Справа № 161/889/15-ц
Провадження № 2/161/1048/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Олексюка А.В.

при секретарі Шумиводі О.І.

з участю представника позивача -ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за первісним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання кредитного договору недійсним, -

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «Надра» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.10.2005 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 40-Б, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 36000,00 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 12,00 % річних з кінцевим терміном повернення 07.10.2025 р.

Одержання кредитних коштів підтверджується меморіальним валютним ордером № NL-110 від 10.10.2005 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10.10.2005 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 1042, згідно якого відповідач в іпотеку банку надала двохкімнатну квартиру № 13, яка знаходиться по вул. 8 Березня, буд. 35, в м. Луцьку Волинської області.

Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, а тому станом на 06.10.2014 року виникла заборгованість перед банком в розмірі 180220,54 долари США, що еквівалентно по курсу НБУ - 2786459,23 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту 34552,36 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 511520,91 грн., заборгованість по відсотках 24993,20 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 370004,96 грн., заборгованість по сплаті комісії 6214,18 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 91996,12 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 118860,80 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 1759642,03 грн., штраф за порушення умов договору 3600,00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 53295,21 грн.

Просить суд стягнути з відповідача в його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 180220,54 долари США, що еквівалентно по курсу НБУ - 2786459,23 грн. та стягнути судові витрати по справі.

15.04.2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра». Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.10.2005 року між нею та ВАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір № 40-Б, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 36000,00 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 12,00 % річних з кінцевим терміном повернення 07.10.2025 р.

Вважає, що вищевказаний кредитний договір не відповідає чинному законодавству, загальним засадам укладення правочинів, тому є недійсним з моменту його укладення.

ОСОБА_3 просить суд визнати недійсним кредитний договір від 07.10.2005 року за № 40-Б, який укладено між нею та ПАТ КБ «Надра» з моменту його укладення.

В порядку ст. 123 ЦПК України зустрічний позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання кредитного договору недійсним прийнято до спільного розгляду з позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 первісний позов підтримав з підстав в ньому зазначених та просив суд позов задовольнити. Зустрічний позов не визнав та просив відмовити в його задоволення, застосувавши позовну давність.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні первісний позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Зустрічний позов підтримав з підстав в ньому зазначених та просив суд позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.

Як вбачається із змісту ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

07.10.2005 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 40-Б, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 36000,00 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 12,00 % річних з кінцевим терміном повернення 07.10.2025 р. (а.с. 5, 6).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10.10.2005 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 1042, згідно якого відповідач в іпотеку банку надала двохкімнатну квартиру № 13, яка знаходиться по вул. 8 Березня, буд. 35, в м. Луцьку Волинської області.

З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 06.10.2014 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором становить суму в розмірі 180220,54 долари США, що еквівалентно по курсу НБУ - 2786459,23 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту 34552,36 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 511520,91 грн., заборгованість по відсотках 24993,20 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 370004,96 грн., заборгованість по сплаті комісії 6214,18 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 91996,12 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 118860,80 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 1759642,03 грн., штраф за порушення умов договору 3600,00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 53295,21 грн.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 3.3.4. договору сторони встановили строк дії договору до 07.10.2025 року (а.с. 5).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, частині першій, другій статті 220 ГК України, які передбачають відповідальність боржника.

Перевіряючи доводи відповідача в частині застосування судами норм закону щодо позовної давності, суд виходять із наступного.

П. 3.3.3 договору визначено, що черговий мінімальний платіж, визначений п.3.3.2 цього договору, щомісячно до 10 числа поточного місяця.

Таким чином, умовами договору встановлено погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення основного боргу, процентів кредиту та комісії повинно здійснюватись позичальником частинами до певного числа кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 40-Б від 07.10.2005 року, прострочена заборгованість за кредитом виникла з 12.02.2009 року, тобто слід вважати, що саме з цієї дати банк довідався про порушення свого права.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Відповідно до вищезазначеного розрахунку заборгованості, ОСОБА_3 востаннє сплачувалась заборгованість за кредитним договором 09.12.2008 року.

Частиною 3 ст. 264 ЦК України передбачено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З рішення Луцького міськрайонного суду від 23.04.2012 року вбачається, що звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру № 13, яка знаходиться по вул. 8 Березня, буд. 35, в м. Луцьку Волинської області, загальною площею 55,2 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., яка складається з двох кімнат та належить ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 318 095 грн. 39 коп., з якого також вбачається, що ВАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до відповідача 05.06.2009 року.

За таких обставин, 05.06.2009 року перебіг позовної давності по вказаних правовідносинах переривався та почався заново відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України.

Таким чином, рахуючи вказану дату - 01.05.2009 року, моментом переривання строку позовної давності, враховуючи, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 22.01.2015 року, приписи ст. 257, п. 1 ч.2 ст. 258, ст. 264, ч.3 ст. 267 ЦК України, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити в звязку зі спливом строку позовної давності.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Крім того, зустрічний позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання кредитного договору недійсним не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Про застосування позовної давності щодо заявленої ОСОБА_3 вимоги представником позивачаза первісним позовом було заявлено в ході судового розгляду, що вбачається із матеріалів справи.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом наведеної норми закон пов'язує початок перебігу позовної давності не лише з днем коли особа достовірно довідалася про порушення свого права, а й з днем, коли вона в силу очевидних причин та факторів могла довідатись про таке порушення.

Представником відповідача ОСОБА_2 не заперечується та обставина, що 07.10.2005 року ОСОБА_3 було підписано вищевказаний кредитний договір, додаткову угоду № 1 від 07.10.2005 року до кредитного договору та договір іпотеки від 10.10.2005.

Відтак, суд вважає, що початок перебігу строку позовної давності для ОСОБА_3 слід рахувати саме з дня підписання нею кредитного договору, тобто - з 07.10.2005 року, а тому безумовно пропустила визначений законом трирічний строк для звернення до суду з вищевказаним позовом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 257, 261, 264, 267, 509, 510, 526, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання кредитного договору недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_4