У Х В А Л А

іменем україни

23 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення місць загального користування за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» на рішення апеляційного суду Черкаської області від 03 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» (далі - ТОВ «Сміла Енергоінвест») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, яка у встановленому порядку від'єднана від систем центрального опалення, оскільки у ній встановлено індивідуальне (автономне) опалення. При цьому він зобов'язаний оплачувати надані послуги з централізованого опалення місць загального користування у цьому багатоквартирному будинку.

Посилаючись на те, що він із жовтня 2010 року по лютий 2014 року не оплатив послуги з опалення місць загального користування у цьому будинку, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 887 грн. 98 коп.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2015 року позов ТОВ «Сміла Енергоінвест» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Сміла Енергоінвест» заборгованість за послуги з централізованого опалення місць загального користування з жовтня 2010 року по лютий 2014 року у розмірі 887 грн. 98 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 03 вересня 2015 року рішення місцевого суду скасовано. У задоволенні позову ТОВ «Сміла Енергоінвест» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Сміла Енергоінвест» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що, оскільки квартира відповідача розташована у багатоквартирному житловому будинку, він зобов'язаний нести витрати на утримання місць загального користування у ньому нарівні з власниками інших квартир у цьому будинку.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що відповідач фактично не отримував послуг з централізованого опалення, тому не зобов'язаний за них сплачувати.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, яка у встановленому законодавством порядку від'єднана від систем центрального опалення, оскільки у ній встановлено індивідуальне (автономне) опалення.

ТОВ «Сміла Енергоінвест» є виконавцем житлово-комунальних послуг у зазначеному багатоквартирному будинку.

Пред'являючи позов, ТОВ «Сміла Енергоінвест» посилалось на те, що відповідач не сплачує послуги з опалення місць загального користування указаного вище багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 встановлено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359.

Суд апеляційної інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про те, що відповідач не отримував послуг з опалення місць загального користування та не має їх оплачувати, оскільки у порушення ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не дав належної правової оцінки акту по обстеженню будинку щодо наявності у підвалі багатоквартирного будинку розподільчих трубопроводів та не перевірив тверджень позивача про нарахування відповідачеві плати за втрати теплової енергії цими трубопроводами, не встановив обсягу наданих послуг з опалення місць загального користування у будинку, що припадають на квартиру відповідача.

Прохання касаційної скарги про залишення в силі рішення суду першої інстанції не може бути задоволено, оскільки апеляційний суд не дослідив і не перевірив законність та обґрунтованість рішення суду в частині розміру заборгованості.

Отже, суд апеляційної інстанції у порушення ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не встановив фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи, та норми права, які регулюють ці правовідносини, не перевірив доводів та наданих сторонами доказів, не перевірив правильності й справедливості рішення суду першої інстанції та передчасно відмовив у задоволенні позову.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом апеляційної інстанції не встановлені, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 03 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова