У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 24 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав до суду першої інстанції клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 24 червня 2015 року, позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи, згідно з квитанцією від 19 листопада 2014 року № k6/j/39 в розмірі 900 грн 48 коп.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині стягнення витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 900 грн 48 коп. та постановити в цій частині ухвалу про відмову в задоволенні вказаних вимог, в іншій частині ухвали залишити без змін.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Залишаючи позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» без розгляду та стягуючи з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи, згідно з квитанцією від 19 листопада 2014 року № k6/j/39 в розмірі 900 грн 48 коп., суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правомірно виходив з п. 38 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», оскільки у разі закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов'язаних із розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних ухвал не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338, 342 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк