Справа № 127/8025/14-ц
Провадження № 2/127/3411/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, Перша вінницька державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, Перша вінницька державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2014 року у даній справі було призначено посмертну судову психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі.

На вирішення експертизи було поставлено наступні питання: 1) Чи страждала ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26 серпня 2010 року, на момент вчинення нею Заповіту від 25.03.2010 року, на психічне захворювання; якщо так, то на яке?; 2) Чи могла ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26 серпня 2010 року, внаслідок свого стану здоровя розуміти значення своїх дій, керувати ними та усвідомлював їх наслідки під час вчинення нею Заповіту від 25.03.2010 року?

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.01.2015 року провадження у даній справі було відновлено у звязку із надходженням до суду Акту судово-психіатричного експерта № 552 від 08.08.2014 року.

У судовому засіданні 14.01.2015 року представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 заявила клопотання про призначення повторної судової посмертної психіатричної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання: 1) Чи могла ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 26.08.2010 року, станом на 25 березня 2010 року усвідомлювати значення своїх дій з урахуванням її стану здоровя, хвороби та її соматичного лікування знеболюючими ліками?; 2) Чи дійсне волевиявлення ОСОБА_6 щодо вчинення заповіту з урахуванням написання тексту заповіту та її стану здоровя?; 3) Чи хворіла ОСОБА_6 на захворювання F06.6 емоційно лабільний (астенічний) розлад органічного ґенезу? Також представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 заявила клопотання про витребування оригіналів медичної документації, копії якої містяться у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи № 127/8025/14-ц, цивільної справи № 2-557/11, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що клопотання не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що, як вбачається з Акту судово-психіатричного експерта № 552 від 08.08.2014 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, під час укладення заповіту 25.03.2010 року хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждала, та не виявляла ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності; у вказаний період часу під час укладення заповіту 25.03.2010 року могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно ч. 2 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви у його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Отже, на вирішення повторної судової експертизи можливо поставити лише ті питання, які було поставлено при призначенні первинної експертизи у справі.

При цьому, на переконання суду, Акт судово-психіатричного експерта № 552 від 08.08.2014 року не є необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви у його правильності, зокрема, у звязку з тим, що викладені у ньому висновки є аналогічними висновкам, викладеним у Акті посмертної судово-психіатричної експертизи № 15 від 26.09.2011 року у цивільній справі № 2-557/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, яку було залишено без розгляду за заявою позивача.

При цьому, суд звертає увагу, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2014 року у даній справі було поставлено питання, чи могла ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26 серпня 2010 року, внаслідок свого стану здоровя розуміти значення своїх дій, керувати ними та усвідомлював їх наслідки під час вчинення нею Заповіту від 25.03.2010 року, тобто внаслідок стану її здоровя в цілому, а не лише внаслідок психічного захворювання, а Акт судово-психіатричного експерта № 552 від 08.08.2014 року містить висновок, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, під час укладення заповіту 25.03.2010 року хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждала, та не виявляла ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності.

Крім того, питання дійсності волевиявлення спадкодавця ОСОБА_6 є юридичною, а не медичною категорією, а тому не може бути вирішено шляхом призначення судової психіатричної експертизи.

Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно ч. 5 ст. 147 ЦПК України, якщо експерт під час проведення експертизи встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право свої міркування про ці обставини включити до свого висновку, чого у даному випадку зроблено не було, що свідчить про відсутність таких обставин.

Таким чином, підстави для призначення повторної судової посмертної психіатричної експертизи відсутні, а отже відсутні і підстави для витребування оригіналів медичної документації, належним чином засвідчені копії якої містяться у матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 147, 150, 209, 210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя