Справа № 459/437/11 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/5152/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Фейір К.О.,

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 28 травня 2015 року у справі за поданням відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 28 травня 2015 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до моменту фактичного виконання в повному обсязі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17.05.2011 року та рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15.09.2009 року.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що державний виконавець у своєму поданні не обгрунтував те, що він ухилявся від виконання зобов'язань, а суд фактів ухилення не встановив. Жодних повідомлень про виклик до державного виконавця він не отримував та взагалі не був повідомлений про наявність зазначеного виконавчого провадження у ВДВС Червоноградського МУЮ.

Просить ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 28 травня 2015 року скасувати та в задоволенні подання відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Таким чином, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

Як убачається із матеріалів справи, 17 травня 2011 року Червоноградським міським судом Львівської області задоволено позов ПАТ АБ «Укргазбанк», стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 3 254,72 доларів США, що еквівалентно 26 003,26 грн., суму неповернутого кредиту в розмірі 7 523,43 грн., державного мита в розмірі 453,50 грн. та 120 грн. витрати на ІТЗ. (а.с. 55-56).

24 жовтня 2011 року Червоноградським міським судом Львівської області видано виконавчий лист №2-437/11.

17 квітня 2012 року державним виконавцем відкрито провадження з виконання зазначеного виконавчого листа (а.с. 74).

28 квітня 2012 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, у якому посилалася на те, що останній ухиляється від виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а також обов'язків, які зазначені для боржника ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

В обгрунтування свого подання державний виконавець посилається на те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, слід встановити, оскільки таке передбачене ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України".

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 03 травня 2012 року, яка вступила в законну силу, відмовлено у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, оскільки виконавцем не надано доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду. (а.с.87).

Звертаючись 28 травня 2015 року з повторним поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області ОСОБА_5 посилається на те, що на виконанні у ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 4410В-8 про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ЛФ ПАТ АБ "Укргазбанк" та АТ "Райффайзен банк Аваль", загальна сума заборгованості за зведеним виконавчим провадженням становить 35 830 грн. 19 коп.

Доказами ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішеннями суду, а також обов'язків, які зазначені для боржника були:

постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2015 року (а.с.100);

постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 26.05.2015 року, копії якої було направлено для відома та виконання (а.с.103 зв.);

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, суд першої інстанції виходив лише із наявності у нього невиконаних зобов'язань покладених рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 17.05.2011 року та рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15.09.2009 року, однак це не є достатньою підставою для такого обмеження.

Частиною 6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов'язки боржника, а саме: утримуватися від дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно належні боржникові від інших осіб.

В матеріалах справи відсутні докази, які можна було б визнати належними і допустимими, про те, що ОСОБА_2 було відомо про це зведене виконавче провадження, а тим більше - докази, які б свідчили про його ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, а також обовязків, які визначені для боржника ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Інших доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань покладених на нього судовим рішенням державним виконавцем не представлено, а судом не здобуто.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що прийнята з порушенням вимог процесуального закону ухвала суду першої інстанції, згідно із положеннями ст.312 ЦПК України залишатись в законній силі не може й підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали з цього питання.

Керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст.307, п. 3 ч. 1 ст. 312, п. 2 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 28 травня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області в задоволенні подання щодо тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

ОСОБА_6