Справа № 381/4235/14-ц Головуючий у І інстанції Зуй Т. С.
Провадження № 22-ц/780/6090/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 23.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Антоненко В.І., Кулішенка Ю.М.

при секретарі: Нагорній Г.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно, передане в іпотеку,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду із вказаним позовом, який згодом уточнено та просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 211 629,15грн. станом на 4.08.2014 року звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить на праві власності відповідачу, а саме: на нерухоме майно: квартиру №46, що розташована в будинку №10, по вул. Радянській в м. Фастові Київської області, шляхом його продажу ПАТ «Державний ощадний банк України», з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст.38 Законом України «Про іпотеку», з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності, на умовах та в порядку, викладеному у вказаній статті.

Позов обґрунтовувано тим, що 20 серпня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» (правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України») та ОСОБА_2О.(Позичальник)було укладено кредитний договір № 3772, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 235 000 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше 20 серпня 2018 рокута зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 20,5 % річних.

В рахунок забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, цього ж дня між Банком та ОСОБА_2було укладено договір іпотеки, за умовами якого останній передав банку в іпотеку належне йому майно, а саме: квартиру, загальною площею 44,1 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 4 серпня 2014 року у нього виникла заборгованість за кредитом в сумі 211 629, 15 грн., яка складається з суми непростроченого кредиту (основного боргу) у сумі 151 839,21 грн.; прострочені чергові платежі за кредитом (по основному боргу) 35 130,50 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом у сумі 7 225,52 грн. та пені за несвоєчасну сплату основного боргу за кредитом та процентів за користування ним у розмірі 17 433,92 грн.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2014 року у задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Державний ощадний банк України» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 31 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» за кредитним договором № 3772 від 20.08.2008 року у сумі 211629 грн. 15 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, зазначений в договорі іпотеки від 20.08.2008 р. у вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею 44,1 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, яка належить ОСОБА_2 на праві особистої власності, шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю на умовах та в порядку, передбаченому ст.38 Закону України "Про іпотеку" за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 вересня 2015 року рішення апеляційного суду Київської області від 31 березня 2015 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для відмови у позові про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст..39 Закону України «Про іпотеку».

В рішенні зазначено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду від 26 вересня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь Банку заборгованість в сумі 211 629,15грн. і виконання рішення суду розстрочено строком на три роки ухвалою цього-ж суду від 17.12.2014 року.

Крім цього, суд вказав, що у спірній квартирі з 2007 року зареєстрована неповнолітня дитина відповідача, ОСОБА_2 та його сімя не мають іншого нерухомого майна для проживання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що 20 серпня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» (Банк), правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 (Позичальник)було укладено кредитний договір № 3772, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 235 000 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше 20 серпня 2018 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 20,5 % річних. (а.с.26-27).

В рахунок забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, цього ж дня між Банком та ОСОБА_2було укладено договір іпотеки №12963, за умовами якого останній передав банку в іпотеку належне йому майно, а саме: квартиру, загальною площею 44,1 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (31-33).

31 березня 2011 року між Сторонами укладено Додатковий договір№1 до кредитного договору від 20.08.2008року, згідно якого сторони прийшли до згоди щодо реструктуризації шляхом пролонгації кредиту - продовження кінцевого терміну повернення кредиту з розстроченням (пропорційним зменшенням) розміру чергових платежів, реструктуризації простроченої заборгованості шляхом перерахування сплати прострочених платежів рівномірними частинами протягом останніх 24 місяців дії кредитного договору та зміни графіку погашення кредиту шляхом зменшення розміру щомісячних платежів за березень-серпень 2011 року.

Зокрема викладено п.1.2 Кредитного договору в такій редакції: Перша частина кредиту (199118,21грн) надається на 15 (п»ятнадцять) років з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 20 серпня 2023 року на споживчі цілі.

Друга частина кредиту (5571,21грн.) надається на 2(два) роки з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 31 берерзня 2013 року на рефінансування заборгованості за нарахованими, у тому числі простроченими процентами. (а.с.28-30).

31 березня 2011 року між Сторонами укладено Додатковий договір до Іпотечного договору№12963 від 20.08.2008 року.(а.с.34).

Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, видавши ОСОБА_2 в користування кредитні кошти.

ОСОБА_2свої зобовязання за кредитним договором щодо щомісячного погашення Кредиту із процентами згідно Графіку належним чином не виконував, внаслідок чого, станом на 4 серпня 2014 року у нього виникла заборгованість за кредитом в сумі 211 629, 15 грн., яка складається з суми непростроченого кредиту (основного боргу) у сумі 151 839,21 грн.; прострочені чергові платежі за кредитом (по основному боргу) 35 130,50 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом у сумі 7 225,52 грн. та пені за несвоєчасну сплату основного боргу за кредитом та процентів за користування ним у розмірі 17 433,92 грн.

13 червня 2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» направив ОСОБА_2 вимогу про усунення порушення щодо сплати простроченої заборгованості на протязі 30 днів з дати направлення листа та попередив про примусове стягнення боргу.

Згідно довідки №18 від 26.09.2014 року ОСББ «Семицвіт» в квартирі АДРЕСА_3, прописані і проживають: ОСОБА_2 власник, ОСОБА_4 син, ОСОБА_5 дружина ( не прописана але проживає).

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2014 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором від 20 серпня 2008 року в розмірі 211 629 грн. 15 коп. (89).

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 17 грудня 2014 року розстрочено ОСОБА_2, ОСОБА_3 виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2014 року строком на три роки по 5878,60грн. щомісячно. (а.с.90).

Вказані судові рішення у встановленому законом порядку набрали законної сили.

Умови іпотечного договору, укладеного між Банком та ОСОБА_2 20 серпня 2008 року, містять застереження щодо права банку від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст.38 Закону України "Про іпотеку".

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.3 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Встановивши вказані обставини справи, суд обґрунтовано застосував положення ч.3 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» і відмовив у задоволенні позову Банку як іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки.

При цьому суд першої інстанції правильно вказав на те, що відносно стягнення заборгованості в розмірі 211 629 грн. 15 коп., в рахунок якої Банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки, є інше рішення суду, яким стягнуто цю заборгованість із ОСОБА_2, а ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 17 грудня 2014 року розстрочено ОСОБА_2, ОСОБА_3 виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2014 року строком на три роки по 5878,60грн. щомісячно.

При апеляційному розгляді встановлено, що на виконання цієї ухвали суду про розстрочку ОСОБА_2 з січня 2015 року по листопад 2015 року сплачує банку заборгованість щомісячно що підтверджується наданими ним квитанціями.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним, допущене боржником і іпотекодавцем порушення основного зобов»язання не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав, а тому відмова в позові з підстав, передбачених ч.3 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» не суперечить вимогам закону.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги на те, що посилання суду на реєстрацію в іпотечній квартирі малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 не є передбаченою законом підставою для відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки, відповідач при укладенні іпотечного договору приховав від Банку вказану обставину є обґрунтовані, проте колегія суддів враховує, що суд відмовив в позові з підстав, передбачених ч.3 ст. 39 Закону України «Про іпотеку».

Інші доводи апеляційної скарги на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права не заслуговують на увагу і не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: