У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна, вселення, поділ спільно нажитого майна подружжя, визнання права власності на спільно нажите майно членів сім'ї та його поділ, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 22 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, який у подальшому уточнила і просила встановити факт її проживання з ОСОБА_5 у період з січня 2002 року до дня реєстрації шлюбу між ними 9 серпня 2002 року та проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу після розірвання шлюбу з ОСОБА_5 у період з жовтня 2010 року по січень 2014 року; визнати квартиру АДРЕСА_1 об'єктом спільної власності; визнати недійсним договір купівлі - продажу вказаної квартири, укладений 10 березня 2014 року між відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_7; припинити право власності ОСОБА_7 на цю квартиру; провести поділ вказаної квартири, визнавши за нею право власності на 3/4 її частини та витребувати спірну квартиру у ОСОБА_7 на її користь, стягнувши з неї на користь ОСОБА_5 вартість 1/4 її частини. Також просила визнати за нею та ОСОБА_5 право спільної власності в рівних частинах на квартиру АДРЕСА_2, припинивши право власності ОСОБА_6 на вказану квартиру. Крім того, позивач просила визнати за нею право власності на автомобіль марки «Peugeot 307», номерний знак НОМЕР_1, припинивши право власності ОСОБА_5 на вказаний автомобіль та витребувати у нього даний автомобіль. Просила визнати автомобіль марки«Mercedes-Benz ML 250», номерний знак НОМЕР_2, об'єктом права її спільної власності з ОСОБА_5 та стягнути з нього на її користь грошову компенсацію в рахунок порівняння часток при розподілі спільно нажитого майна у сумі 579 750 грн. Просила також витребувати у відповідача ОСОБА_7 належне їй особисто майно, а саме: кухонний гарнітур світло коричневого кольору, що складається з шести навісних шаф, столів-тумб у кількості 3 шт., стільниці, загальною вартістю 14 тис. грн.; кухонну плиту фірми «Zanussi», вартістю 6 тис. грн., спальний гарнітур: 2 ліжка, 2 тумби до ліжка, 4-х дверну шафу для суконь з антресолями, комод, дзеркало, загальною вартістю 20 тис. грн.; музичний центр «Panasonic» з двома колонками, вартістю 500 грн.; матрац, вартістю 2 тис. грн.; покривало атласне рожеве (2200x2600) з 4 подушками, вартістю 2 500 грн.; ковдру з вовни коричнево-бежевого кольору, вартістю 600 грн.; килим овальний, розміром 2x1,5м світло-коричневий з бежевими квітами, вартістю 1 500 грн.; дзеркало з 2 плафонами, вартістю 400 грн.; ванну з двома стальними ручками, вартістю 2 600 грн.; унітаз, вартістю 1 тис. грн.; умивальник, вартістю 1 тис. грн.; 2 змішувачі води, вартістю 800 грн.; 2 настільні лампи до ліжка з плафонам бордового кольору, вартістю 1 тис. грн.; посуд: 6 чарок на ніжці з «богемського» скла, вартістю 550 грн.; 12 чарок на ніжці, кришталевих, вартістю 800 грн.; 12 келихів кришталевих для коньяку, вартістю 1 050 грн.; 6 чарок кришталевих, вартістю 450 грн.; 12 склянок кришталевих, вартістю 1 200 грн.; попільничку кришталеву, вартістю 1 тис. грн.; 2 вази кришталеві круглі, вартістю 1 200 грн.; крюшонницю кришталеву з підносом, ложкою і 3 чашками, вартістю 2 500 грн.; столовий фарфоровий сервіз, виробництва Японії, (малюнок - кленове листя), що складається з 1 супниці, 1 салатниці глибокої з двома ручками, 6 тарілок маленьких, 6 тарілок середніх, 6 тарілок великих, вартістю 3 тис. грн.; 17 скляних тарілок фірми «Luminarc» темно-коричневого кольору, вартістю 900 грн., 2 ікони із зображенням Миколи Чудотворця, одну ікону із зображенням Божої Матері, вартість яких їй невідома, а всього на загальну суму 66 600 грн.

Позивач ОСОБА_4 посилалася на те, що вищевказані квартири та автомобіль марки «Mercedes-Benz ML 250» були придбані під час сімейних відносин з відповідачем ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу, рухоме домашнє майно належить їй особисто, оскільки придбано до шлюбу з ОСОБА_5, який без її відома продав вказане майно та квартиру АДРЕСА_1 відповідачу ОСОБА_7, автомобіль марки «Peugeot 307» придбаний під час шлюбу з ОСОБА_5, тому підлягає поділу між ними.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 22 жовтня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 ікону без обрамлення із зображенням Миколи Чудотворця, ікону в дерев'яному обрамленні із зображенням Божої Матері, ікону в дерев'яному обрамленні із зображенням Миколи Чудотворця. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_4, оскільки решта її позовних вимог не підтверджена належними і допустимими доказами у справі.

При цьому висновки судів відповідають вимогам закону та правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 25 грудня 2013 року, у справі № 6-135цс13 та від 23 вересня 2015 року, у справі № 6-1026цс15.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 22 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана

Колегія суддів: