Справа № 2-4218/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

5 травня 2015 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Г.О. Козленко, розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Київстар», ОСОБА_2 про розірвання договору, витребування з незаконного володіння та зобов'язання укласти договір, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до ПрАТ «Київстар», ОСОБА_2 та просила суд:

· розірвати договір про надання послуг зв'язку на номером НОМЕР_1, укладений між ПрАТ «Київстар» та ОСОБА_2;

· витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 SIM-карту телефонного номеру НОМЕР_1 та передати її ОСОБА_1;

· зобов'язати ПрАТ «Київстар» укласти договір про надання послугзвьязку за номером НОМЕР_1 з ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою ст.4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ передбачена ст.15 ЦПК України

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Тому суд зобов'язаний встановити наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.119, 120 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У прохальній частині позивачем заявлена три позовні вимоги.

Відповідно, у позовній заяві повинно бути викладено по кожні вказаній позовній вимозі: зміст позовної вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовую цю позовну вимогу та зазначення доказів, що її підтверджує, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позовні вимоги не мають чіткого визначення взагалі та відповідно норм чинного законодавства.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин, підстави також необхідні для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше - для визначення предмета доказування по даній справі.

Позивачем не визначено конкретного предмету та підстав позову, оскільки останній одночасно з зобов'язання укладання договору про надання послуг зв'язку з позивачем просить розірвати договір про надання послуг зв'язку укладений між ПрАТ «Київстар» та ОСОБА_2, де позивач не є стороною ані договору, ані цивільно-правових договірних відносин, які склалися між вищевказаними сторонами.

Також позовна заява та додані до неї документи не містять доказів на підтвердження існування будь-яких правовідносин між позивачем та ПрАТ «Київстар», оскільки до матеріалів позову не додано договору про надання послуг, який би був укладений між ФОП ОСОБА_1 або фізичною особою ОСОБА_1 та ПрАТ «Київстар», який в свою чергу є підтвердженням існування між вказаними сторонами зобов'язань по договору, що на думку позивача порушені та не виконуються з боку ПрАТ «Київстар».

Позивачем зазначені підстави, на яких ґрунтуються позовні вимоги, абсолютно між собою не пов'язані та які мають різну правову історію виникнення.

Крім цього, за позовною заявою до суду звертається фізична особа ОСОБА_1, однак виходячи із тексту позовної заяви та печатки на підпису позивача до суду звертається фізична особа підприємець ОСОБА_1, тому позивачу слід визначитися чиї інтереси порушені даними правовідносинами - фізичної особи ОСОБА_1 чи ФОП ОСОБА_1

Позивач просить суд витребувати із чужого незаконного володіння сим-карту, однак при цьому не зазначає доказів, що підтверджують її право власності на вказану сим-карту.

Щодо зобов'язання ПрАТ «Київстар» укласти договір про надання послуг зв'язку, слід зазначити, що позивач взагалі не обґрунтував цю вимогу певними нормами чинного законодавства, які підлягають застосуванню в даному контексті, за наявності норми щодо свободи договору викладеній у ст.627 ЦК України.

Тому позивачу необхідно конкретизувати свої позовні вимоги щодо предмету, підстав та нормативно-правового обґрунтування позову.

При цьому позовна заява не містить викладу обставин із зазначенням у чому виражаються дії відповідачів, які конкретно неправомірні дії вони вчиняють, в який спосіб вони вчиняються, в чому полягають порушення прав позивача та не зазначено якими доказами це підтверджується.

Також з матеріалів позовної заяви не вбачається належним чином проведеного досудового врегулювання спору, оскільки до матеріалів справи не надано доказів щодо отримання відповідачами вимоги або претензії по предмету позову з яким звертається позивач. Тому позивачу необхідно надати до суду належним чином підтверджені докази досудового врегулювання спору з обома відповідачами.

Позивачем невірно визначена ціна позову - 2000 грн, оскільки як вбачається з трьох позовних вимог, вони всі є вимогами не майнового характеру, та за кожну із них позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі встановленому ЗУ «Про судовий збір», по 243,60 грн за кожну окремо. При цьому позивачем сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн, що є сумою судового збору, яка сплачена не в повному обсязі.

Крім того з матеріалів справи не вбачається, що особа відповідача ОСОБА_2, взагалі існує, оскільки жодних даних про неї матеріали справи не містять, до того ж позивач не вказує її дати народження, що в подальшому утруднити, а то і взагалі зробить неможливим встановлення місця реєстрації відповідача через відповідні органи ГУ ДМС України в порядку ч. 3 ст.122 ЦПК України.

Зазначені недоліки не дають можливості суду підготувати та розглянути заяву в суді першої інстанції.

Згідно ст.121 ЦПК України суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог ст.119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк на усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст.119 - 121, 208, 209 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Київстар», ОСОБА_2 про розірвання договору, витребування з незаконного володіння та зобов'язання укласти договір залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків заяви протягом трьох днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

В разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Г.О.Козленко