Справа № 740/3186/15
Провадження № 2/740/1021/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 серпня 2015 року м. Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., при секретарі Гришкевич В.О.,
з участю представника позивача-адвоката Приходька С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Ніжинський комбінат хлібопродуктів" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та моральної шкоди,
В запереченнях на позов в.о. генерального директора ДП "Ніжинський комбінат хлібопродуктів" Скородинський М.М. просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що відповідач має заборгованість перед позивачем по заробітній платі станом на 22 липня 2015 року у розмірі 9578 грн. 55 коп, заборгованість виникла через скрутне матеріальне становище відповідача, позивачу пропонувалось вирішення спірного питання шляхом звернення до комісії по трудових спорах, підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.
Представник відповідача в судове засідання повторно не з"явився, про час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення від 04 серпня 2015 року про вручення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані, заперечення відповідача від 27 липня 2015 року не містить клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за відсутності. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, представник позивача в судовому засіданні не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Позов підлягає задоволенню частково зі слідуючих підстав.
За змістом ст.47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст.116 даного Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 даного Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.
Відповідно до наказу відповідача від 15 квітня 2015 року №66-п позивача звільнено з посади головного інженера з 16 квітня 2015 року за угодою сторін, довідкою відповідача від 02 липня 2015 року підтверджується заборгованість відповідача по заробітній платі позивача у розмірі 9578 грн. 55 коп (утримано із заробітної плати ЄСВ, ПДФО), згідно даної довідки заборгованість по заробітній платі виникла за період січня, лютого, березня, квітня місяців 2015 року, позивач в день звільнення 16 квітня 2015 року працював. Докази на підтвердження виплати 9578 грн. 55 коп заробітної плати позивачу відсутні, тобто відповідачем порушені вимоги ст.47 КЗпП України, що є підставою для задоволення позову в частині стягнення 9578 грн. 55 коп заборгованості по заробітній платі.
Остаточний розрахунок відповідачем при звільненні позивача не проведений, що є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за весь період невиплати належних працівникові при звільненні сум, що також зазначено у правовій позиції Верховного суду України у справі 6-144ц13 від 29 січня 2014 року, яка враховується судом відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України. Докази на підтвердження відсутності вини відповідача у несвоєчасному проведенні розрахунку при звільненні позивача відсутні, відповідач станом на час розгляду справи здійснює господарську діяльність, відсутність коштів у роботодавця, про що зазначено у запереченнях на позов, не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності згідно ст.117 КЗпП України.
Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представником позивача адвокатом Приходьком С.О. до матеріалів справи доданий розрахунок витрат на правову допомогу у розмірі 3410 грн. 40 коп, при цьому фіскальні документи на підтвердження сплати позивачем даних коштів відсутні, тобто витрати позивача на правову допомогу документально не підтвердженні, що унеможливлює їх присудження відповідно до ст.88 ЦПК України.
Згідно ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 730 грн. 80 коп судового збору (із врахуванням трьох вимог майнового характеру: 243,60 грн.*3=730,80 грн.) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.
Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Допустити до негайного виконання рішення про стягнення заробітної плати за один місяць у сумі 2500 (дві тисячі п"ятсот) грн..
Стягнути із Державного підприємства "Ніжинський комбінат хлібопродуктів" в дохід держави 730 (сімсот тридцять) грн. 80 коп судового збору.
Направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Суддя В.П. Олійник .