Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/3081/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

10 серпня 2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

представника позивача Кашаєвої О.Г.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» 02 червня 2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Посилався на те, що 28 листопада 2007 року між сторонами по справі укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримав кредит в розмірі 13000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 22,80 % на рік.

Вказував, що відповідач свої зобов'язання не виконав, станом на 30 квітня 2015 року заборгованість перед банком складає 36393,17 грн.

В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі 36393,17 грн. та понесені судові витрати.

В судовому засідання представник позивача повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнавали частково. Відповідач ОСОБА_2 не заперечувала обставину виникнення правовідносин з позивачем, наявність заборгованості, але не погоджувалася розміром наявної заборгованості. Представник відповідача, не оспорюючи розмір наявної у відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, просив суд застосувати наслідки пропуску позивачем спеціальної позовної даності до вимог про стягнення неустойки.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного з ПАТ КБ «Приватбанк» договору від 28 листопада 2007 року відповідач ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

При цьому кредитні правовідносини виникли між сторонами в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання.

Згідно з положеннями Умов та Правил надання банківських послуг, з якими відповідач повністю погодилася під час укладення кредитного договору, банк має право в будь-який момент зменшити або збільшити кредитний ліміт.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Як встановлено в судовому засіданні та не оспорювалося відповідачем, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свого обов'язку за умовами кредитного договору належним чином не виконала.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_2 станом на 30 квітня 2015 року має заборгованість в розмірі 36393,17 грн., яка складається з наступного: 11908,36 грн. - заборгованість за кредитом, 20476,81 грн. - заборгованість по процентам, 2036,90 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 250 грн. та 1721,10 грн. - суми штрафів.

Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

З наданого позивачем до суду розрахунку вбачається, що сума нарахованої за договором пені складає 2036,90 грн., тому суд приходить до висновку про стягнення розміру пені, який обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням позивача до суду, у межах строку позовної давності в розмірі 1000 грн.

За таких обставин, враховуючи наявність клопотання представника відповідача, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 35356 грн. 27 коп., в тому числі 11908,36 грн. - заборгованість за кредитом, 20476,81 грн. - заборгованість по процентам, 1000 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 250 грн. та 1721,10 грн. - суми штрафів.

Також з відповідача підлягає до стягнення 353,27 грн. понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 35356 грн. 27 коп., в тому числі 11908,36 грн. - заборгованість за кредитом, 20476,81 грн. - заборгованість по процентам, 1000 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 250 грн. та 1721,10 грн. - суми штрафів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 353 грн. 27 коп. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя /підпис/ Н.Л.Яковенко

Суддя Н.Л.Яковенко

10.08.2015