АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/16/15 Головуючий І-ої інстанції: Дідовець В.А.
Справа № 2-438/11 Доповідач - Кругова С.С.
Категорія:право власності
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - КРУГОВОЇ С.С.,

суддів - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,- МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

секретаря - Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 11 липня 2013 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Харківська міська рада, Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" про усунення перешкод в користуванні власністю та знесення самочинної будівлі, -

в с т а н о в и л а :

У червня 2010 року ОСОБА_3 звернулася з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначала, що вона проживає у АДРЕСА_2. ОСОБА_2 належать квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_4 у вказаному будинку. У 2008 році відповідач знесла прибудову літ. 3-111 та збудувала на цьому місці нову прибудову іншого розміру без отримання згоди на будівлю від неї. Нова прибудова розташована поруч з її вікнами, порушує її права як власника квартири НОМЕР_5 у вказаному будинку, затемнює їй вікна, просила суд на підставі статті 391 ЦК України усунути перешкоди у користуванні власністю та зобов'язати ОСОБА_2 знести спірну прибудову.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 липня 2013 року позов задоволено. Усунено перешкоди в користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_2 та зобов'язано ОСОБА_2 знести самовільну забудову, розташовану в квартирі АДРЕСА_1, побудовану на місті приміщення літ. 3-111. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_2, звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення, і ухвалити нове, яким відмовити у позовних вимогах ОСОБА_3, посилаючись на те, що рішення суду є необґрунтованим та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач не надала суду жодних доказів, технічної документації, тощо, які б підтверджували, що зведена нова прибудова значно збільшена в порівнянні з попередньо знесеною прибудовою. Позивачем не доведено, що недостатність освітлення в належних їй кімнатах виникла саме через зведену прибудову, а не з інших причин, таких як зведення паркану самою позивачкою.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25 вересня 2013 року апеляційну скаргу задоволено, рішення першої інстанції скасовано у позові відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 січня 2014 року касаційну скаргу задоволено частково, рішення апеляційного суду Харківської області скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Постановлюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що прибудова до квартири ОСОБА_2 підлягає знесенню, оскільки порушує права власника квартири НОМЕР_5.

З таким висновком суду, судова колегія не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2.

Квартири АДРЕСА_1.знаходяться у володінні ОСОБА_2

Відповідно до листа Червонозаводської санітарно-епідеміологічної станції № 3.1/3728 від 22 листопада 2012 року за результатами лабораторних досліджень (протокол № 505 від 20 листопада 2012 року) результати вимірювань природного освітлення у двох спальнях квартири АДРЕСА_2 не відповідають вимогам ДБН В.2.5-28-2008 «Природне і штучне освітлення». Зробити висновок про можливий негативний вплив прибудови до квартири АДРЕСА_1 на інсоляцію жилих кімнат ОСОБА_3 неможливо у зв'язку з тим, що дані розрахунків інсоляції до районної СЕС надані не були.

Задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що за ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення цивільного права є результатом протиправних дій порушника, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації, що позбавляє його носія можливості здійснити, реалізувати це право повністю або частково.

При цьому, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ( ч.1 ст. 10 ЦПК України).

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи.

Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обгрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України), крім випадків, встановлених статею 61 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 заявлений позов на підстав ст. 391 ЦК України, згідно якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В квартирі АДРЕСА_2 три житлові кімнати НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3.

Висновок комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 27.04.2015 року № 12503 свідчить про те, що рівень природного освітлення житлової кімнати НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_2 відповідає вимогам державних будівельних норм.

Рівень природного освітлення житлової кімнати НОМЕР_2 квартири АДРЕСА_2 не відповідає вимогам державних будівельних норм.

Природне освітлення у житловій кімнаті НОМЕР_3 цієї квартири відсутнє, що не відповідає вимогам державних будівельних норм.

Прибудова до квартири АДРЕСА_1 не впливає на інсоляційний режим житлових кімнат квартири АДРЕСА_2. (а.с.82 том 2 ).

Досліднецький і синтезуючий розділи експертизи також містять обгрунтування і висновок, що розташування прибудови до квартири НОМЕР_1 не справляє негативного впливу на інсоляцію приміщень житлових кімнта НОМЕР_1 та НОМЕР_2 квартири АДРЕСА_2 , а в кімнаті НОМЕР_3 зовнє взагалі немає вікон (а.с.81 том 2 ).

Таким чином, вимоги позивача належними і допустимими доказами у відповідності до положень ст.ст. 57-60 ЦПК України не обгрунтотовані.

Лист Червонозаводської санітарно-епідеміологічної станції від 22.11.2012 року № 3.1/3728, який наданий позивачкою у якості доказу на підтвердження її вимог, та який поклав в основу свого рішення суд першої інстанції , не підтверджує наявність порушень прав позивачки з боку відповідача.

Стаття 60 ЦПК України встановлює, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, з огляду на наявні в справі докази, з урахуванням висновків проведеної комісійної судової будівельно-технічної експертизи, за відсутністю належних і допустимих доказів в обгрунтовання позовних вимог ОСОБА_3 у суду апеляційної інстанції немає правових підстав вважати, що є наявними порушення прав позивача в результаті протиправних дій відповідача.

Згідно п.3, п.4 ч.1, ч.2 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З огляду на вищевикладене, оскільки висновок суду не відповідає обставинам справи і судом першої інстанції були допущені порушення норм матеріального і процесуального права і це призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову. Вимоги ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю та знесення прибудови у зв"язку з недоведенністю не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309,313, 314,316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 11 липня 2013 року-скасувати. В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Харківська міська рада, Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" про усунення перешкод в користуванні власністю та знесення самочинної будівлі, - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -