УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гвоздика П.О., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення від 25 вересня 2014 року, додаткове рішення від 12 грудня 2014 року Дарницького районного суду міста Києва та рішення апеляційного суду міста Києва від 05 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 вересня 2014 року, позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 04 вересня 2008 року в сумі 30 975,65 доларів США (гривневий еквівалент 246 875 грн 93 коп.), ухвалено звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки Dodge, модель Caliber, 2008 року випуску, кузов/шасі НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного транспортного засобу з обліку в органах ДАІ України та наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 2 468 грн 76 коп. судового збору.

Рішенням апеляційного суду міста Києва від 05 березня 2015 року рішення та додаткове рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 04 вересня 2008 року, яка складається з: 16 787,99 доларів США - заборгованості за кредитом, 4 025,34 доларів США - проценти за користування кредитними коштами, 2 617,80 доларів США - комісія за користування кредитними коштами, 48 135 грн 69 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, 250 грн - штраф (фіксована частина), 11 744 грн 11 коп. штраф (процентна складова), ухвалено звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки Dodge, модель Caliber, 2008 року випуску, кузов/шасі НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного транспортного засобу з обліку в органах ДАІ України та наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» повноважень, необхідних для здійснення продажу. Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 1 700 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Статтею 1054 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844146/ed_2013_01_19/pravo1/T030435.html?pravo=1> встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. ст. 525 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843594/ed_2013_01_19/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 526 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843595/ed_2013_01_19/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 530 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843599/ed_2013_01_19/pravo1/T030435.html?pravo=1> зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_250/ed_2013_01_01/pravo1/T030898.html?pravo=1> за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

За змістом ст. ст. 257-259 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Задовольняючи позов, місцевий суд з висновками якого в цій частині погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_4 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, в результаті чого існує заборгованість перед позивачем, тому заставодержатель ПАТ КБ «ПриватБанк» вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням, шляхом звернення стягнення на предмет застави; умовами укладеного між сторонами кредитно-заставного договору визначено строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди, процентів за користування кредитом та неустойки тривалістю п'ять років; обумовлені положеннями спірного договору пеня та штраф встановлюють відповідальність боржника за різні види порушень зобов'язання; оскільки розмір неустойки не перевищує розмір збитків, а також відсутні підтвердження про інші обставини, які мають істотне значення, тому правових підстав для її зменшення за рішенням суду згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України немає.

Скасовуючи рішення та додаткове рішення суду першої інстанції і ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову , апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що місцевим судом всупереч ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не було зазначено всіх складових розміру заборгованості за кредитним договором та ст. 88 ЦПК України здійснено розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду та рішення місцевого суду в частині, що залишена без змін, ухвалені з додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 2 ст. 338 ЦПК України підстави для скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду міста Києва від 05 березня 2015 року та в незміненій частині рішення від 25 вересня 2014 року і додаткове рішення від 12 грудня 2014 року Дарницького районного суду міста Києва - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

П.О. Гвоздик
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко