1Справа № 335/3090/15-ц 2/335/1076/2015
Р І Ш Е Н Н Я І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2015 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Бойка О.Ю., при секретарі Крижко Я.О., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водоканал» про захист прав споживачів, стягнення незаконно отриманого майна,
встановив:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до КП «Водоканал», у якій просила визнати дії відповідача щодо стягнення плати за проведення повірки лічильника води в сумі 37,80 грн. незаконними та стягнути з КП «Водоканал» безпідставно набуті кошти у розмірі 37,80 грн., сплачених позивачем за проведення повірки лічильника.

Позовна заява мотивована тим, що позивач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Між сторонами по справі укладено договір про надання послуг з водопостачання, на підставі якого КП «Водоканал», надає позивачу послуги з постачання холодної води.

В січні 2015 року на адресу позивача надійшло повідомлення від КП «Водоканал» про необхідність державної повірки лічильника холодної води, який встановлений в квартирі позивача.

Позивач зазначила, що при зверненні до КП «Водоканал» з метою повірки лічильника, представники відповідача змусили позивача сплатити за повірку лічильника 37,80 грн., пояснюючи це тим, що у разі не оплати послуг за повірку лічильника, позивачу будуть нараховувати підвищений тариф за воду, оскільки лічильник не пройшов повірку.

Позивач вважає вказані дії представників КП «Водоканал» незаконними, оскільки витрати на проведення планових періодичних перевірок, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку включаються до плати складу витрат на збут послуг, а відповідно і стягуються з позивача.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі з вказаних підстав.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог, зазначила, що витрати з періодичної повірки, в тому числі демонтажу, транспортування та монтажу, засобів обліку, не входять до складу тарифів на водопостачання. КП «Водоканал» не може нести витрати на повірку засобів обліку води, оскільки вони не передбачені діючими тарифами на послуги з водопостачання та водовідведення, що закріплено відповідно до вимог чинного законодавства України. У даному випадку споживач сам оплачує метрологічні роботи на підставі госпрозрахункового договору з метрологічними центрами або територіальними органами, уповноваженими на проведення цих робіт. До всього лист, що направлявся на адресу позивача про необхідність проведення розрахунків носить інформативний характер, при цьому позивачем не доведено обставин чинення тиску зі сторони працівників КП «Водоканал» з метою стягнення коштів на проведення повірки лічильника.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозвязок, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 17.07.1992 року, квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1, у якій остання зареєстрована та проживає.

Між сторонами по справі укладено договір про надання послуг з водопостачання, на підставі якого КП «Водоканал», надає ОСОБА_1 послуги з постачання холодної води.

В січні 2015 року на адресу позивача надійшло повідомлення від КП «Водоканал» про необхідність державної повірки лічильника холодної води, який встановлений в квартирі позивача (а.с.7).

09.02.2015 року позивачем було сплачено на розрахунковий рахунок КП «Водоканал» за надання послуг з повірки лічильника 37.80 грн. (а.с.7).

У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Посилаючись на право отримати послуги з періодичної повірки засобу вимірювальної

техніки (результати вимірювань якого використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) за рахунок підприємства, що надає зазначені послуги, позивач не доводить чинення на неї тиску зі сторони комунального підприємства.

Лист, отриманий позивачем, за своїм змістом є інформаційним, яким КП «Водоканал» повідомило про закінчення строку державної повірки та про необхідність звязатися з контролером. Будь-яких елементів примусу зазначений лист не містить.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки позивачем не доведено обставин чинення на неї тиску чи примушування до вчинення правочину, позовна вимога про визнати дії відповідача щодо стягнення плати за проведення повірки задоволенню не підлягає.

Відповідно до умов Кредитної угоди між Європейським банком реконструкції та розвитку та КП «Водоканал» м. Запоріжжя 21 травня 1999 року було укладено Гарантійну угоду (Програма інвестицій та розвитку системи водопостачання та очищення води в м. Запоріжжі) між Україною та Європейським банком реконструкції та розвитку.

Гарантійну угоду було ратифіковано Верховною Радою України шляхом ухвалення Закону України від 19.10.1999 № 1162-XIV «Про ратифікацію Гарантійної угоди (Програма інвестицій та розвитку системи водопостачання та очищення води в м. Запоріжжі) між Україною та Європейським банком реконструкції та розвитку».

Відповідно до Гарантійної угоди Гарант (держава Україна) зобов'язалася прийняти та забезпечити дію нормативних актів, які дадуть змогу КП «Водоканал» вводити в дію зміни рівня та структури його тарифів для забезпечення спроможності підприємства виконувати свої обов'язки за Кредитною угодою.

Таким чином, держава Україна прийняла на себе зобовязання щодо нормативного забезпечення для КП «Водоканал» економічно обґрунтованого тарифу на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

На виконання вищевказаних зобовязань Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 10.12.2007 №1398, відповідно до якої під час визначення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення, що надаються КП «Водоканал», до закінчення дії Кредитної угоди застосовується окрема Методика встановлення тарифів (Методика), затверджена рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.02.2002 №67 за погодженням з ЄБРР. Відповідно до Методики повноваження по встановленню тарифів на послуги КП «Водоканал» належать виконавчому комітету Запорізької міської ради.

Відповідно до норм Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» повноваження по встановленню тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення субєктам природних монополій та субєктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснює Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі Комісія), належать зазначеній Комісії.

Діючі тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення КП «Водоканал» встановлені рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №113 від 19.04.2013 року в період дії Кредитної угоди.

Відповідно до зазначеної Методики, витрати з періодичної повірки, в тому числі демонтажу, транспортування та монтажу, засобів обліку, не входять до складу тарифів на водопостачання.

Звертаючись з вимогою повернути безпідставно набуті кошти, позивачем не доведено також і обставин фінансування послуг з повірки лічильників, чи обставин сплати нею послуг з повірки в складі тарифів на водопостачання.

Виходячи з зазначених обставин позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водоканал» про стягнення незаконно отриманого майна залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Ю.Бойко