Справа № 534/2399/2014-ц
Провадження № 2/534/33/ 2015
08 червня 2015 року Комсомольський міський суд
в складі: головуючого судді Куц Т.О.
при секретарі Ребриній О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комсомольської міської ради про визнання права власності на житловий будинок , господарські будівлі та споруди,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок , господарські будівлі та споруди, а саме: житловий будинок літ. «А», погріб під частиною будинку літ»ап.» , прибудова літ «а», сарай літ «Б», ганок літ «вг» , отмостка літ. «1» , огорожа № 1 , ворота № 2, калітка № 3, розташовані за адресою вул. Чекаліна, 38 м. Комсомольська Полтавської області, посилаючись на те, що у 1998 р. вона отримала на своє ім»я шляхом оформлення договору купівлі продажу нежитлового приміщення , магазина № 15 , який знаходиться по вул. Чекаліна, 38 в м. Комсомольську з метою перебудувати його на житловий будинок. Комсомольська міська рада надала оренду на земельну ділянку за зазначеною адресою. Коли будинок здала в експлуатацію і вона звернулась до реєстраційної служби Комсомольського МУЮ для реєстрації права власності на зазначений житловий будинок, але їй було відмовлено.
22.01.2015 р. позивач збільшила позовні вимоги , в яких просить нежиле приміщення, яке належить їй та розташоване по вул. Чекаліна, 38 в м. Комсомольську Полтавської області після проведеною нею перебудови перевести в житлове приміщення , яке складається з житлового будинку літ. «А», погрібу під частиною будинку літ «ап.», прибудовою літ «а», сараю літ «Б», ганку літ «вг» , отмостки літ. «1» , огорожі № 1, воріт № 2, каліткою № 3. Правовими підставами позову позивач визначила ст.12,92,123 ЗК України ,ст.4 ЖК України , ст. 319,328,331,334 ЦК України, ст.4,5,18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень » .
Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 12.02.2015 р. в позовних вимогах ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 07.05.2015 р. справу повернуто до Комсомольського міського суду для ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення не було вирішено питання про достягнення на користь держави недоплаченого судового збору по всім позовним вимогам , які були предметом розгляду в суді та розподілу судових витрат, а також для виправлення допущених описок.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява, згідно якої просить розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до вимог ст.220 ЦПК України є необхідність в ухваленні додаткового рішення у цій справі з приводу вирішення питання сплати судового збору та розподілу судових витрат.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Статтею 4 вказаного Закону визначено, що за подання до суду позову немайнового характеру сплачується судовий збір за ставкою, що становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243 , 60 грн ) .

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах , які складається з кількох самостійних вимог визначається загальною сумою всіх вимог.

Відповідні розяснення зазначені і у Постанові Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» , тобто якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог . При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Згідно п.4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь держави підлягають стягненню судовий збір у сумі 243 грн 60 коп, тобто за кожну вимогу окремо, а саме : про переведення нежитлового приміщення в житлове після здійснених переобладнань.

На підставі викладеного та керуючись ст. 220 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в::

По справі за позовом ОСОБА_1 до Комсомольської міської ради про визнання права власності на житловий будинок , господарські будівлі та споруди ухвалити додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн.60коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_2

З оригіналом вірно:

Суддя Т.О.Куц