Справа № 357/8297/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з даним позовом 15.06.2015 року мотивуючи тим, що на підставі свідоцтва на право власності на житло від 10.12.1998 року їм належить на праві власності квартира АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який з березня 2012 року за вказаною адресою не проживає, житловою площею квартири не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Вони, як власники квартири та особи якій в ній проживають, не мають можливості сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого в даній квартирі відповідача та не мають можливості оформити субсидію на сплату коштів за комунальні послуги, тому просять визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити вимоги.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав та подав до суду відповідну заяву.

За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що житлове приміщення квартири АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва на право власності на житло НОМЕР_1 від 10.12.1998 року видане комунальною службою приватизації державного житлового фонду м. Біла Церква, копіями паспорта позивачів, копією свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові від 21.04.2004 року (а.с.7,8,13,15) та не заперечується сторонами.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за зазначеною адресою 21.12.2012 року, як член сім'ї власника квартири по усній домовленості між сторонами, що підтверджено копією паспорта, свідоцтвом про народження, актом ЖЕК від 23.06.2015 року ( а.с.11,19,31) та не заперечується сторонами.

З акту складеного КПБМР ЖЕК №1 23.06.2015 року ( а.с.19) та показами свідків встановлено, що відповідач ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з березня 2012 року, а проживав до реєстрації місця проживання декілька місяців.

Із заяви відповідача ОСОБА_3 від 12.08.2015 року ( а.с.30) вбачається, що він визнає обставини викладені в позовній заяві щодо не проживання в спірній квартирі більше року без поважних причин, житловою площею квартири не цікавиться, комунальні платежі не сплачує.

Відповідно ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає більше року без поважних причин за адресою: квартира АДРЕСА_1, даним житлом не цікавиться, проживає за іншою адресою, своїми діями перешкоджає позивачам вільно користуватися та розпоряджатися власним житлом, а саме: сплачувати кошти за комунальні послуги відповідно до осіб, які проживають і користуються житловим приміщення та реалізувати своє право на отримання субсидії, що підтверджено матеріалами справи ( 13,19,23,30) та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, тому визнає ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, рішення у даній справі є підставою для зняття відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку відповідно до норми зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач ОСОБА_1 сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с.1), тому суд стягує на її користь з відповідача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст.158 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.10,11,60,61,88, 169,174,209,213-215, 294,296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. В. Бондаренко