АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 667/867/15-ц
Номер провадження№22-ц/791/1405/2015р. Головуючий в І інстанції Спічак О.Б.
Категорія: 57 Доповідач: Кутурланова О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 28 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Орловської Н.В.

Майданік В.В.

При секретарі Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 10 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПП "Жилсервіс" про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПП "Жилтранс" про захист прав споживачів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником 3/5 частин квартири АДРЕСА_1 що перебуває на обслуговуванні ПП "Жилсервіс".

Оскільки вона вчасно сплачує вартість комунальних послуг, в той час як відповідач не виконує в повному обсязі своїх обов'язків з утримання будинку, зокрема, не забезпечує з 2008 року своєчасну подачу тепла у її квартиру, залишаючи без належної уваги та реагування її численні звернення протягом кількох років з цього приводу, внаслідок чого їй спричинено моральну шкоду, яка полягає в погіршенні стану здоров'я, душевних переживаннях, перебуванні у постійному стресі внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 10 квітня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПП "Жилсервіс" про захист прав споживачів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В письмових запереченнях відповідач доводи апеляційної скарги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість, просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не здійснює надання послуг з теплопостачання, а доказів вини відповідача у відсутності тепла у помешканні позивачки після подання теплоносія теплопостачальною організацією до будинку не надано.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не ґрунтується на нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та на досліджених судом доказах.

Судом встановлено і вбачається з матеріалів справи, що позивачка є власником 3/5 частин квартири АДРЕСА_1 що перебуває на обслуговуванні ПП "Жилсервіс".

Відповідно до п.9 договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, укладеного між сторонами, відповідач взяв на себе зобов»язання забезпечити своєчасне надання послуг належної якості, утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт і вживати своєчасних заходів по ліквідації аварійних станів, усунення порушень у наданні послуг в установлені законодавством строки.

Згідно довідки ПП «Жилсервіс» від 01.02.2015 року ОСОБА_2 свої зобов»язання по договору виконує у повному обсязі, заборгованість перед відповідачем відсутня (а.с.10).

Разом з тим, з наданих позивачкою звернень до відповідача та актів вбачається, що щорічно, починаючи з 2008 року до її квартири теплопостачання починало надходити із суттєвим запізненням - від 6 до 30 діб з початку подачі теплоносія теплопостачальною організацією до будинку, де мешкає позивачка, що спонукало її до постійних звернень до відповідача з метою усунення порушень та відновлення функціонування внутрішньо будинкових мереж теплопостачання (а.с.11-30).

При цьому, заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач відповідно до положень п.6 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» не надав належних та достовірних доказів, які б звільняли його від відповідальності за невиконання, прострочення виконання або неналежне виконання зобов»язань по наданню послуг, зокрема доказів того, що ним вживалися всі передбачені законом та договором заходи по усуненню перешкод та аварійних ситуацій, які спричиняли тривалу відсутність тепла у помешканні позивачки, оперативне реагування на її численні звернення та обґрунтовані складнощі у відновленні теплопостачання у її помешканні в зимовий період (а.с.31-33).

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що більша кількість звернень позивачки в порушення ЗУ «Про звернення громадян» залишалася навіть без письмової відповіді по суті звернення.

Зазначені суттєві обставини свідчать про неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов»язань, які призвели до порушень нормальних життєвих зв»язків, душевних та моральних страждань позивачки через численні звернення до відповідача та різних інстанцій за відновленням свого порушеного права, що відповідно до ст.23, 1167 ЦК України та ст.4 ЗУ «Про захист прав споживача» є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги зазначені суттєві обставини, не дав належної оцінки наданим позивачкою доказам численних звернень до відповідача за усуненням порушень у теплопостачанні її помешкання та невжиття відповідачем у зв»язку із такими зверненнями протягом тривалого строку заходів по відновленню теплопостачання у квартирі позивачки, безпідставно відмовивши у задоволенні заявлених позовних вимог, що відповідно до ст.309 ЦК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача моральної шкоди, яка, на думку колегії суддів, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості підлягає відшкодуванню у розмірі 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, на підставі ст.ст.23, 906, 1167 ЦК України, ст.4 ЗУ «Про захист прав споживача», колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 10 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до ПП "Жилсервіс" про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з ПП "Жилсервіс" на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді