17.11.2015 Єдиний унікальний номер 205/3306/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 рокум. ДніпропетровськСправа № 205/3306/15-ц
2/205/1737/15

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Дніпропетровська, третя особа ОСОБА_2, про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Дніпропетровська, третя особа ОСОБА_2, у якому просив стягнути на його користь за рахунок Державного бюджету України в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 194176,22 грн. та моральної шкоди у розмірі 20000,00грн. шляхом безспірного списання коштів державного бюджету.

Позовна заява мотивована тим, що позивачу завдана майнова та моральна шкода внаслідок протиправного зняття державним виконавцем арешту з автомобілів марки «Тойота Прадо», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та «Вольво», державний реєстраційний номер 059 -76 АА, що належать боржнику позивача ОСОБА_2

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача надав письмові заперечення проти позову, в яких посилався на правомірність дій державного виконавця під час зняття арешту з належних третій особі автомобілів, а також на те, що ухвала Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21.03.2013р. у справі №4-с/331/23/13-ц не є преюдиційною у розумінні ст. 61 ЦПК України, оскільки у цій справі беруть інші сторони. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Дніпропетровська та ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце його проведення.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного позову з огляду на наступне.

На виконанні в Ленінському відділі ДВС Дніпропетровського МУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/808/118/2011, виданого 17.07.2012р. Жовтневим районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 470 235,12 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2011р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено в межах позовних вимог арешт на майно ОСОБА_2 а саме на автомобіль марки «Тойота Прадо», державний номер НОМЕР_1, та «Вольво», державний номер НОМЕР_2.

Постановою Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 27.10.2011р. відкрито виконавче провадження з виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2011р. та накладено арешт на зазначені автомобілі, які належать ОСОБА_2 Постановою Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 11.11.2011р. закінчено виконавче провадження з примусового виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2011р. про накладення арешту.

Водночас, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21.12.2011р. у справі № 22-6683/11 ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2011р. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

29.12.2011р. ОСОБА_2 звернувся до Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ з заявою щодо прийняття до виконання ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 21.12.2011р.

Постановою Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 30.12.2011р. поновлено виконавче провадження з примусового виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2011 р. про накладення арешту на автомобілі марки «Тойота Прадо», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та «Вольво», державний реєстраційний номер 059 -76 АА, що належать ОСОБА_2

Постановою Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 30.12.2011р. скасовано санкцію «розшук» автомобілів марки «Тойота Прадо», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та «Вольво», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, скасовано санкцію «поставити на штрафний майданчик» з автомобілів марки «Тойота Прадо», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та «Вольво», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, знято арешт з автомобілів марки «Тойота Прадо», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та «Вольво», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належать ОСОБА_2, які були накладені постановою Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 27.10.2011р.

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 30.12.2011р. закінчено виконавче провадження з примусового виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2011р. про накладення арешту на автомобілі марки «Тойота Прадо», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та «Вольво», державний реєстраційний номер 059 -76 АА, що належать ОСОБА_2

Вказані обставини не заперечувались особами, які беруть участь у справі.

Звертаючись до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, позивач посилається на неправомірність постанов державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 30.12.2011р. про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2011р., скасування арешту автомобілів марки «Тойота Прадо», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та «Вольво», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, та закінчення виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2011р. про накладення арешту на вищевказані автомобілі.

На думку позивача, у державного виконавця були відсутні передбачені Законом України «Про виконавче провадження» підстави для відновлення виконавчого провадження, зняття арешту з автомобілів та закінчення виконавчого провадження з виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2011р., оскільки ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21.12.2011р. питання про зняття арешту не вирішувалось.

На підтвердження неправомірності зазначених постанов державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 30.12.2011р. позивач надав суду ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2013р., якою визнано неправомірними дії та скасовано відповідні постанови державного виконавця.

За змістом п. 28 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що у випадку скасування ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову державний виконавець зобовязаний відновити виконавче провадження та закінчити його у звязку із скасуванням ухвали суду, яка мала силу виконавчого документу, з одночасним зняттям арешту, накладеного на виконання такої ухвали, на підставі ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи, що на момент прийняття відповідних постанов державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 30.12.2011р. ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2011р. була скасована ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21.12.2011р, суд доходить висновку, що у державного виконавця існували визначені ст.ст. 49-51 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для відновлення виконавчого провадження з виконання ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову та закриття такого виконавчого провадження з одночасним зняттям арешту з відповідних автомобілів.

За таких обставин, суд оцінює посилання позивача на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2013р., якою визнано неправомірними дії та скасовано відповідні постанови державного виконавця від 30.12.2011р., у сукупності з іншими матеріалами справи та доходить висновку, що за даних обставин сама по собі ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2013р. не може вважатись достатнім доказом існування повного складу правопорушення державного виконавця у вигляді шкоди, протиправного діяння особи, яка її завдала, та причинного зв'язку між ними.

Крім цього, згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної ОСОБА_4 Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною ОСОБА_4 Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно з ст.ст. 2, 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, ОСОБА_4 Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної ОСОБА_4 Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною ОСОБА_4 Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Згідно з п. 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011р., Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Виходячи з наведеного, органом, який здійснює функції держави у правовідносинах, за захистом порушених прав у яких позивач звернулась до суду, є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів і через який у держави, як учасника цивільних відносин, виникають права та обов'язки.

Відповідно до Положення про державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №215 від 15.04.2015р., Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів та, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету на підставі рішення суду (п. 4 вказаного Положення).

Таким чином, Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Дніпропетровська, яке брало участь у розгляді справи та процесуальне положення якого позивач у позовній заяві визначив як відповідача, не має повноважень на здійснення функцій держави у правовідносинах з приводу відшкодування шкоди за обставин, на які посилався позивач в обґрунтування вимог, а відтак є неналежним відповідачем у даній справі.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.08.2014р. № 6-17294св14, від 12.11.2014р. № 6-11295св14, від 01.04.2015р. №6-44528св14 тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Оскільки позов предявлено до Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Дніпропетровська, яке не є належним відповідачем у даній справі, а також враховуючи, що позивач не звертався до суду з заявою про заміну неналежного відповідача або залучення у якості співвідповідача Державної казначейської служби України, у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 49-51 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 170, 1173 ЦК України, ст. 25 БК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Дніпропетровська, третя особа ОСОБА_2, про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5