Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарі Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 по 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення Дніпровського районного суду м. Києва про розлучення.

Вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1997 року. За час подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_3. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.09.2014 року, яке набрало законної сили 11.11.2014 року, шлюб з відповідачем було розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

За останній рік ОСОБА_2 лише восени 2014 року придбав для сина спортивний костюм та кросівки вартістю близько 600 грн. та у січні 2015 року купив дитині пальто вартістю близько 700 грн. Вона працює на посаді перукаря, отримує заробітну плату у розмірі 700-800 грн., тому самостійно утримувати сина їй важко.

Відповідач офіційно працює на підприємстві «Нова пошта» та дохід повністю витрачає на свої потреби, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Разом з тим, дитина потребує нормального харчування, одягу, відповідної підготовки до майбутнього вступу до навчального закладу, син також відвідує спортивні секції з фізичної та військової підготовки, що потребує значних коштів і сама вона не здатна у повній мірі цього забезпечити.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов та викладені у заяві обставини.

Відповідач позов визнав частково, а саме не заперечував проти стягнення з нього аліментів з дати подачі позову у розмірі ? частки заробітної плати, пояснив, що дитині купував речі, на прохання сина сплачував Інтернет по 100 грн., він постійно працевлаштований, його заробітна плата становить у розмірі 1 300 грн., тому виплачувати аліменти у заявленому розмірі він не може, додатково буде допомагати сину на відповідні потреби.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1997 р., від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4, 5).

Як убачається із записів у паспорті позивачки, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.09.2014 року, про що зроблена відповідна відмітка 15.05.2015 р. (а.с. 6 зв.).

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідач, згідно довідки від 30.07.2015 року за № 124, працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ДІТРЕЙД» на посаді менеджера зі збуту в Київському структурному підрозділі з 21 липня 2015 року.

Як пояснив в судовому засіданні відповідач, син ОСОБА_2 проживає з матір'ю, він мешкає окремо від них, він працездатний, постійно працевлаштований, інших неповнолітніх та непрацездатних осіб, окрім сина, на своєму утриманні не має та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі по 1/3 частки його заробітку.

Отже, беручи до уваги, що дитина сторін по справі, на яку стягуються аліменти, проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, а також те, що відповідач позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частки заробітної плати, він постійно працевлаштований, щомісячно отримує заробітну плату, інших утриманців не має, суд вважає, що наведені обставини є підставою для часткового задоволення позову про стягнення на користь позивачки з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_2, а саме з відповідача слід стягнути аліменти, згідно вимог ст. 183 СК України, у частці від заробітку, а саме у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) останнього щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачкою суду не надано доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Також ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача аліменти за минулий час з дня набрання чинності рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30.09.2014 року у справі № 755/23103/14-ц про розірвання шлюбу, а саме з 11.11.2014 р.

За нормою ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від сплати.

ОСОБА_1 пояснила суду, що під час розірвання шлюбу відповідач погоджувався надавати допомогу на утримання дитини, через що вона чекала, що ОСОБА_2 добровільно сплачуватиме кошти, розраховувала на його совість, однак своїх обіцянок відповідач не виконує.

При цьому позивачка не надала будь-яких доказів того, що вона вимагала на утримання дитини сплати коштів від відповідача, проте не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від сплати аліментів.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, вимоги у частині стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дитини за час, що передує подачі позову, задоволенню не підлягають, так як не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Крім того, з відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 62, 64, 88, 169, 208, 215, 218, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що народився в смт Корнін Попільнянського району Житомирської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя