Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2015 Справа №607/8557/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Тернопільської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Тернопільської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Тернопільської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» 3 713 грн. 31 коп. страхового відшкодування та 243 грн. 60 коп. сплаченого ними судового збору при зверненні із позовом в суд.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак подав суду клопотання згідно якого просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, і не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

28 лютого 2013 року близько 17 год. 45 хв. в с. В.Глибочок Тернопільського району Тернопільської області по вул. Середній Десяток, 2, громадянка ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Lanos». д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, була неуважна, не стежила за дорожньою обстановкою, внаслідок чого допустила зіткнення із автомобілем НОМЕР_2, під керуванням гр. ОСОБА_2, який знаходився позаду, що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої була причетна, в подальшому до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп»ягніння вживала алкоголь (наркотичні речовини), та на пропозицію проведення огляду на стан сп»ягніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер» та проведення огляду на стан сп»ягніння в закладі охорони здоров»я ОСОБА_1 відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.п. 2.3 «б». 2.5, 2.10 «а», «є» Правил дорожнього руху України.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2013 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_1.

Автомобіль марки «Daewoo Lanos». д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, в момент вчинення ДТП був застрахований відповідно до Полісу №АВ/7549910 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Ланівецького районного відділення Тернопільської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» Строк дії з 21.06.2012 р. до 20.06.2013 р.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, договір підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно автотоварознавчого дослідження №ВО7424АХ-19.07/5 від 19.07.2013 року, матеріальний збиток згідно умов страхування, завданий власникові транспортного засобу марки «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_3 (ОСОБА_2В.), в результаті його пошкодження при ДТП, визначений на підставі протоколу огляду автомобіля і калькуляції відновлювального ремонту, складає 4 223,31 грн.

16.07.2013 року ОСОБА_4 було подано заяву на виплату страхового відшкодування.

15.08.2013 року Ланівецьким районним відділенням Тернопільської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» було складено страховий акт №ОЦВ-13-9174/1. Згідно розрахунку до страхового акту, сума страхового відшкодування становить 3 713,31 грн.

Згідно з Відомістю №41 від 05.03.2014 р. виплат страхового відшкодування по договору №11/07-11-2/046 від 05 липня 2010 р. Ланівецьким районним відділенням Тернопільської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» виплачено ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 3 713 грн. 31 коп.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Оскільки Ланівецьким районним відділенням Тернопільської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» було здійснено виплату страхового відшкодування власнику автомобіля НОМЕР_4, та відшкодовано таким чином вартість матеріальних збитків, завданих ОСОБА_2, до позивача в межах фактичних витрат перейшло право вимоги відшкодування шкоди до особи, відповідальної за завдані збитки. Такою особою, згідно Постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2013 року, є ОСОБА_1

Крім того, відповідно до пп. а пп. 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп 'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником)».

Відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Тернопільської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» неодноразово зверталося до ОСОБА_1 з вимогою сплатити борг, однак, дана вимога залишилася без реагування.

За таких обставин, вважаю, що позов підлягає до задоволення, а тому слід стягнути із ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» 3 713 грн. 31 коп. страхового відшкодування.

Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь ВАТ НАСК «Оранта» понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 256 ЦПК України, ст.ст. 993, 1166, 1188, 1194 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Тернопільської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (прож.: с.В.Глибочок вул. Зарічна, 10 Тернопільського району Тернопільської області) на користь Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Тернопільської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» (м. Київ Дарницький район вул. Здолбунівська. 7-д, ) 3 713 (три тисячі сімсот тринадцять) грн. 31 коп. страхового відшкодування та 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. сплаченого ними судового збору при зверненні із позовом в суд.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_5