АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/221/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2539/15Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді Чумак О.В.,

суддів: Карнауха П.М., Пилипчук Л.І.

при секретарі Філоненко О.В.

представників позивача - ОСОБА_2В, представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 липня 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивувало тим, що між Банком та ОСОБА_4 02.10.2006 року був укладений кредитний договір № PLOKAU05600063, згідно якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 41411,00 грн. на термін до 30.09.2011 р., а відповідач зобовязувалася їх повернути та сплатити відсотки за користування кредитом в строки та в порядку встановленому кредитним договором щомісячними платежами.

Також між банком та ОСОБА_5 був укладений договір поруки від 02.10.2006 р. № PLOKAU05600063/1, в забезпечення виконання ОСОБА_4 зобовязань за укладеним кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням умов Договору у боржника перед банком виникла заборгованість, яка станом на 16.12.2014 року становила 140658,32 грн., з яких: 25561,87 грн. - заборгованість за кредитом; 32325,30 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 1617,50 грн. - комісія за користування кредитом; 81153,65 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

З огляду на зазначене позивач просив позов задовольнити та стягнути на свою користь солідарно з відповідачів вказану заборгованість та суму судових витрат.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 02 липня 2015 року, у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказане судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що строк позовної давності розпочався з 30.11.2013 року, після закінчення виконавчого провадження з реалізації автомобіля, на придбання якого надавався кредит.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, осіб, які приймають участь у справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Місцевим судом установлено та вбачається з матеріалів справи, що 02.10.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № PLOKAU05600063, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 41411,00 грн. на придбання автомобіля ВАЗ 210700-20 та сплату страхових платежів, а остання зобов'язалася повернути кошти до 30.09.2011 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1,34 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с10-11).

02.10.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладений договір застави автомобіля ВАЗ 210700-20, державний номерний знак НОМЕР_1.

Також 02.10.2006 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладений договір поруки, за умовами якого остання взяла на себе зобовязання відповідати за виконання ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором (а.с.12, 56-59).

Установлено та визнається сторонами, що автомобіль, який є предметом застави за укладеним між Банком та ОСОБА_4 договором, у жовтні 2010 року був переданий банку у рахунок погашення заборгованості за кредитом.

Як убачається з меморіального ордеру №1САР від 26.12.2013 року, отримані від реалізації заставного автомобіля кошти у сумі 6925,50 грн. внесені на рахунок ОСОБА_6 на погашення заборгованості по кредитному договору № PLOKAU05600063 (а.с.70).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що банк пропустив строк позовної давності.

Такі висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на законі.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові.

Згідно ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

З матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції представник відповідача ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_5 заявили про застосування строку позовної давності до правовідносин (а.с. 52,54-55).

За умовами кредитного договору, погашення процентів по кредиту здійснюється щомісячно за попередній місяць, а погашення кредиту здійснюється в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного в п.1.1 кредитного договору, тобто 30.09.2011 року.

Згідно виписки з рахунку ОСОБА_4 та розрахунку заборгованості за період з 03.10.2006 року по 16.12.2014 року, останній платіж в рахунок погашення заборгованості здійснений відповідачем ОСОБА_4 04.09.2009 року (а.с. 71-76).

Позивач звернувся до суду з позовом 29.01.2015 року.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що строк позовної давності за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів має обчислюватись з моменту настання строку погашення кредиту, у даному випадку з 30.09.2011 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що строк позовної давності перервався внесенням 26.12.2013 року коштів на рахунок від реалізації автомобіля не заслуговують на увагу з огляду на те, що ці дії були вчинені позивачем, що не свідчить про визнання боргу відповідачем, а тому відсутні підстави для застосування до правовідносин ч. 1 ст. 264 ЦК України.

Приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову нарахування пені за прострочення платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності по вимогах до поручителя.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що строк позовної давності розпочався після закінчення виконавчого провадження з 30.11.2012 р. не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки про порушення своїх прав позивачу було відомо станом на кінцевий строк погашення кредиту 30.09.2011 р.

Окрім того, якщо умовами договору встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 зазначеного Кодексу) (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 червня 2014 р. у справі № 6-61цс14).

Суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", - відхилити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 липня 2015 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_8

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області ОСОБА_1