Справа № 750/2570/15-ц Провадження № 22-ц/795/1626/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Литвиненко І. В. Доповідач - Острянський В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСТРЯНСЬКОГО В.І.,
суддів:БЕЧКА Є.М., ХРОМЕЦЬ Н.С.,
при секретарі:МАРТИНОВІЙ А.В.,
за участю:ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 29 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення грошових коштів за договором позики,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ОСОБА_7 звернулась з позовом до ОСОБА_8 про стягнення грошових коштів за договором позики, посилаючись на те, що сторони 29 червня 2011 року уклали договір, за яким відповідач отримав від позивача цільову позику в сумі 152 900 гривень на купівлю автомобіля Hyundai i30 1.6 Comfort AT, проте відповідач не виконав умов договору та допустив порушення грошових зобов"язань щодо повернення частини позики в розмірі 50 тисяч грн. до 01 листопада 2014 року і не виконує свого зобов"язання в добровільному порядку до даного часу. Зазначила, що відповідно до умов договору (п.п.10, 10.1) сторони 10 грудня 2014 року підписали Акт приймання-передачі майна в рахунок погашення боргу за договором позики, за яким відповідач передав у власність позивачу зазначений автомобіль, оцінений сторонами на суму 120 000 грн. і оскільки непогашеною залишилась сума 32 тисячі 900 грн. позики, позивачка ставить питання про її стягнення в судовому порядку, т.я. відповідач в добровільному порядку в строк погоджений сторонами до 10.01.2015 року не повернув цю суму коштів позивачу. Тому посилаючись на ці обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача в користь позивача 32 тисячі 900 грн. заборгованості за договором позики від 29.06.2011 року та судові витрати по справі.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 29 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_8 були задоволені та стягнуто з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_7 32900 грн. за договором позики. Також стягнуто з ОСОБА_9 в користь ОСОБА_7 329 грн. судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 29 квітня 2015 року та про постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що місцевий суд, вирішивши по суті спір, не залучив її, як співвласника спірного майна відповідно до правил ч.3 ст.368 ЦК України, до участі в справі. Що предметом позову у даній справі є спільне сумісне майно подружжя. Що суд помилково не врахував перебування ОСОБА_8 в юридичному шлюбі з ОСОБА_5, який було зареєстровано 16 липня 2005 року. Вказала, що спірний автомобіль марки Hyundai i30 1.6 Comfort AT, д.н. НОМЕР_1, було придбано за спільні кошти сім"ї та кошти, що залишились від продажу легкового автомобіля марки ЗАЗ 110217, 2004 року випуску, який належав апелянту. Що відповідач у такий спосіб намагається після розлучення вивести спірний автомобіль з-під розподілу спільного майна подружжя. Також зазначила, що в даний час в Деснянському районному суді м.Чернігова знаходиться справа про поділ спільного майна подружжя за позовом апелянта. Тому пославшись на ці обставини та те, що суд неповно з"ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не залучивши її до участі в справі як співласника спірного майна, ОСОБА_5 просила суд скасувати рішення місцевого суду та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7 і ОСОБА_8 просять апеляційний суд відхилити скаргу та залишити оскаржуване рішення суду без змін, вважаючи, що суд першої інстанції постановив законне і обгрунтоване рішення.

Суд враховує, що згідно з правилами ч.5 ст.76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_7, від якої повернулось поштове відправлення без вручення за закінченням терміну зберігання, за договором від 26.04.2015 року уповноважила адвоката ОСОБА_10 представляти її інтереси по даній справі в апеляційному суді Чернігівської області (а.с.25 зі зворотом), а згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_10 повідомлений про час і місце судового розгляду даної справи 09 серпня 2015 року. Також суд враховує, що відповідач ОСОБА_8 належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення йому поштового відправлення.

Тому, враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по справі у відсутність сторін позивача і відповідача.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Постановивши рішення, місцевий суд виходив з того, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони 29.06.2011 року уклали договір позики, за яким ОСОБА_7, як позикодавець, передала ОСОБА_8, як позичальнику, грошові кошти в сумі 152900 грн. на придбання автомобіля марки Hyundai i30 1.6 Comfort AT, а позичальник прийняв та зобов"язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів на умовах, визначених договором. Що ОСОБА_8 свої зобов"язання за договором про повернення грошових коштів частинами не виконав, а за Актом приймання-передачі від 10.12.2015 року, сума, на яку відповідач повернув майна, склала 120 000 грн., тому в судовому порядку необхідно достягнути решту суми позики в сумі 32 тисячі 900 грн..

Проте з таким висновком місцевого суду не може погодитись апеляційний суд.

З матеріалів доданих до апеляційної скарги видно, що відповідач ОСОБА_8 на час укладення договору позики від 29 червня 2011 року перебував у юридичному шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.63).

Тому рішення місцевого суду, який розглянув по суті даний спір без залучення до участі в ній ОСОБА_5, як особи інтереси якої зачіпаються та без врахування її думки щодо спору, не може вважатись законним та обгрунтованим і підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог. Також суд вирішує питання про судові витрати згідно з правилами глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 п.3 ч.1, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 29 квітня 2015 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення грошових коштів за договором позики - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 164 грн. 50 коп. у повернення сплаченого судового збору за розгляд справи в апеляційному суді.

Повернути ОСОБА_5 з державного бюджету м.Чернігова кошти на оплату судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 600 (шістсот) грн. 00 коп., які було перераховано згідно з квитанцією № 11899990-1 від 23 липня 2015 року ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за такими реквізитами:

отримувач - УК у м.Чернігові (Держ.бюджет)

рахунок 0002,

код отримувача 38054398,

банк отримувача ГУ ДКСУ у Чернігівській області,

код банку отримувача 853592.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Рішення в частинні повернення коштів на оплату судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 600 (шістсот) грн. 00 коп. оскарженню не підлягає і строк пред"явлення рішення до виконання в цій частині - до 12 серпня 2016 року.

Головуючий:Судді: