є необхідним у звязку із тим, що відповідач ТОВ «Інтерграндкапітал» не має дозвільної документації, здійснює свою діяльність незаконно. Будь якого часу відповідач може припинити своє існування. Крім того він зазначає, що жодної діяльності відповідачем не ведеться, ніхто навіть з працівників не оформлені, всі гроші просто виводяться незаконним шляхом, тому реальним та адекватним способом забезпечення позову щодо повернення своїх грошей від ймовірних шахраїв, що зберігаються на рахунках компанії є накладання арешту на грошові кошти, що належить на праві приватної власності позивачу в межах суми предявленого позову, а тому висновок суду першої інстанції є хибним.

Сторони у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені, про, що свідчать судові повістки.

Заслухавши доповідача, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просив з метою забезпечення позову просив суд накласти арешт на грошові кошти, що належать на праві власності ТОВ «Інтерграндкапітал» в межах суми предявленого позову в розмірі 40452 грн., що знаходяться на поточному рахунку 9800 в ПАТ «УкрСиббанк» МФО 351005.

Відповідно до ст. 151 ч. 1,3 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь- якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Також відповідно до ст. 152 ч.З ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відмовляючи у задоволенні вимоги позивача про накладення арешту на грошові кошти відповідача суд першої інстанції виходив з того, що накладення арешту на розрахункові рахунки відповідача може спричинити зупинення його господарській діяльності, та не виконання зобовязань перед третіми особами.

Такій висновок суду ґрунтується на розясненнях викладених у п.4 постанови №9 Пленуму Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», де зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Приймаючи до уваги, що накладення арешту на розрахунковий рахунок відповідача спричинить зупинення його діяльності і виконання ним своїх обовязків перед третіми особами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Посилання апелянта, що відповідач не веде ніякої господарської діяльності і має намір ліквідуватися ґрунтується на припущеннях і не може бути покладено у обґрунтуванні ухвали про забезпечення позову.

Крім того позивачем не заявлялося вимог про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно боржника чи шляхом заборони його відчуження.

Враховуючи викладене колегія погоджується з ухвалою суду першої інстанції і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді