Справа № №519/429/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.08.2015 року м. Южне
Южний міський суд Одеської області
в складі : головуючого судді : Котова В.Г.
при секретарі : Слісаренко Г.В.
Розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Южне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Відділення №20 філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про розірвання договору банківського вкладу та стягнення коштів у сумі 3027,00 доларів США, -
Відповідно до пункту 7 зазначеного договору, строк розміщення вкладу не може бути продовжений, а відповідно до пункту 6 цього ж договору після закінчення строку вклад повертається вкладникові.
31.03.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою повернення банківського вкладу, як це передбачено п. 6 договору та ст.1060 ЦК України, але банківський вклад йому не повернули.
Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача надав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки до суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.
Згідно договору Банк прийняв кошти ОСОБА_1 у розмірі 916,00 доларів США, а також 03.10.2014 року позивачем додатково внесено 2156,00 доларів США, про що свідчать відповідні платіжні доручення.
Відповідно до пункту 7 зазначеного договору, строк розміщення вкладу не може бути продовжений, а відповідно до пункту 6 цього ж договору після закінчення строку вклад повертається вкладникові.
В зв'язку з закінченням строку розміщення вкладу, 31.03.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою повернення банківського вкладу, як це передбачено п. 6 договору та ст.1060 ЦК України, що підтверджується відповідним листом, копія кого міститься в матеріалах справи, але банківський вклад не було повернуто.
Відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Згідно ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Статтею 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Відповідно до ст. 1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Згідно ст. 1061 Цивільного кодексу України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.
Згідно п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.
Продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; належну якість продукції й обслуговування; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є недоторканим.
Згідно ст. 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження.
Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Закон (стаття 1074 ЦК України) не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Такий закон станом на день подання позовної заяви відсутній. Отже, дії відповідача, направленні на ухилення від повернення мені вкладу.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись чином, відповідно до умов договору.
Правовідносини між банком та вкладниками також регулюються законодавством про захист прав споживачів. Про це свідчить постанова Пленуму Верховного Суду України (ВСУ) № 5 від 12.04.96 р. Роз'яснюючи судам питання про застосування Закону України "Про захист прав споживачів" до відносин, які ним регулюються, ВСУ постановив, що цей Закон не визначає певних меж своєї дії. Він повинен застосовуватися, зокрема, до договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян, у тому числі про відкриття і ведення рахунків тощо. Якщо положення нормативних документів, наприклад інструкції або постанови НБУ, суперечать чинному законодавству, суд застосовує норми цього законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, відноситься до категорії публічних договорів, в яких, згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, одна сторона взяла на себе обов'язок здійснювати кожному, хто до неї звернеться, зокрема, надання послуг банківського обслуговування.
Частина 6 ст. 633 ЦК України встановлює, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті щодо умов публічного договору, які повинні встановлюватися однаковими для всіх споживачів, та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Не є також підставою для звільнення боржника від відповідальності за недодержання своїх обов'язків відсутність необхідних коштів, про що прямо зазначено в абзаці 2 частини 1 ст. 617 ЦК України.
Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 525, 526, 530, 610, 629, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Відділення №20 філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про розірвання договору банківського вкладу та стягнення коштів у сумі 3027,00 доларів США- задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Відділення №20 філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь держави судовий збір у розмірі 711,65 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк - з дня проголошення рішення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Южного міського суду

Одеської області В.Г. Котов