АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/5840/15 Головуючий 1 інст.: Боговський Д.Є.
Справа №641/3986/15-ц Доповідач: Кіпенко І.С.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Кіпенка І.С.,

суддів Котелевець А.В., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання договорів недійсними,

в с т а н о в и л а:

16 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання недійсними укладених між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі ТОВ «Порше Мобіліті») кредитного договору №50011355 від 12.12.2013 року та договору застави транспортного засобу №50011355 від 13.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим №3742; також просила зобовязати ТОВ «Порше Мобіліті» повернути сплачені нею грошові кошти в розмірі 158206 грн. 66 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказувала що при укладенні кредитного договору із ТОВ «Порше Мобіліті» їй не було надано графік погашення кредиту, привязка гривневого еквіваленту в доларах США є незаконною, кредитний договір укладено в іноземній валюті, а тому він суперечить вимогам чинного законодавства. Вона не була повідомлена про орієнтовну сукупну вартість кредиту, умови даного договору є несправедливими та порушують дисбаланс договірних прав та обовязків сторін.

Враховуючи усі обставини позивачка вважає, що укладений нею кредитний договір має бути визнаний судом недійсним, оскільки його умови суперечать нормам діючого законодавства. Водночас недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню, а тому і договір застави має бути визнаний судом недійсним.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні суду першої інстанції позов не визнала в повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом та підтверджується матеріалами справи, 12 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено кредитний договір №50011355, за умовами якого ТОВ «Порше Мобіліті» (компанія) зобовязується надати ОСОБА_1 (позичальнику) кредит в сумі 292 000,00 грн., що в еквіваленті становить 35 223,16 доларів США, строком на 60 місяців та сплатою 9,90% річних з цільовим призначенням - для придбання автомобіля марки Audi, модель A4, кузов №WAUZZZ8K0DA187437, обєм двигуна 1798 куб.см., 2013 року випуску. В свою чергу позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати та повернути компанії кредит у повному обсязі, шляхом здійснення щомісячних платежів, відповідно до умов договору та Графіком погашення кредиту, який становить невідємну частину кредитного договору.

Договір між Сторонами складають цей Кредитний договір, Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані Сторонами у відношенні Кредиту.

З метою забезпечення вимог за вказаним кредитним договором, 13 грудня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 було укладено договір застави транспортного засобу №50011355, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим №3742.

Згідно умов Кредитного договору сторони погоджуються , що кошти у повернення Кредиту та Додаткоого кредиту Позичальником відображають справедливу вартість Кредиту та Додаткового кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання Компанією очікуваної станом та дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено Сторонами у Кредитному договорі (п.1.3 Загальних умов кредитування).

Відповідно до п.1.3.1 Загальних умов кредитування, розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення Кредиту та Додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення Кредитного договору, у Графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною Кредитного договору. В подальшому Позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та Додаткового кредиту відповідно до виставлених Компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого зазначено у Кредитному договорі, до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту; при цьому для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахуванням передбачених в договорі особливостей.

За використання Кредиту у межах встановленого терміну кредитування Позичальник сплачує Компанії проценти за процентною ставкою. Нарахування кредиту проводиться щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного року. Проценти нараховуються на еквівалент Суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до Графіка погашення кредиту. Термін сплати процентів передбачено одночасно із поверненням чергового платежа в терміни та в сумі відповідно до Графіка погашення кредиту (п. 2.1, 2.4, 2.5 Загальних умов кредитування).

Графіком погашення кредиту до Кредитного договору встановлена сума щомісячного платежу в доларах США, що складає 946,42 дол. США (а.с.92-93).

У пункті 9.5-9.7 Загальних умов кредитування, що є невідємною частиною Кредитного договору зазначено, що відповідач належним чином ознайомив позивача з правилами надання фінансових послуг, інформацією передбаченою ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», умовами надання послуг фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для Позичальника.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян вступати чи утримуватись від вступу в будь-які договірні відносини, вона проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору.

ОСОБА_4 своїм підписом підтвердила, що сторони кредитного договору погодили усі істотні умови та погодилися укласти Загальні умови кредитування та Графік погашення кредиту, що є невідємною частиною Кредитного договору.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду про те, що позивач була ознайомлена з умовами повернення кредиту та про сплату процентів у національній валюті в розмірі, еквівалентному іноземній валюті та на час платежу.

Відповідач виконав свої зобовязання, що передбачені Кредитним договором та надав кредит в розмірі 292 000,00 грн., що в еквіваленті становить 35 223,16 доларів США, що не заперечується сторонами по справі та підтверджується матеріалами справи, зокрема, квитанціями про сплату позивачем коштів, спрямованих на повернення отриманого кредиту (а.с.42-45).

Згідно ч.1 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом і банком.

Згідно вимог статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавств при вирішення спорів, що виникають з кредитних правовідносин", при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним, суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048 - 1052, 1054 - 1055), статті 18-19 Закону України "Про захист прав споживачів".

Також, при вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним, суди повинні враховувати роз'яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними".

Пунктом 16 вказаної Постанови визначено, що саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті.

При цьому суди повинні з'ясувати виконання банками чи іншими фінансовими установами положення статей 11, 18, 21 Закону України "Про захист прав споживачів", а також пункту 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року № 541/13808 (щодо договорів, укладених після набрання постановою чинності), де передбачено обов'язок банків у разі надання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором несе споживач.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду, що зростання курсу долара США до гривні протягом строку дії Кредитного договору, саме по собі не є достатньою підставою для визнання його недійсним.

Відповідності до ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Положеннями ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позичальник зобов'язаний повернути позику у тій валюті, в якій отримав кредит.

Згідно ст.524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до положень ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, при укладенні кредитного договору сторонами було додержано усіх вимог, необхідних для чинності цього правочину і передбачених Цивільним кодексом України та Законом України "Про захист прав споживачів".

Положеннями ч.1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

При цьому, частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частинами 1, 2, 5 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ст. 27 ЦПК України надає право особам, які беруть участь у справі, та зобов'язує їх подавати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень.

Статтею 10 ЦПК України передбачено цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, а суд має сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав та всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Оскільки обставини, на які посилається Позивач як на підставу для задоволення позову, зокрема вимог ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а позовні вимоги щодо визнання недійсним Кредитного договору, не ґрунтуються на жодній з підстав недійсності правочину, передбачених ЦК України, суд відмовив у задоволенні позову.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді