Справа № 345/2015/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1785/2015
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Яковин М.Я.,

з участю: представника Комунального підприємства

Державна студія "Калуське міське телебачення" -

Пробоїв І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовами ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Комунального підприємства Державна студія «Калуське міське телебачення», третя особа на стороні відповідача Калуська міська рада про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахункових, індексації зарплати за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Калуського міськрайонного суду від 06 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до Комунального підприємства Державна студія «Калуське міське телебачення» з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахункових. Позовні вимоги мотивували тим, що після звільнення з роботи їм вчасно не було виплачено розрахункові та не проведено індексацію доходів. Посилаючись на вищезазначене, просили стягнути з відповідача, зокрема на користь ОСОБА_4 - 3382,47 грн компенсації за час затримки виплати розрахункових та 30253 грн індексації, на користь ОСОБА_5 - 1261,10 грн компенсації за час затримки виплати розрахункових та 674,05 грн індексації, а на користь ОСОБА_6 - 991,45 грн компенсації за час затримки виплати розрахункових та 1086,46 грн індексації.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 12 червня 2015 року вищезазначені позови об'єднанні в одне провадження.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 06 липня 2015 року позови ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволено частково. Постановлено стягнути з КП Державна студія «Калуське міське телебачення» в користь ОСОБА_4 3382,47 грн середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку та 850 грн витрат за надання правової допомоги, в користь ОСОБА_5 - 1261,10 грн середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку та 850 грн витрат за надання правової допомоги та в користь ОСОБА_6 - 991,45 грн середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку та 850 грн витрат за надання правової допомоги. Також постановлено стягнути з КП Державна студія «Калуське міське телебачення» в користь держави 243,60 грн судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог стосовно виплати індексації, позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, у якій посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи. На думку апелянтів, судом не було враховано того, що індексація заробітної плати є обов'язковим нарахуванням до заробітної плати і належить до оплати праці. Тому, апелянти вважають, що вони мають право звернутися до суду з позовом про стягнення індексації без обмеження будь-яким строком, у відповідності із ст. 233 КЗпП України, оскільки з моменту проведення відповідачем розрахунку і до подання позовів до суду не сплив трьохмісячний строк позовної давності. Крім того, позивачі зауважують, що про факт не нарахування індексації їм стало відомо лише після розгляду і затвердження на сесії Калуської міської ради акту проведення службового розслідування, яка відбулася 12 березня 2015 року. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просять його змінити та задовольнити позовні вимоги про стягнення сум індексації.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, представник Калуської міської ради, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи, не з'явились з невідомих причин. Отже, є правові підстави для вирішення даного цивільно-правового спору у їх відсутності.

Представник КП Державна студія «Калуське міське телебачення» доводи апеляційної скарги заперечив, зазначивши, що ОСОБА_4, працюючи з 2008 року на посаді головного бухгалтера КП ДС "Калуське міське телебачення", в порушення вимог чинного законодавства за наявності необхідного фінансування державні кошти, призначені працівникам підприємства для виплати індексації їх зарплат, виплачувала їм в якості преміальних. Тому представник відповідача вважає, що вимоги позивачів щодо нарахування і виплати їм коштів в якості компенсації часткового знецінення внаслідок інфляції їх зарплат є безпідставними. Вважаючи рішення в даній справі законним і обгрунтованим, представник відповідача просить апеляційну скаргу відхилити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно із ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1)чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, 3) які правовідносини випливають із встановлених обставин, 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду в частині стягнення із відповідача сум середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку апелянтами не оспорюється, а тому колегією суддів згідно з положенням ч.1 ст. 303 ЦПК України не перевіряється.

Зазначеним вище вимогам судове рішення в даній справі в частині відмови у вимозі позивачів про стягнення індексації їх зарплат не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення коштів, не виплачених їм в якості індексації зарплат, суд першої інстанції вважав, що вони пропустили встановлений нормами трудового законодавства України строк на звернення до суду. Однак, колегія суддів вважає, що з таким висновком погодитись не можна з таких підстав.

Індексація заробітної плати, яка здійснюється згідно Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2003 року №1078, це механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про оплату праці", п.2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року №5, зареєстрованим в міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за №114/8713, індексація входить в структуру заробітної плати.

Згідно із частиною другою статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Оскільки індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою, то у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження буд-яким строком. Тому рішення суду в даній справі в частині відмови у позовних вимогах про стягнення індексації зарплат у зв'язку із пропуском строку звернення до суду не може бути залишено в силі, оскільки в цій частині не являється законним і обгрунтованим.

Однак, колегія суддів вважає, що позивачі не надали суду належні та допустимі докази того, що у них виникло право на отримання індексації зарплати, але роботодавець протягом зазначеного в позовних заявах періоду часу їх роботи на підприємстві фактично не виплачував їм додаткові кошти для відшкодовування їм подорожчання товарів та послуг. В матеріалах справи наявні тільки виконані позивачами розрахунки сум індексації, які, на їх думку, залишились невиплаченими відповідачем. Проте відсутність відповідних підтверджуючих документів унеможливлює висновок про обґрунтованість таких розрахунків. Крім того, колегія суддів приймає до уваги пояснення представника КП Державна студія «Калуське міське телебачення» про порушення, які мали місце за час роботи ОСОБА_4 головним бухгалтером при призначенні до виплати працівникам додаткових коштів.

У зв'язку із наведеним рішення суду першої інстанції у зазначеній частині не можна вважати законним і обгрунтованим, тому воно в цій частині підлягає скасуванню. По даній справі є правові підстави для ухвалення в названій частині нового рішення про відмову у позові ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо стягнення коштів в якості індексації їх зарплат за недоведеністю їх вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 218; 307; 309; 313; 314; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 06 липня 2015 року в даній справі в частині відмови у стягненні сум індексації скасувати та постановити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення сум індексації заробітної плати відмовити за недоведеністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

О.Є. Меленко