АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/2318/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2548/15Головуючий у 1-й інстанції Даценко В.М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого судді Лобова О.А.

суддів : Акопян В.І., Буленка О.О.

при секретарі Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, просив ухвалити рішення, яким поділити в натурі - по ? кожному, садибу АДРЕСА_1, яка складається з житлового будинку А-1 площею 44,1 м.кв., прибудови а-1, погреба «Б», літньої кухні-гаража Б, паркану; визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,0577 га, на якій розташована спірна садиба.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, за позивачем та відповідачкою визнане право власності - по ? частин за кожним спірної садиби і земельної ділянки, на якій вона розташована, проте сторони у добровільному порядку не дійшли згоди щодо визначення конкретних частин спільного майна для користування.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що суд дав хибну оцінку фактичним обставинам, зокрема тому, що новостворені споруди у спірній садибі не можуть бути узаконені у зв'язку з небажанням відповідачки вчиняти відповідні дії, чим порушується право позивача на виділ в натурі належної йому частини майна.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що з 17.07.1999 року по 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час проживання в шлюбі сторонами за спільні кошти було придбано житловий будинок А-1, площею 44,1 кв.м та паркан за адресою: АДРЕСА_1, а також приватизована земельна ділянка, площею 0,0577.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 02.09.2013 року спірна садиба визнана спільним сумісним майном позивача і відповідачки, за кожним визнано право власності на ? частину спірної садиби (а.с. 6-7).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 05.02.2014 року земельна ділянка, на якій розташована спірна садиба визнана спільним сумісним майном сторін, за кожним визнано право власності на 1/2 частину (а.с.8-9).

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 25 березня 2015 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 про поділ в натурі спірної садиби і земельної ділянки, на якій вона розташована (а.с.35-37).

Суд першої інстанції, встановивши наведені обставини, дав їм правильну юридичну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що у спірній садибі розташовані новостворені споруди (прибудови), які не введені в експлуатацію, право власності на них у встановленому порядку сторони не набули.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.364, ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками або ж один із співвласників має право на виділ його частки в натурі. За змістом наведених норм закону поділу в натурі підлягає лише майно, набуте особами у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), після введення його в експлуатацію.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради №112 від 24 травня 2006 року у спірній садибі споруджена добудова до будинку «а-1», а також літня кухня-гараж з погребом, які не введені в експлуатацію. Існування саме цих об'єктів стало підставою для відмови у задоволенні аналогічного позову ОСОБА_2 (а.с.35-37), при цьому судовими рішеннями зроблений висновок, що оскільки вказані об'єкти є приналежністю головної речі - будинку, то без вирішення питання про введення їх в експлуатацію (набуття права власності на них) є неможливим вирішити питання щодо реального поділу садиби і земельної ділянки.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_2, по суті, пред'явив тотожні позовні вимоги, обґрунтовуючи їх, зокрема, звітом про інструментальне технічне обстеження будівельних конструкцій добудови до житлового будинку садибного типу та господарських будівель по АДРЕСА_1 від 15 червня 2015 року, згідно якого стан готовності будівель становить: прибудова «а-1» - 95%, літня кухня-гараж «Б» - 82%, погріб «Б» - 100% (а.с.16-34). Разом з тим, ОСОБА_2 у позові не ставиться питання (не заявлена вимога) щодо визначення правового статусу та приналежності зазначених об'єктів, що позбавляє можливості вирішити спір про поділ в натурі усієї садиби.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи суд першої допустив порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до ухвалення незаконного чи необгрунтованого рішення.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти діб до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий О.А. Лобов

Судді : В.І. Акопян

О.О. Буленко

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов