Справа № 323/1279/15-ц
04.08.2015 м. Оріхів
04 серпня 2015 р. м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі
головуючого - судді Мінаєва М.М.,
при секретарі - Свириденко О.С.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про дострокове стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки,
У квітні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області ПАТ «Кредобанк» звернувся з позовом, в якому просив суд стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 47/20 від 01 лютого 2012 року в розмірі 103726,67 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки № 47/20/S-1 від 01 лютого 2012 року, укладеного між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, за реєстровим №115/03, а саме Аптеку, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Оріхів. ву. Гоголя, б. 38-б, та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2011 р.
Під час розгляд справи, заявою від 05.06.2015 року, позивач збільшив вимоги, просив шляхом звернення стягнення на вказаний предмет іпотеки задовольнити його вимоги до ОСОБА_1 з погашення заборгованості за вказаний кредитним договором на суму 110951,40 грн., решту позовних вимог залишивши в первісній редакції.
В судове засідання представник позивача не зявився, подавши письмову заяву про розгляд справи без його участі та про підтримання позову повністю.
Розгляд справи неодноразово відкладався через неявку відповідачів, які викликались у судове засідання за місцем реєстрації, тому в силу вимог ч. 5 ст. 75 ЦПК України вважаються повідомленими належним чином про час і місце розгляду справи. Відповідачі не забезпечили отримання судових викликів за місцем реєстрації, в судові засідання не зявлялись, про причини неявки не повідомляли, заперечень проти позову не надали.
У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось.
Дослідивши надані позивачем письмові докази, проаналізувавши законодавство, як регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, на підставі наступного.
Судом встановлені такі обставини та відповідні правовідносини.
01 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 47/20 (надалі - Кредитний договір), згідно якого позивач зобовязався надати у власність відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти (надалі - кредит) в сумі 210 000,00 грн. з цільовим призначенням для реконструкції та капітального ремонту аптеки за адресою: м. Оріхів, вул. Гоголя, 38-б/Дімітрова, 48.
Зобовязання позивача за Кредитним договором були виконані в повному обсязі, то підтверджується меморіальним ордером № 2675434 від 03 лютого 2012 року.
Кредитний договір був укладений на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів, відповідно до яких відповідач ОСОБА_1 зобов'язався повернути позивачу ОСОБА_4 в повному обсязі в порядку і терміни, передбачені договором, сплачувати комісії та проценти за користування ОСОБА_4 (п. 1, п. 2.5, п. 4.1.3, п. 4.3. та п. 5.1 Кредитного договору).
Пунктом 5.1 Кредитного договору передбачено, що повернення суми ОСОБА_4 здійснюється щомісячно рівними частинами по 3 500, 00 грн. (три тисячі пятсот грн. 00 коп.).
Згідно п. 2.1.3 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти у розмірі 19,10 % річних.
Пунктом 4.2.1 Кредитного договору визначено, що проценти за користування ОСОБА_4 нараховуються щомісячно на суму заборгованості по ОСОБА_4 за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у п. 3.2 Кредитного договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаного у п. 2.1 Кредитного договору.
Згідно п. 4.3 Кредитного договору позичальник сплачує проценти, нараховані відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, у валюті ОСОБА_4 щомісяця, але не пізніше останнього банківського дня місяця, за який нараховані проценти.
Відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання за Кредитним договором належним чином не виконує, ОСОБА_4 в порядку і термін передбачений Кредитним договором не повертає, відсотки та комісії за користування ОСОБА_4 не сплачує, у звязку з чим у нього станом на 06.11.2014 р. виникла прострочена заборгованість в розмірі 8324,74 грн.
Відповідно до п. 5.8 Кредитного договору банк у випадках, передбачених п. 2.9 Кредитного договору, тобто у разі несвоєчасної сплати процентів або повернення ОСОБА_4 (частини ОСОБА_4), вправі вимагати дострокового повернення ОСОБА_4, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів.
Згідно п. 1.6 Договору іпотеки заставна вартість предмету іпотеки визначена Сторонами в сумі 243830,40 грн.
Пунктом 1.1 Договору іпотеки визначено, що він забезпечує виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_1 та вимог позивача за Кредитним договором №47/20 від 01.02.2012 р., а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, стосовно повернення отриманої суми ОСОБА_4, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі.
Згідно п. 3.1.4 Договору іпотеки, у випадку невиконання відповідачем ОСОБА_1 зобов'язань за цим або за Кредитним договором, позивач має право звернути стягнення на Предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до розділу 5 Договору іпотеки, та за рахунок вирученої від реалізації Предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання Предмету іпотеки, а також витрат, повязаних з реалізацією Предмета іпотеки.
Пунктом 5.1. Договору іпотеки передбачено, що позивач набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо у момент настання терміну виконання зобовязань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строк суми відсотків, комісій, неустойки (пені, штрафних санкцій).
У зв'язку з порушенням відповідачем ОСОБА_1 своїх зобовязань по Кредитному договору позивачем на адресу відповідачів були направлені вимоги про виконання зобов'язань по Кредитному договору: вих. №20/11/2014-1 від 20.11.2014 р., вих. № 20/11/2014-2 від 20.11.2014 р., вих. № 20 11 2014-3 від 20.11.2014 р., № 20/11/2014-4 від 20.11.2014 р., № 20/11/2014-5 від 20.11.2014 р., № 20/11/2014-6 від 20.11.2014 р., проте вказані вимоги станом на день подання позову відповідачами задоволені не були.
Умовами Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, (повернення кредиту, оплати процентів, комісій) позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за весь час прострочення (п. 7.1 Кредитного договору).
Згідно розрахунку, наданого позивачем, який відповідачами не оспорений, станом на 05.06.2015 року заборгованість за Кредитним договором становить 110951,40 грн., в тому числі:
7068,89 грн. заборгованість щодо сплати процентів за користування кредитом;
1050,00 грн. заборгованість щодо сплати комісії за адміністрування кредиту;
2742,55 грн. - пеня за прострочену основу суму кредиту за період з 15.10.2014 р. по 15.04.2015 р.;
610,45 грн. пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 15.10.2014 р. по 15.04.2015 р.;
90,03 грн. пеня за прострочену комісію за адміністрування кредиту.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.
На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.
Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.
Частиною першою ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцятиденного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Як розяснено у п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 5 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України «Про іпотеку» (або статті 589 ЦК щодо заставодавця).
Позивач свої вимоги визначив як стягнення суми заборгованості з відповідача ОСОБА_1С шляхом звернення на предмет іпотеки, який належить відповідачу ОСОБА_2, тобто фактично просить звернути стягнення на предмет іпотеки, за рахунок чого задовольнити його вимоги з погашення заборгованості за кредитним договором на вказану вище суму.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 6, 554, 626-629, 610, 611, 612, 617, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 - 1056-1 ЦК України, ст. ст. 7, 33, 38 Закону України «Про іпотеку», керуючись ст. ст. 1, 8, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про дострокове стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити повністю.
Копію заочного рішення надіслати відповідачам не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5