Справа № 522/3797/15-ц
Провадження №2/522/4863/15
У Х ВА Л А

26 лютого 2015 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання недійсним правочину, визнання права власності та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання недійсним правочину, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо відчуження легкового автомобілю марки BMW 530D 2002 року випуску, визнання права власності на зазначений автомобіль та стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн.

Перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України суддя вважає, що зазначена позовна заява подана без дотримання вимог, передбачених ст. 119 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини ї основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не перетворити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до п. 3, 5-6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В свою чергу, позивач у позові викладає обставини, але не підтверджує їх належними доказами, при цьому не зазначаючи підстав для звільнення від доказування.

Враховуючи викладене, позивач повинен викласти обставини та надати докази, якими він обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до положень п.2 ч.1 с. 80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до ч. 3 ч. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно із абз.1 п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір складає 0,2 розмір мінімальної заробітної плати. За подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Позивач визначив ціну позову у розмірі 260 000,00 грн., та надав квитанцію про сплату судового збору на суму 2600,00 грн. Крім того, надав квитанцію про сплату судового збору за позовні вимоги немайнового характеру на суму 487,20 грн., а також за клопотання про забезпечення позову та доказів на загальну суму 243,60 грн. В свою чергу, суддя вважає, що зазначена ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна. Позивач повинен був сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 3654,00 грн. Таким чином, позивач повинен доплатити судовий збір.

Також в порушення п.2.ч.2 ст. 119 ЦПК України, позивач не зазначила в позовній заяві свій номер телефону та номери телефонів відповідачів.

Суддя розяснює, що у випадку, якщо позивач виконає вимоги, передбачені ст. 119 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії ухвали, його позовна заява буде вважатися поданою у день первісного звернення до суду.

У випадку, якщо вищевказані вимоги не будуть виконані у встановлений судом строк, то позовна заява буде вважатися неподаною та повернута. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання недійсним правочину, визнання права власності та стягнення моральної шкоди, залишити без руху, надати строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Л.С. ЄРШОВА