Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №316/1585/14
Провадження №22ц/778/6785/15 Головуючий у 1 інстанції: Куценко М.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.

суддів: Дашковської А.В.

ОСОБА_1

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 20 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 20 листопада 2015 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ПАТ «ВТБ Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі, до апеляційного суду не зявилися. У відповідності з вимогам ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає її розглядові.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2014 року ПАТ « ВТБ БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

14 липня 2014 року суд першої інстанції відкрив провадження та призначив справу до судового розгляду.

26.11.2015 року відповідач подав заяву у якій просив залишити без розгляду позов банку у звязку з наявністю в умовах укладеного між сторонами договору третейського застереження ( а.с. 180-181).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та вважав, що оскільки в кредитному договорі міститься третейська угода у вигляді третейського застереження та банк не є споживачем в розумінні положень Закону України « Про захист прав споживачів», а відповідач заперечив проти вирішення спору в суді загальної юрисдикції до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами, тому є законні підстави для залишення вимог банку без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

У відповідності до ст. 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України якщо між сторонами укладений договір про передачу спору на вирішення третейського суду, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду.

У відповідності до ст. 12 Закону України « Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звернувся до суду із заявою, в якій просив залишити позовну заяву без розгляду з підстав існуючої домовленості вирішення спорів у третейському суді.

Відповідно до п. 8.1, п.8.2 Кредитного договору № R0В від 14.09.2012 року передбачено, що усі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з цього договору або у звязку із ним, в тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення, розірвання або визнання недійсним, підлягають вирішенню в постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків згідно з регламентом цього третейського суду, який є невідємною частиною даної третейської угоди. Умови цього договору, які містять відомості про найменування сторін та їз місцезнаходження є складовими частинами даної третейської угоди.

Статтею 3 ЦПК України визначено право особи звернутися, в порядку встановленого цим Кодексом, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України ( конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу V111 « Третейське самоврядування» Закону України « Про третейські суди» ( справа про завдання третейського суду) вказано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом ( ст. 17 ЦПК України, ст. 12 ГПК України, ст. 6 Закону України « Про третейські суди»), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань ( ч. 5 ст. 55 Конституції України). Конституційне право не може бути скасовано або обмежене.

Згідно з п. 2 розяснення, яке міститься у Постанові Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду за захистом, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Аналогічне розяснення міститься в п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Крім того, ч. ч. 1, 4 ст. 124 Конституцїї України, яка є основним Законом, наголошує, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій суддів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається. Судочинство здійснюється Конституційним судом та судами загальної юрисдикції.

Відмова суду в прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають установленим законом вимогам, є порушення права на судовий захист, яке згідно з ч. 1 ст. 64 Конституції України не може бути обмежене.

Положення ч. 3 ст. 3 ЦПК України є важливою гарантією забезпечення права кожного на судовий захист.

Таким чином, ПАТ « ВТБ Банк», безпосередньо звернувшись до суду щодо захисту своїх прав та інтересів, які випливають з кредитного договору, скориставшись своїм правом на судовий захист з боку держави, а тому у суду першої інстанції не було правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду у звязку з наявністю третейського застереження в кредитному договорі.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ч. 4 ст. 311 ЦПК України є підставою для її скасування і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Аргументи апеляційної скарги є виправданими.

Керуючись ст. ст. 303,307, 311, 313, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» задовольнити.

Ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 20 листопада 2015 року у цій справі скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: