Справа № 405/9405/13-ц
УХВАЛА

"03" серпня 2015 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: Шевченко І.М.

при секретарі: Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кіровограді скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 про оскарження дій державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 серпня 2013 року, постанови про накладення арешту на майно від 09 серпня 2013 року та від 12 серпня 2013 року, постанови про оголошення майна в розшук від 05 вересня 2013 року за матеріалами виконавчого провадження № 39245455, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2013 року скаржники, в порядку Розділу 7 ЦПК України, звернулись в суд із скаргою про оскарження рішень державного виконавця та просять скасувати (визнати недійсними) постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2013 року, постанови про накладення арешту на майно від 09.08.2013 року та від 12.08.2013 року та постанову про оголошення майна в розшук від 05.09.2013 року, зобов»язати Ленінський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції повернути йому вилучені 13.09.2013 року особисте майно та майно підприємницької діяльності. Крім того, просив поновити йому термін звернення до суду із скаргою.

В обгрунтування скарги зазначено, що 13.09.2013 року та 19.09.2013 року ОСОБА_1 було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2013 року, яка була йому направлена лише 11.09.2013 року, та в подальшому постанови про накладення арешту на майно від 09.08.2013 року та від 12.08.2013 року та постанови про оголошення майна в розшук від 05.09.2013 року, які на його переконання, винесені державним виконавцем з порушенням ч.ч.1,2 ст.6, ч.ч.1, 2 ст.11, ст.24, п.8 ч.1 ст.26, ст.31, ч.1 ст.35, ч.1 ст.38, ст.51 Закону України «Про виконавче провадження», що стало наслідком грубого порушення його прав, як сторони виконавчого провадження, в частині дотримання своєчасного ознайомленням з відкриттям виконавчого провадження, роз»ясненням прав згідно з вимогами зазначеного Закону, неправомірного накладення арешту на його майно. Крім того, зазначив, що винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження 09.08.2013 року та направлення її на його адресу лише 11.09.2013 року в в цей же час державним виконавцем 12.08.2013 року та 05.09.2013 року складаються та звертаються до виконання постанови про накладення арешту на майно та оголошення в розшук майна, тим самим його було позбавлено права на самостійне та добровільне виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст.ст.383, 385 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок обчислення строку звернення до суду зі скаргою на постанову державного виконавця, а саме з моменту одержання заявником відповідної постанови. Скарга, подана після закінчення відповідного строку, залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням заявника не знайде підстав для його поновлення.

Строк звернення скаржників в суд поновлено, справа тривалий час розглядалась судами різних інстанцій.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник скаргу підтримали частково з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити. Крім того, уточнили вимоги скарги 21.04.2015 року і згідно останніх уточнень вимоги щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2013 року та стягнення моральної шкоди ними не підтримуються. Просять визнати неправомірними та скасувати: постанову про арешт майна боржника від 12.08.2013 року; постанову про розшук майна боржника від 05.09.2013 року; постанову про арешт коштів від 08.12.2014 року; постанову про призначення експерта суб»єкта оціночної діляьності суб»єкта господарювання від 06.02.2015 року; зобов»язати державного виконавця усунути перешкоди та надати доступ до майна його підприємницької діяльності, у тому числі ососбистих документів, які були вилучені в 2013 році.

Представник Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ державний виконавець Пузирьова К.О. надала суду заперечення та посилаючись на викладені в них обставини просила відмовити у задоволенні скарги та уточнень до скарги боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_1

Представник ПАТ «Креді ОСОБА_3» в судовому засіданні також просила відмовити в задововленні скарги ОСОБА_1 посилаючись на те, що з 2013 року ним, як боржником, не вчинено жодної дії на виконання рішення суду, а тому дії державних виконаців є законними та обгрунтованими.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його представника, державного виконавця, представника ПАТ «Креді ОСОБА_3», дослідивши матеріали виконавчого провадження № 39245455 та матеріали цивільної справи № 1111/7639/12, 2/1111/1830/12, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів цивільної справи № 1111/7639/12, 2/1111/1830/12 судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.11.2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Креді ОСОБА_3» в особі Центрального відділення ПАТ «Креді ОСОБА_3» в м. Кіровограді заборгованість за кредитним договором в сумі 110 551, 59 грн., судовий збір в розмірі 1 105, 51 грн.

На підставі зазначеного судового рішення Ленінським районним судом м. Кіровограда було видано виконавчий лист № 1111/7639/12, 2/1111/1830/12. Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції від 03.06.2013 року зазначений виконавчий документ на підставі ч.1 ст.48, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто до суду у зв»язку з відновленням строку для апеляційного оскарження заочного рішення від 02.11.2012 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 26.06.2013 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.11.2012 року залишено без змін та набрало законної сили 26.06.2013 року.

Після апеляційного розгляду, Ленінським районним судом м. Кіровограда 06.08.2013 року було видано виконавчий лист № 1111/7639/12, 2/1111/1830/12 від 02.11.2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Креді ОСОБА_3» в особі Центрального відділення ПАТ «Креді ОСОБА_3» в м. Кіровограді заборгованість за кредитним договором в сумі 110 551, 59 грн., судовий збір в розмірі 1 105, 51 грн.

На підставі заяви стягувача ПАТ «Креді ОСОБА_3» від 05.08.2013 року, яка подана 06.08.2013 року, державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_4 09.08.2013 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 11117639/12, 2/1111/1830/12, виданого 06.08.2013 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Креді ОСОБА_3» в особі Центрального відділення ПАТ «Креді ОСОБА_3» в м. Кіровограді заборгованість за кредитним договором в сумі 110 551,59 грн., судовий збір в розмірі 1 105,51 грн. та надано строк для добровільного виконання судового рішення до 15.08.2013 року.

Правомірність зазначеної постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження скаржником ОСОБА_1 в данному судовому засіданні не оскаржується.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього документа, якщо не закінчився строк пред»явлення такого документа до виконання, передбачений ст.22 Закону, він відповідає вимогам, передбаченим ст.18 Закону, і пред»явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що державним виконавцем Колодєєвою Н.А. в межах наданих їй Законом України «Про виконавче провадження» та з урахуванням підвідомчості виконавчого провадження, за наявності підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог ст.ст.18, 22, 25 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято до виконання виконавчий документ виконавчий лист № 11117639/12, 2/1111/1830/12, виданий 06.08.2013 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Креді ОСОБА_3» в особі Центрального відділення ПАТ «Креді ОСОБА_3» в м.Кіровограді заборгованість за кредитним договором в сумі 110 551,59 грн., судовий збір в розмірі 1 105,51 грн. та відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного вище виконавчого листа.

На підставі ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові державний виконавець вказав на необхідність боржнику самостійно виконати рішення суду, встановивши строк для добровільного виконання рішення суду до 15.08.2013 року.

Аналізуючи викладене вище, виходячи з положень ст.11 та ст.60 ЦПК України, суд вважає, що постанова державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2013 року відповідає вимогам ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», винесена державним виконавцем в межах, наданих йому ст.11 Закону повноважень.

Разом з тим, суд вважає, що дії державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 11117639/12, 2/1111/1830/12, виданого 06.08.2013 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, суперечать Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, ст. 27 Закону, та порушують права, передбачені ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» та законні інтереси боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Зокрема, як встановлено під час судового розгляду скарги, державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2013 року встановив боржнику строк для добровільного виконання рішення до 15.08.2013 року, постанову про відкриття виконавчого провадження направив боржнику лише 09.09.2013 року, яка отримана останнім 13.09.2013 року.

При цьому, в строк, наданий боржнику для добровільного виконання рішення до 15.08.2013 року, в порушення вимог ч.1 ст.27 Закону, державний виконавець вже 12.08.2013 року розпочав примусове виконання рішення, винісши постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, посилаючись на ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» та мотивуючи постанову тим, що боржником рішення суду в строк, наданий для самостійного виконання, не виконано, що тим самим спростовує доводи державного виконавця, надані під час судового розгляду скарги, що державний виконавець відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження виніс постанову про накладення арешту на майно.

Зазначене твердження державного виконавця спростовується також витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 16.08.2013 року № 41602853, відповідно до якого зазначено: тип обтяження арешт рухомого майна, обтяжувач Ленінський ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 12.08.2013 року.

Відповідно до акту державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_4 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/11117634/12, 2/1111/1830/12 від 02.09.2013 року виходом за адресою АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника встановлено, що двері квартири ніхто не відчинив, зі слів сусідів ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає. Автомобіль Renault Megane, 1.4, 2008 року випуску, легковий седан- В, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору за адресою АДРЕСА_1 не виявлено.

При цьому суд відзначає не об»єктивність та формальність складеного акта від 02.09.2013 року з тих підстав, що зазначений акт не містить даних про те, у який час державний виконавець не виявив боржника за вказаною вище адресою, а також відсутні об»єктивні дані щодо належного повідомлення боржника про час та місце вчинення виконавчих дій.

В подальшому, за відсутності належного повідомлення боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження, та позбавлення останнього можливості добровільно виконати рішення суду, та на підставі зазначеного вище акту, державний виконавець Колодєєва Н.А. 05.09.2013 року виносить постанову про розшук майна боржника за якою оголошено розшук майна автомобіля Renault Megane, 1.4, 2008 року випуску, легковий седан- В, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, СРД №081169, видане 16.09.2008 року, що належить боржнику ОСОБА_1

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_5 від 16.09.2013 року було відкладено провадження виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 2/11117639/12, 2/1111/1830/12 про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Креді ОСОБА_3» в особі Центрального відділення ПАТ «Креді ОСОБА_3» в м. Кіровограді заборгованість за кредитним договором в сумі 110 551,59 грн., судовий збір в розмірі 1 105,51 грн., до 26.09.2013 року у зв»язку з тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження отримана боржником згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення 13.09.2013 року.

Відповідно до ст.387 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов"язує державну виконавчу службу задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення були прийняті відповідно до вимог закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника порушено не було, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

З огляду на зазначене вище, суд вважає встановленою обгрунтованість скарги, та вважає, що винесена при виконанні судового рішення державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_4 постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.08.2013 року, передчасно, з порушенням вимог ст.11, ст.12, ч.5 ст.25, ст.27, ч.1 ст.31, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», що, в свою чергу, призвело до порушення прав, свобод та інтересів боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_1, які підлягають поновленню шляхом визнання зазначеної постанови неправомірною та її скасування.

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що наданий час постанова про розшук майна боржника вичерпала свою дію, розшук майна боржника державним виконавцем припинено 02.12.2013 року, а тому підстави для її скасування відсутні.

Щодо вимог скарги про визнання неправомірною та скасування постанови про арешт коштів боржника та призначення експерта, суб»єкта оціночної діяльності суб»єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, вирішення данного питання в судовому засіданні скаржник відніс на розсуд суду, при цьому суд приходить до висновку, про необгрунтованість скарги та відсутність підстав для її задововлення з наступних підстав.

Єдиним посиланням скаржника на неправомірність оскаржуваних постанов є несвоєчасне отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, а, відтак, і інших дій державного виконавця. При цьому судом відзначається, що даний факт повинен бути заявлений скаржником як окрема вимога скарги, але скаржником вимоги про визнання бездіяльності державного виконавця щодо несвоєчасного направлення постанови не заявлені, а тому вказана обставина не є підставою для скасування постанов.

Скасування постанов державного виконавця можливе лише в випадках, якщо вони винесенні з недотриманням норм законодавства. Після встановлення факту несвоєчасного отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем за власною ініціативою відновлено порушене право боржника та винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій яка була отримана ОСОБА_6

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Вимогами ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах накладається арешт.

Як встановлено в судовому засіданні, боржником рішення суду не виконується.

Постановою від 08.12.2014 року на рахунки боржника відкриті в банківській установі накладено арешт. Підставою винесення вищезазначеної постанови стала та обставина, що боржником рішення суду самостійно не виконано та згідно довідки Кіровоградської ОДПІ у боржника виявлені рахунки. Вищезазначена постанова винесена відповідно до закону, а саме ст. ст. 11,52 Закону України «Про виконавче провадження», підстави для визнання її неправомірною та скасування відсутні.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Згідно ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» для зясування та розяснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста, а для оцінки майна субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання.

Постановою від 06.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, у звязку з тим, що 13.09.2013 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна боржника, а саме автомобіля. Вказана постанова винесена відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» підстави для її скасування відсутні.

Що стосується вимоги про зобовязання державного виконавця Ленінського ВДВС усунути перешкоди та надати доступ до речей боржника із пояснень скаржника та державного виконавця встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово пропонувалось вирішити дане питання.

Із оглянутих в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження вбачається: відповідно до акту державного виконавця від 13.09.2013 року боржник зі своїм представником о 15:55 зявились до відділу з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та виїмки з авто власних речей. Їм розяснено право звернутись з відповідною заявою та пояснено, що робочий час закінчується о 16:15 тому виїзд до місця зберігання автомобіля можливий лише в понеділок 16.09.2013 року. Актом державного виконавця від 16.09.2013 року встановлено, що боржник зі своїм представником зявились на особистий прийом до начальника відділу, про що свідчить запис в книзі особистого прийому та повідомили, що у вівторок 17.09.2013 року прибудуть для виїмки власних речей з автомобіля, так як там присутні документи, без яких неможлива подальше ведення підприємницької діяльності. Відповідно до акту державного виконавця від 17.09.2013 року на протязі робочого дня з 8:30 до 17:30 боржник та його представник до відділу не зявлявся. Відповідно до акту державного виконавця від 18.09.2013 року о 8:38 здійснено телефонний дзвінок до боржника на номер НОМЕР_2, в розмові боржник повідомив, що не має часу для виїмки речей з автомобіля, зявиться до відділу коли йому буде зручно, але за період з 18.09.2013 року по 05.11.2013 року боржник так і не зявився до відділу для отримання особистих речей.

Крім того, під час судового засідання 16.02.2015 року боржнику ОСОБА_1 було вручено вимогу бути присутнім за адресою місця знаходження майна, а саме автомобіля для участі у проведенні виконавчих дій, повязаних з оглядом описаного рухомого майна, здійснення вилучення речей в салоні автомобіля.

Згідно акту державного виконавця від 19.02.2015 року на вимогу державного виконавця боржник надати ключі від автомобіля відмовився, як пояснив в судовому засіданні боржник він бажав провести вказану дію в присутності слідчого, так як звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про безпідставність та необгрунтованість скарги в цій частині.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.73, 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 серпня 2013 року, винесену державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_4 за виконавчим провадженням №39245455, при примусовому виконанні виконавчого листа №11117639/12; 2/1111/1830/12 від 06 серпня 2013 року, виданого Ленінським районним судом м.Кіровограда., про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ "Креді ОСОБА_3" в особі Центрального відділення ПАТ "Креді ОСОБА_3" в м.Кіровограді заборгованість за кредитним договором в сумі 110 551 грн. 59 коп. та судовий збірп в розмірі 1 105 грн. 51 коп.

В іншій частині скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. М. Шевченко