Справа № 362/2660/15-ц
Провадження № 2/362/1757/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Кредит» до ОСОБА_5, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Решетилівський маслозавод» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 24 856 059 гривень 42 копійки.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ним і третьою особою було укладено Генеральний договір про здійснення кредитування та Кредитний договір про надання відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого позивач надав третій особі кредит в межах максимального ліміту заборгованості в розмірі до 12 000 000 гривень зі сплатою 21 % на річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 27.11.2014 року. Для забезпечення виконання зобовязань третьої особи за вказаним кредитним договором того ж дня між банком і відповідачем було укладено договір поруки за яким останній зобовязався солідарно відповідати перед банком за виконання позичальником умов кредитного договору.

Оскільки у встановлений договором строк кредитні кошти не повернуто, станом на 21.05.2015 року у позичальника виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з викладених у заяві підстав.

Представник відповідача і представник третьої особи в судовому заперечили щодо позовних та просили відмовити в задоволенні заяви з тих підстав, що позичальником повернуто позивачу кредитні кошти в повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

28 листопада 2013 року між ПАТ «ОСОБА_4 національний кредит» і ТОВ «Решетилівський маслозавод» укладено Генеральний договір про здійснення кредитування № 05.1-227ю/2013/2-1, відповідно до умов якого банк зобовязався в порядку і на умовах, визначених цим Договором та кредитними договорами, що будуть укладені в межах та на виконання умов цього Договору, що становлять його невідємну частину, надавати позичальнику кредитні кошти, а позичальник зобовязався в порядку і на умовах, визначених цим Договором та кредитними договорами, повернути кредитні кошти, своєчасно сплатити проценти за користування кредитними коштами, та сплачувати інші платежі, визначені цим Договором та Кредитними договорами (а.с. 7 12).

Також, між вказаними особами було укладено Договори про внесення змін №№ 1 і 2 до даного Генерального договору, якими додатково передбачалось укладення кредитором із позичальником договорів застави (а.с. 13 15, 16 17).

В межах зазначеної Генеральної угоди 28 листопада 2013 року між ПАТ «ОСОБА_4 національний кредит» і ТОВ «Решетилівський маслозавод» було укладено Кредитний договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 05.1-228ю/2013/2-1, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит в межах максимального ліміту заборгованості до 12 000 000 гривень зі сплатою 21,00 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості до 27 листопада 2014 року (а.с. 18 27).

До зазначеного Кредитного договору було внесено зміни, що оформлено у вигляді відповідних договорів №№ 1, 2, 3, 4 і 5 між сторонами основного договору, що врегульовують окремі питання забезпечення позичальником своїх зобовязань у вигляді укладення договорів застави, ліміту кредитування, відсоткової ставки і збереження банківської таємниці та при цьому не збільшують обсяг зобовязань позичальника (а.с. 28 30, 31 32, 33 34, 35 37, 38).

За умовами укладеного Кредитного договору ТОВ «Решетилівський маслозавод» зверталося до ПАТ «ОСОБА_4 національний кредит» із листами про перерахування відповідних траншів (а.с. 87, 88, 89).

Факт отримання ТОВ «Решетилівський маслозавод» кредитних коштів підтверджується меморіальними ордерами №№ 6964182, 7077574, 7077968 і 7088603 від 29 листопада та 10 і 11 грудня 2013 року відповідно (а.с. 83).

28 листопада 2013 року між ПАТ «ОСОБА_4 національний кредит», ТОВ «Решетилівський маслозавод» і ОСОБА_5 укладено договір поруки № 04-834/1-4, за умовами якого останній, як поручитель зобовязався перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобовязань за вищевказаними Генеральним і Кредитним договорами, а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту (а.с. 90 92).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2).

В пункті 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам розяснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами).

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників, кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або у повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-яких з них окремо.

Згідно із нормами частин 1 і 2 статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки.

Отже, із змісту позовної заяви, виписки по особовому рахунку третьої особи за період з 28.11.2013 року по 15.05.2015 року та власних пояснень представників осіб, які беруть участь у справі судом встановлено, що позичальник і його поручитель належним чином не виконали свої зобовязання перед позивачем за кредитним договором № 05.1-228ю/2013/2-1 від 28 листопада 2013 року та не повернули кредитні кошти до 27 листопада 2014 року, що порушує права позивача (а.с. 44 82).

Згідно із наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 21.05.2015 року нарахована заборгованість по кредитному договору № 05.1-228ю/2013/2-1 на загальну суму 24 856 059 гривень 42 копійки, а саме:

- заборгованість за кредитом в розмірі 12 000 000 гривень 00 копійок;

- заборгованість за процентами 192 000 гривні 00 копійок;

- заборгованість по щомісячній комісії 500 гривень 00 копійок;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів 7 199 гривень 55 копійок;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту 2 516 383 гривні 56 копійок;

- пеня за несвоєчасну сплату комісії 6 гривень 61 копійка;

- 3 % річних від простроченої суми процентів 767 гривень 05 копійок;

- 3 % річних від простроченої суми кредиту 324 065 гривень 76 копійок;

- 3 % річних від простроченої суми щомісячної комісії 0 гривень 41 копійка;

- індекс інфляції за час прострочення по сплаті процентів 9 630 гривень 52 копійки;

- індекс інфляції за час прострочення по сплаті кредиту 5 605 505 гривень 75 копійок;

- індекс інфляції за час прострочення по сплаті щомісячної комісії 0 гривень 21 копійка;

- штраф за прострочення кредиту 600 000 гривень 00 копійок;

- штраф за прострочення процентів 3 600 000 гривень 00 копійок (а.с. 39 43).

Тобто, враховуючи, що кредитним договором № 05.1-228ю/2013/2-1 від 28.11.2013 року встановлено розмір процентів, які зобовязаний сплатити позичальник, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача нарахованих позивачем 3 % річних від прострочених сум відсутні на підставі частини другої статті 625 ЦК України.

Крім того, із наданих в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_6 доручень №№ 11, 12 і 13 від 03 і 04 червня 2015 року вбачається, що позичальником здійснено погашення кредиту за договором № 05.1-228ю/2013/2-1 від 28.11.2013 року на загальну суму 12 296 000 гривень 00 копійок, включаючи суму кредиту в розмірі 12 000 000 гривень 00 копійок та сплату нарахованих відсотків у решті платежу.

Факт повернення позичальником кредитних коштів також підтверджується випискою по залишку від 04.06.2015 року, довідкою банку від 03.06.2015 року № 2101-01/2663 та укладеним між ПАТ «ОСОБА_4 національний кредит» і ТОВ «Решетилівський маслозавод» Договором про припинення дії Генерального договору про здійснення кредитування № 05.1-227ю/2013/2-1 від 28 листопада 2013 року, відповідно до якого сторони припинили дію останнього.

Таким чином, відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 12 000 000 гривень 00 копійок та заборгованості за процентами в сумі 192 000 гривні 00 копійок.

Також суд враховує, що згідно із укладеним 07 лютого 2014 року між кредитором і позичальником Договором про внесення змін № 4 до Кредитного договору № 05.1-228ю/2013/2-1 від 28 листопада 2013 року, пункт 4.2. Статті 4 останнього викладено у новій редакції, яка передбачає, що у разі прострочення позичальником строків сплати процентів та комісій, визначених цим Договором та Тарифами, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених пп. 1.1.1., 2.4., 2.14.3., 3.2.5., 4.4., 5.4. цього Договору, до позичальника не застосовуються штрафні санкції.

У звязку цим, включення позивачем до суми заборгованості пені за несвоєчасну сплату процентів, пені за несвоєчасне повернення кредиту і пені за несвоєчасну сплату комісії, що нараховані відповідно до п. 4.2. Кредитного договору є безпідставним та, враховуючи нову редакцію даного пункту договору, стягненню не підлягають.

Разом з цим, оскільки боржник, прострочив виконання грошового зобовязання, на підставі частини другої статті 625 ЦК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Отже, із нарахованої позивачем відповідачу заборгованості за кредитним договором № 05.1-228ю/2013/2-1 на загальну суму 24 856 059 гривень 42 копійки, суд віднімає пеню за несвоєчасну сплату процентів 7 199 гривень 55 копійок; пеню за несвоєчасне повернення кредиту 2 516 383 гривні 56 копійок; пеню за несвоєчасну сплату комісії 6 гривень 61 копійка; 3 % річних від простроченої суми процентів 767 гривень 05 копійок; 3 % річних від простроченої суми кредиту 324 065 гривень 76 копійок; 3 % річних від простроченої суми щомісячної комісії 0 гривень 41 копійка; заборгованість за кредитом в розмірі 12 000 000 гривень 00 копійок; заборгованість за процентами 192 000 гривні 00 копійок, а також сплачену заборгованість в сумі 104 000 гривень 00 копійок.

За таких обставин, оскільки, позивальник і поручитель не виконали своїх зобовязань з повернення кредиту та сплаті процентів у строки передбачені кредитним договором № 05.1-228ю/2013/2-1 від 28 листопада 2013 року, внаслідок чого у них виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим в частині вимог та підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивача грошових сум кредитної заборгованості, що нараховані на підставі пунктів 1.2. і 4.3. кредитного договору та статті 625 ЦК України в якості майнової відповідальності боржника.

Згідно із частиною першою статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 543, 554, 625, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 1 11, 57 62, 64, 88, 169, 208, 209, 212 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Кредит» грошові кошти в сумі 9 711 636 (девять мільйонів сімсот одинадцять тисяч шістсот тридцять шість) гривень 48 копійок та 3 654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 00 копійок у відшкодування судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий