ПОВТОРНЕ ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
04 серпня 2015 р. м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоуї області у складі:
головуючої судді Логінової С.М.,
при секретарі Греховій Г.Ю.,
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки,
Відповідно до п. 5.2 кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання не пізніше 15-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту здійснювати часткове погашення кредиту та сплату процентів за фактичне користування кредитним коштами, згідно з графіком погашення, що є додатком №1 до кредитного договору.
Відповідно до п. 5.3 кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати неустойку, передбачену в п. 9 кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості, оплати відсотків, комісійних, сплати страхових виплат по страхуванню заставного майна.
П. 9.1 кредитного договору встановлено пеню за порушення строків повернення кредиту, сплати відсотків, комісії в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Відповідачем вищевказані умови кредитних договорів щодо погашення кредиту та сплати відсотків порушені.
Відповідно до п. 6.5 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань, у випадку порушення позичальником зобов'язань передбачених п. 5.2. кредитного договору.
- прострочена заборгованість за кредитом 18 244,68 доларів США, що в еквіваленті національної валюти, згідно офіційного курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 236 965,01 гривень;
- строкова заборгованість з кредитом 15 416,79 доларів США, що в еквіваленті національної валюти, згідно офіційного курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 200 235,89 гривень;
- прострочені нараховані відсотки за користування кредитом - 4 425,47 доларів США, що в еквіваленті національної валюти, згідно офіційного курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 57 478,75 гривень;
- нараховані відсотки - 24,90 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 323,41 гривень;
- пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 30 390,59 гривень;
- пеня за несвоєчасну сплату процентів - 5 367,70 гривень.
Відповідно до п. 3.1.4 іпотечного договору у випадку не виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором банк, як іпотекодержатель, має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 5 іпотечного договору та за рахунок вирученої від реалізації суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свої вимоги, що будуть визначені на момент фактичного задоволення, включаючи кредит, відсотки, комісії, можливих неустойок та збитків, витрати на утримання заставленого майна, а також витрати пов'язані з реалізацією предмета іпотеки.
Неодноразові усні, а також письмові звернення позивача до відповідачів з вимогами про погашення заборгованості за кредитним договором були не виконанні останніми, що призводить до значних матеріальних збитків позивача.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином і від них не надійшло повідомлення про причини неявки. Від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просить зменшити розмір пені, нарахованої за несвоєчасну сплату кредиту, застосувавши строки позовної давності.
Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання.
Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлені обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочені повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Згідно з ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України, одним із видів застави є іпотека застава нерухомого майна.
Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно із ст. 590 ч.2 Цивільного кодексу України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом.
Згідно із ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Згідно із п. 3.6 кредитного договору забезпеченням цього договору є земельна ділянка площею 2,0000 м.2 за адресою: Хмельницька обл. Хмельницький район, Копистинська сільська рада
Відповідно до п. 5.2 кредитного договору ОСОБА_2К взяв на себе зобов'язання здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора щомісячно до 15-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно з графіком платежів, наведеним в додатку № 1 до договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 07.10.2014 р. на рахунок, зазначений п. 4.1. договору; щомісячно до 15-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно з графіком платежів, наведеним в додатку № 1 до договору та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок в ВАТ «Ерсте Банк».
Відповідно до п. 5.3 кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати неустойку, передбачену в п. 9 кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту, сплати відсотків за кредит, комісій, порушення умов п. 5.7 договору.
Відповідно до п. 9.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Відповідачем вищевказані умови кредитних договорів щодо погашення кредиту та сплати відсотків порушені.
Відповідно до п. 6.5 кредитного договору банк має право дострокового вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом або стягнути таку заборгованість , включаючи нараховані відсотки за користування кредитом, комісії та штрафні санкції у випадках порушення наступних умов, які визнають сторонами як істотні: порушення позичальником п. 5.1, 5.2, 5.4-5.7 договору.
Відповідно до п. 3.1.4 іпотечного договору у випадку не виконання позичальником зобов'язань за цим договором або за кредитним договором банк, як іпотекодержатель, має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 5 іпотечного договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свої вимоги, що будуть визначені на момент фактичного задоволення, включаючи кредит, відсотки, комісії, неустойки, відшкодування збитків, заданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки.
Згідно із п. 5.1 договору іпотеки у разі порушення основного зобовязання, умов кредитного договору або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж 30 строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строк вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотеко держатель має право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п. 5.2. договору іпотеки іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобовязання у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплат або частковій несплаті у встановлений кредитним договором строк суми процентів, комісійної винагороди, суми неустойки (пені, штрафних санкцій).
Відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надсилалися листи-вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором за вих. № 6.20.210/392 та №6.20.210/393 від 12.12.2012 р., проте вони залишилися без виконання.
Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на пропуск позовної давності виходячи з наступного.
Відповідно до частин третьої і четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
Частиною 1 статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.
Згідно зі статтями 256, 257, ч.1 і п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України).
Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.
Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року №6-116цс13.
Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 82-83) відповідач ОСОБА_2 за період з листопада 2007 р. по серпень 2013 року вносив кошти на погашення заборгованості по кредиту. Також ОСОБА_2 здійснював платежі на погашення заборгованості за відсоткам за період з жовтня 2007 року по серпень 2014 р., тобто вчиняв дії, що свідчить про визнання ним свого боргу у зв'язку з чим перебіг позовної давності переривався. Тому посилання представника відповідача на необхідність застосування позовної давності до вимог про стягнення кредиту та відсотків є безпідставними та не заслуговують на увагу.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно із ст. 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». А тому суд приходить до висновку, що слід встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, яка буде проведена субєктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.
При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позов. Позов заявлено з ціною 530761,35 грн. та задоволено на суму 508590,89 грн., тобто на 95,82 % (508590,89х100:530761,35).
Таким чином, з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 3501,26 грн. (3654х95,82:100).
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214, 215, 217, 226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 258, 256, 257, 264, 267, 526, 530, 551, 554, 575, 589, 590, 591, 610, 611, 623, 625, 629, 1050, 1054, Цивільного кодексу України, Законом України «Про іпотеку» суд
позов публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.
У решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Фідобанк» судовий збір у сумі 3501,26 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Фідобанк» судовий збір у сумі 243,60 грн.
На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Логінова С.М.