АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9014/2015 Головуючий у І інстанції - Букіна О.М.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та представника Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» Серебряннікової ВалеріїВалеріївни на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

18.06.2014 року позивач ПАТ «Родовід банк» звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором № 77.1/АК-01097.08.2 від 20.06.2008 року в розмірі 25946,33 долари США та 5 943 441,00 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 3654,00 грн., обґрунтовуючи тим, що 20.06.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 77.1/АК-01097.08.2, відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 24 977,00 долари США, з відсотковою ставкою 7,7 % річних, терміном до 20 червня 2015 року включно, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі згідно з графіком погашення кредиту. На забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору відповідачем, 20 червня 2008 року між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу №77.1/АК-01097.08.2 від 20.06.2008р., та згідно п. 1.1 передано в заставу автомобіль NissanNote, рік випуску 2008, колір чорний, шасі SJNFCAE11U1278108, хетчбек, реєстраційний НОМЕР_1. Позивач зазначав, що він свої зобов'язання за вказаним вище кредитним договором виконав в повному обсязі, однак, відповідач порушив строки повернення кредиту та сплати процентів, у зв'язку з чим у останнього станом на 22.12.2014 року перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 25 946,33 долари США та 5 943 441,00 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» кредитну заборгованість за кредитним договором № 77.1/АК-01097.08.2 від 20.06.2008 року по тілу кредиту та відсоткам у розмірі 20 209, 75 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 22.12.2014 року становить 318 695, 02 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» кредитну заборгованість за кредитним договором № 77.1/АК-01097.08.2 від 20.06.2008 року по обслуговуванню кредиту в розмірі 25 094, 65 грн., пеню в розмірі 300 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» 3% річних в розмірі 27 039, 75 грн., інфляційні витрати в розмірі 5 378, 77 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог, зокрема, з причин пропуску строку позовної давності, крім того, вказує, що судом першої інстанції було двічі відмовлено в проведенні судової експертизи з приводу правильності нарахування банком відповідачу до сплати сум заборгованості, чим було порушено ч.1 ст.143 ЦПК України.

Представник ПАТ «Родовід Банк» також звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати повністю та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі, мотивуючи тим, що судом неправильно застосовано норми матеріального права щодо спливу позовної давності щодо стягнення всієї суми заборгованості за кредитом

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність та обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.06.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 77.1/АК-01097.08.2 (а.с.5-8).

Відповідно до п.1.1., 1.2., 1.5. Кредитного договору, банк відкриває відповідачу не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 24977,39 долари США терміном до 20 червня 2015 року включно. Кредитні кошти надаються виключно на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів. Процентна ставка встановлюється в розмірі 7,70 процентів річних.

Встановлено, що ПАТ «Родовід Банк» виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору позичальник зобов'язався: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитним договором у сумі 297,35 доларів США та нарахованими процентами шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок Банку. Датою сплати заборгованості за процентами є день зарахування коштів на рахунок, указаний у пункті 1.6 цього договору.

Згідно п. 3.6. Кредитного договору, за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів позичальник зобов'язався сплачувати банку за кожен день пеню в розмірі 1.6 процента від суми простроченої заборгованості.

Пунктами 5.2. Кредитного договору передбачено право банку у разі недотримання позичальником умов цього договору вимагати дострокового його розірвання, повернення одержаного кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору.

Встановлено, що у передбачені строки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому у останнього станом на 22.12.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем за період з 18.06.2011 року по 22.12.2014 року, яка складається з: суми поточної заборгованості за кредитом в розмірі - 1784,09 доларів США; суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі - 18257,24 доларів США; суми поточної заборгованості за процентами в розмірі - 93,01 доларів США; суми простроченої заборгованості за процентами в розмірі - 5811,99 доларів США, заборгованості за сплатою за обслуговування кредиту в розмірі 33 532,12 грн., пені в розмірі 5 873 455, 95 грн., 3% річних в розмірі 30 157, 30 грн., інфляційні витрати в розмірі 6295, 63 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.1-6 т.2).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про застосування строку позовної давності до кожного чергового платежу та про зменшення пені.

Апелянт ОСОБА_3 посилається на ту обставину, що останній платіж позичальником було здійснено 10 березня 2011 року, а до суду позивач звернувся 18.06.2014 року, тобто з пропуском трирічного строку, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено повністю, а не частково застосовано строк позовної давності.

Однак, з такими запереченнями апелянта погодитися не можна.

Як вбачається із договору кредиту строк виконання договору визначено 20 червня 2015 року. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які вказують на обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Така позиція викладена в постанові Верховного суду України від 19.03.2014 року № 6-20цс14, де зазначено, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Так як позивач звернувся до суду з даним позовом 18.06.2014 року , то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про застосування строку позовної давності до правовідносин, які виникли до 18.06.2011 року, вірно стягнувши заборгованість по Кредитному договору № 77.1/АК-01097.08.2 від 20.06.2008 року за період з 18.06.2011 року по 22.12.20 14 року по тілу кредиту та відсоткам в розмірі 20 209,75 доларів США .

Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( пені, штрафу).

Судом першої інстанції правомірно стягнуто неустойку за один рік в межах строку позовної давності , починаючи з червня 2013 року по грудень 2014 року . Крім того, на підставі ст.. 551 ч.3 ЦК України неустойку зменшено.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку , що підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 відсутні.

З тих же підстав колегія суддів відмовляє в задоволенні апеляційної скарги представника ПАТ «Родовід Банк».

Колегія суддів погоджується також із висновком суду першої інстанції в частині відмови у призначенні експертизи щодо розрахунку заборгованості, оскільки заявлені вимоги ґрунтуються на договорах, якими врегульовані стосунки між сторонами, розрахунки заборгованості зроблені на підставі умов договору .

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку і прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» Серебряннікової Валерії Валеріївни та апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :