ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/905/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2015 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 187/905/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Петриківська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом, -

Встановив:

07.07.2015 року ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Петриківська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати ОСОБА_2. За життя зробила заповітне розпорядження, яким заповіла житловий будинок з усіма господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у власність сину ОСОБА_1 Після її смерті відкрилась спадщина. 19.06.2015 року він звернувся до державного нотаріуса для оформлення спадкових прав на майно померлої матері. Однак своєю постановою нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності майна спадкодавцеві.

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, а розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача - Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області в судове засідання також не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без присутності їх представника, з позовними вимогами ознайомленні з рішення згодні.

Треті особи надали заяви про розгляд справи у відсутності їх представника.

Враховуючи, те що сторони скористалися своїм правом врегульованим ч.2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши та дослідивши усі зібранні по справі докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.14), яка як слідує із свідоцтва про народження позивача являється його матір`ю (а.с.43), копії долучені до справи.

Як вбачається із заповіту вчиненого 14 травня 2003 року та посвідченого секретарем виконавчого комітету Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області за реєстровим № 65, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким заповіла своєму сину ОСОБА_1 житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач являється спадкоємцем першої черги за заповітом на майно померлої, інших спадкоємців немає, доказів в спростування даних обставин матеріали справи не містять.

Постановою державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори від 12.06.2015 року Позивачу відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Згідно листа Петриківської державної нотаріальної контори від 13.07.2015 року №984/01-16, на майно ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка мешкала і була зареєстрована на день смерті за адресою: АДРЕСА_1, заведена спадкова справа 127/2006. 28.04.2006 року надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом від сина померлої ОСОБА_1 (а.с.40).

Правовідносини, що є предметом спору регулюються Главою 29 ''Захист права власності ЦК України та Книгою Шостою ''Спадкове право'' Цивільного кодексу України 2004 року, оскільки спадщина відкрилася після 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Позивач спадщину відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України прийняв, подавши заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Як вбачається із матеріалів справи позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлої ОСОБА_2 Вищезгаданий заповіт спадкодавцем не було змінено та не було скасовано, що стверджується записом вчиненим секретарем сільської ради.

Власником вищезазначеного житлового будинку був батько позивача ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, запис акта про смерть № 49 від 21.11.1994 року (а.с.17), факт належності житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 померлому ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про право власності від 23.06.1987 року (а.с.5), виданого згідно рішення виконавчого комітету Шульгівської сільської ради № 30 від 20.05.1987 року, рішешенням Шульгівської сільської радипро передачу земельної діялнки у власність №10-13/ХХІ 13 сесії 21 скликання (архівні витяги а.с.55-56); технічним паспортом на житловий будинок, виготовленим Комунальним підприємством ''Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації'' 15 вересня 1986 року(а.с.59-60).

Згідно довідок Шульгівської сільської ради №№420, 421 від 18.06.2015 року та погосподарської книги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали за вказаною адресою по день смерті.

Після смерті ОСОБА_3 вище зазначене майно успадкувала його дружина ОСОБА_2, що стверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Шульгівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року за №478 (а.с.44), де зазначено, що ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину шляхом проживання та догляду за будинком.

Відповідно довідки Дніпродзержинського БТІ №596 від 27.07.2015 року, житловий будинок АДРЕСА_1 (''А-1'', житловий будинок, "Л-2" житловий будинок, літня кухня ''М-1'', сарай ''Н-1", сарай "П-1", гараж ''Р-1'', погреб ''О-1'', вбиральні ''С-1'') до категорії самочинного будівництва не відностяться, так як збудовані до 05.08.1992 року.

Згідно листа сектору містобудування та архітектури Петриківської РДА Дніпропетровсьої області, №66 від 29.07.2015 року, що розташування будинку АДРЕСА_1 в межах ділянки землекористування відносно прилеглих земельних ділянок, будівель і споруд відповідає вимогам генерального плану села Шульгівка та вимогам ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень".

За таких обставин, із досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_3 при житті володів, користувався та розпоряджався згаданим житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, а отже він перебував у його приватній власності, яка припинилась внаслідок його смерті. Його дружина ОСОБА_2, яка фактично вступила в управління спадщиною, належним чином не переоформила правовстановлюючі документи на нерухомість на своє ім`я, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 року теж померла, у відповідності до положень ст. 346 ЦК України, де зазначено, що однією із підстав припинення права власності є смерть власника, окрім цього згідно ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припинилась у момент смерті.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Зі змісту ст.ст. 1223, 1233 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві, а отже він як спадкоємець за заповітом має право на майно померлої ОСОБА_2, інших спадкоємців які б претендували на дане спадкове майно у спадщині згідно матеріалів Спадкової справи № 127/2006 не має, через відсутність правовстановлюючих документів позивач позбавлений можливості прийняти спадщину в установленому законом порядку, а тому суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Судовий збір сплачено в повному обсязі, клопотань про розподіл судових витрат не надходило.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2, на житловий будинок, що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 та складається із житлових будинків ''А-1'' з навісом ''а-1'' загальною площею 54,3 кв.м., житловою - 42,7 кв.м.; житлового будинку ''Л-2'' з мансардою ''м/с'', підвалом ''п/д'', навісів ''л-1'', ''л`-1'', 2-х ганків, загальною площею 184,2 кв.м., житловою 95,5 кв.м., літньої кухні ''М-1'' з навісом ''м-1'', сараю ''Н-1'' з навісом ''н-1'', сараю ''П-1'' з навісом ''п-1'', гаражу ''Р-1'', погребу ''Д-1'', вбиральні ''С-1'', воріт з хвірткою № 1, огорож №2,3, хвіртки № 4, воріт №5, свердловини №6, зливної ями №7.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. М. Соловйов