Провадження № 2/127/5166/15
У Х В А Л А

Іменем України

07 серпня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №127/16614/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває справа №127/16614/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей в сумі 170487,27 грн.

14.07.2015р. до суду надійшла заява позивача про вжиття заходів забезпечення вищезазначеного позову, шляхом накладення арешту на банківські рахунки відповідача, які знаходяться в ПАТ КБ «Приватбанк» та заборони йому виїзду за кордон України.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, вважаю, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з огляду на наступне.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У поданій до суду заяві позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки відповідача, які знаходяться в ПАТ КБ «Приватбанк» та заборонити йому виїзд за кордон України.

Проте, у вказаній заяві заявник не достатньо обґрунтував необхідність забезпечення позову, не вказав на які саме рахунки необхідно накласти арешт, в якому розмірі, та не надав жодних доказів в підтвердження обставин вказаних у заяві про забезпечення позову.

Відсутність зазначених вище відомостей у заяві про забезпечення позову позбавляє можливості суд дійти висновку про наявність достаньо обґрунтованого припущення щодо існування реальної загрози, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Разом з тим, крім накладення арешту позивач просить заборонити відповідачу виїзд за кордон України.

Проте, застосування заявлених заявником обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування.

Разом з тим, на даний час про примусове виконання рішення суду не йдеться, оскільки справа №127/16614/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей знаходиться в провадженні суду, рішення суду у даній справі не прийнято, а тому вимога заяви про забезпечення позову щодо заборони відповідачу виїзд за кордон України не може бути задоволена.

В той же час, жодних доказів, які б давали підстави вважати, що відповідач має намір ухилятися від виконання можливого рішення суду, в тому числі у такий спосіб, тобто шляхом залишення території України, позивачем не надано.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

З огляду на вищевикладене, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151, 153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №127/16614/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей в сумі 170487,27 грн., шляхом накладення арешту на банківські рахунки відповідача, які знаходяться в ПАТ КБ «Приватбанк» та заборони йому виїзд за кордон України, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: