Справа № 182/3879/15-ц
Провадження № 2/0182/2462/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.07.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рунчевої О.В.

при секретарі Нагаєвій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 09.06.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.

Вона з 20.06.2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Останнім часом їх сімейне життя поступово погіршувалося, між ними виникали постійні сварки, що негативно може впливати на психічний стан їхньої доньки. З квітня 2015 року між ними фактично припинені шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя, втрату почуття поваги та кохання один до одного, внаслідок чого вони стали проживати окремо.

Примирення між ними неможливе. Спір щодо місця проживання дитини відсутній. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Майновий спір відсутній.

Просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Коваленко, стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.18).

Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. В матеріалах справи наявне заперечення відповідача на позовну заяву про розірвання шлюбу (а.с.14-15), в якому відповідач зазначив, що посилання позивача на те, що з квітня 2015 року вони припинили підтримувати шлюбні відносини та стали проживати окремо через різні погляди на життя не відповідає дійсності. Вони проживають окремо з березня 2015 року, але причиною окремого проживання є те, що він з 20.03.2015 року по теперішній час проходить військову службу у частині 3036 Національної гвардії України повязану з частковою мобілізацією (а.с. 18). За час проживання між ними не було жодних сварок, питання про місце проживання дитини, між ними ніколи не обговорювалось. Відповідач розцінює таку позицію позивачки як зраду і вважає, що поновлення стосунків між ними не можливе, на розірвання шлюбу згоден.

Відповідач перебуваючи на службі отримує грошове забезпечення у розмірі 2 800,00 грн. і частину з цих коштів регулярно надсилає родині, він не ухиляється від виконання свого батьківського обовязку. Крім того посилається на те, що позивач приховала той факт що у нього є син від попереднього шлюбу на якого він сплачує аліменти на його утримання (а.с.16-17). Відповідач не заперечує від стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу). Просить шлюб розірвати.

В звязку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Зясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін (а.с.8), та врахувавши обставини справи, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, разом не проживають, і дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищевказані обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то на думку суду, дані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження дитини, ОСОБА_2 є батьком - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3), і відповідно до вимог ст. 180 СК України, зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття.

Беручи до уваги той факт, що Відповідач вже сплачує аліменти за виконавчим листом на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини з усіх видів доходу( а.с.16), суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів частково.

Суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів, відповідно до вимог ст. 183 СК України, на утримання дитини у частці від заробітку(доходу) батька, а саме: у розмірі 1/6 частини від його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з судовий збір в розмірі 243.60 грн. на користь держави, та 243.60 грн. на користь позивачки, оскільки його понесення підтверджено документально (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 105, 110, 111, 112, 180 - 183 Сімейного Кодексу України,ст.ст. 10, 11, 88, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 20.06.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю, Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 302 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (РНОКПП НОМЕР_1) який народився в с. Чкалове, Нікопольського району, Дніпропетровської області, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на користь - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно, починаючи з 09.06.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір на користь ОСОБА_1 у розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5