Справа № 202/974/14-ц
Провадження 2/0202/209/2015
19 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.
за участю секретаря Фісун К.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» про стягнення заборгованості, -
Позивач в січні 2014 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором №KIA0GK00830019 від 25.10.2006 року.
Крім того, зобов'язання за вказаним кредитним договором №KIA0GK00830019 від 25.10.2006 року забезпечено договором поруки № б/н від 05.02.2013 року, укладеним з ПАТ «Акцент-Банк» (відповідач 3). Відповідно до п.1,2 договору поруки «Акцент-Банк» є поручителями перед Позивачем за виконання обов'язків, які взяв на себе ОСОБА_1 за кредитним договором №KIA0GK00830019 від 25.10.2006 року .
Представник позивача відповідно до заяви просив слухати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, та представник відповідачів в судове засідання у справі не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення повісток, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до заяви, яка надійшла до суду 06.05.2015 року відповідач ОСОБА_1 просив суд застосовувати строки позовної давності до позовних вимог позивача, оскільки згідно до наданих банком розрахунків оплата заборгованості за кредитом здійснювалася в 2009 році, а даним позовом позивач звернувся по закінченню трирічного строку позовної давності, а саме в 2014 році.
Відповідачка ОСОБА_2 надала заперечення на позовну заяву. З позовними вимогами про стягнення з неї солідарно з ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором №KIA0GK00830019 від 25.10.2006 року не згодна. Вказала, що свої позовні вимоги про стягнення з неї солідарно заборгованості позивач обґрунтовує нормами Сімейного Кодексу України і посилається на те, що кредитні кошти були надані відповідачу ОСОБА_1 на придбання житла, визначеному у п.п.1.1 Договору, однак зобовязання щодо повернення заборгованості за кредитним договором регулюються главами 47-49 ЦК України. Вона не є стороною договору, та з нею ніяких договорів ПАТ КБ « ПриватБанк» не укладав. Зазначила, що обовязок виконання умов кредитного договору покладено солідарно на відповідачів ОСОБА_1 та ПАТ « Акцент-банк». Договір поруки між нею і позивачем за цим кредитним договором не укладався, вона не надавала згоди на укладання цього договору, та не виступала майновим поручителем.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2012 року за нею було визнано право власності на ? частку житлового будинку №35 по вул. Київська у місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області та ? частку земельної ділянки площею 0,1000 га. за адресою Київська область, Києво-Святошинський район м. Боярка.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.11.2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним позов задоволено.

Таким чином, вважає безпідставними та необґрунтованими вимоги позивача про стягнення з неї солідарно суми боргу за кредитним договором №KIA0GK00830019 від 25.10.2006 року.

Представник Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання у справі не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.10.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний Договір №KIA0GK00830019, згідно умов якого Банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти шляхом: надання готівкою через касу на строк з 25.10.2006 року по 25.10.2021 рік включно, у вигляді неповнолювальної кредитної лінії у розмірі 80 000,00 дол. США на придбання житла, а також у розмірі 13125, дол. США на сплату страхових платежів у випадку та згідно порядку передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов пункту 1.1 Кредитного договору сторони домовилися, що погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється в наступному порядку: Щомісяця в період сплати Позичальник повинен надати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1128,73 дол. США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Період сплати з "15" по "20" число кожного місяця.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору позичальник сплачує винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту (0,2 % =160 дол. США).

Згідно з пунктами 4.1 укладеного Кредитного договору при порушенні позичальником якого-небудь із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди Позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не менше однієї гривні за кожен день прострочки.

Згідно до п.1.3 Договору забезпечення виконання позичальником зобовязань за даним Договором виступає іпотека житлового будинку с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Калініна,7. ( а.с.10-13).

Крім того, зобов'язання за вказаним кредитним договором №KIA0GK00830019 від 25.10.2006 року забезпечено шляхом укладання договору поруки: № б/н від 05.02.2013 року, укладеним з ПАТ «Акцент-Банк». Відповідно до п.1,2 договору поруки № б/н від 05.02.2013 року ПАТ «Акцент-Банк» є поручителями перед Позивачем за виконання обов'язків, яке взяв на себе ОСОБА_1 за кредитним договором № KIA0GK00830019 від 25.10.2006 року в тому ж розмірі, що і боржник.

Відповідно до п.9 Договору поруки сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звертатися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим Договором, встановлюється тривалістю 5 років. ( а.с.14)

Свої зобов'язання за кредитною угодою Позивач належним чином виконав, надавши Позичальнику грошові кошти. Натомість позичальник повернення грошових коштів, наданих у кредит, та відсотків за їх користування у відповідності до вимог Кредитної угоди не здійснював (не здійснював щомісячні платежі у відповідності до умов договору), чим порушив порядок виконання покладених на нього зобов'язань.

Виконання зобов'язань зі сторони Позивача підтверджуються рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 23 липня 2013 року по справі № 22-Ц/778/3197/13, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», третя особа: Відділ з розвитку підприємництва та захисту споживачів Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про визнання кредитного договору №KIA0GK00830019 від 25.10.2006 рокунедійсним відмовлено.

Відповідно до правил ч. 3 ст. 61 ЦПК України викладені обставини не підлягають доказуванню.

У зв'язку із зазначеним порушенням зобов'язання за кредитним договором виникла прострочена заборгованість ОСОБА_1, яка станом на 11.01.2014 року складає 256233,85 доларів США, що відповідно до розпорядження НБУ про встановлення офіційних курсів гривні 799,30 грн. за 100 дол. США становить 2048077 грн. 16 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 79114,53 дол. США, що складає еквівалент 632362 грн. 00 коп.; в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом 18248,05 долар США, що складає в еквіваленті 145856 грн. 66 коп.; заборгованість за відсотками - 66168,64 доларів США, що складає еквівалент 528885грн. 94 коп..; в т.ч. прострочена заборгованість за відсотками - 65524,67 доларів США, що складає еквівалент 523738 грн. 69 коп.; заборгованість з винагороди - 9655,00 дол. США, що складає еквівалент 77172,42 грн.; в т.ч. прострочена винагорода 9655,00 дол. США, що складає еквівалент 77172 грн. 42 коп.; заборгованість з пені 101295,68 дол. США, що складає еквівалент 809656 грн. 37 коп.

Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним, чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, а ч. 2 ст. 543 передбачає що Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 25 вересня 2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про одруження ( а.с.23).

Рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 13 листопада 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені та визнано за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку № 35 по вул. Київська у місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області та 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою Київська область, Києво-Святошинський р-н м. Боярка.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка як дружина своєї згоди на укладання договору іпотеки ні в усному, ні в будь якому іншому порядку не надавала, що підтверджується кредитним договором №KIA0GK00830019 від 25.10.2006 року, а також підтвердили сторони та представник третьої особи у судовому засіданні.

Заперечуючи проти позову, представник третьої особи не оспорювала, що відповідач надав неправдиву інформацію щодо сімейного стану сторін. ( а.с.35-37)

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.11.2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним позов задоволено. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 03 лютого 2014 року Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2013 року залишено без змін.

Заявляючи позовні вимоги щодо солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як з подружжя, позивач посилався на те, що відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений ОСОБА_1 в інтересах сім'ї та згідно до ст.2, ч. 4 ст. 65 СК України цей договір створює обов'язки і для його дружини ОСОБА_2

Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 61 та ч. 2 ст. 73 Сімейного кодексу України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя; стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки позивачем не доведено, що отримані кредитні кошти одним із подружжя, а саме ОСОБА_1, були використані в інтересах сім'ї, а як встановлено в судовому ОСОБА_1 приховував від представників Банку той факт, що він був одружений та кредитний договір і договори іпотеки були укладені без згоди дружини, а тому суд не вбачає законних підстав для солідарного стягнення коштів з ОСОБА_2 як дружини згідно до ч. 3 ст. 61, ч. 4 ст. 65 СК України.

Щодо заяви ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності до позовних вимог позивача.

Згідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.2,3,4 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається із матеріалів справи, строк дії кредитного договору по 25.10.2021 року, та беручи до уваги те, що між сторонами ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 тривали судові процеси, тому суд не вбачає законних підстав для застосування строку позовної давності.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав умови кредитного договору №KIA0GK00830019 від 25 жовтня 2006 року, допустив прострочення платежів, та суду не надано жодних належних доказів щодо зменшення суми заборгованості чи погашення боргу, то суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстав для звільнення відповідача ОСОБА_1 від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено.

Оскільки Договір поруки №б/н від 05 лютого 2013 року укладений з поручителем ПАТ «Акцент-Банк» є похідним від кредитного договору, предметом вказаного договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання саме боржником ОСОБА_1 своїх обовязків за оспорюваним кредитним договором, то солідарному стягненню із відповідачів підлягає сума заборгованості.

Відповідно до ст.ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідачів в рівних частинах ( 3654 грн.: 2 = 1827 грн.00 коп. ).

На підставі викладеного, керуючись: ст.61,63,65,73 СК України, ст. ст. 16, 526, 549, 551, 554, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково .

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (08110 Київська обл., с. Мих.Рубежівка, вул. Горького, буд. 16, ІПН: НОМЕР_1, НОМЕР_2 виданий Киево-Святошинським РВГУ МВС України в Київській області 15.06.2005 р.), Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (адреса: 49074, м. Дніпропетровськ, Батумська, буд. 11, ), на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість за Кредитним договором №KIA0GK00830019 від 25.10.2006 року, станом на 11.01.2014 р., в розмірі 256233,85 дол. США, що складає еквівалент 2048077,16 грн. (Два мільйони сорок вісім тисяч сімдесят сім гривень 16 коп.), яка складається з заборгованості за кредитом 79114,53 дол. США, що складає еквівалент 632362,44 грн.; заборгованості за відсотками 66168,64 дол. США, що складає еквівалент 528885,94 грн.; заборгованості з винагороди 9655,00 дол. США, що складає еквівалент 77172,42 грн.; та заборгованості з пені 101295,68 дол. США, що складає еквівалент 809656,37 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (08110 Київська обл., с. Мих.Рубежівка, вул. Горького, буд. 16, ІПН: НОМЕР_1, НОМЕР_2 виданий Киево-Святошинським РВГУ МВС України в Київській області 15.06.2005 р.) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги. 50, ЄДРПОУ № 14360570, МФО № 305299) судовий збір в розмірі 1827 грн. 00 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (адреса: 49074, м. Дніпропетровськ, Батумська, буд. 11, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги. 50, ЄДРПОУ № 14360570, МФО № 305299) судовий збір в розмірі 1827 грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.П. Слюсар