Справа № 570/1261/15-ц
Номер провадження 6/570/26/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі Птюшинській І.В.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за заявою ТзОВ «Кей-Колект», сторони в цивільній справі про стягнення боргу: ПАТ «УкрСиббанк» (позивач), ОСОБА_3, ОСОБА_4 (відповідачі) про заміну кредитора його правонаступником, видачу виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування вимог представник заявника зазначає, що Рівненським районним судом Рівненської області ухвалено рішення по справі № 2-738/11, яким задоволені позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, та стягнуто з відповідачів, солідарно, заборгованість за кредитним договором № 0 від 30.01.2007 року в розмірі 805 687, 65 грн. 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі ТОВ «Кей-Колект») був укладений Договір факторингу № 1, згідно з умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0 від 30.01.2007 року на користь ТОВ «Кей-Колект». Жодних відомостей щодо наявності спору та судового рішення, яким вирішено спірні правовідносини між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ «Кей-Колект» надано не було. Про це рішення Рівненського районного суду № 2-738/11 представникам ТОВ «Кей-Колект» стало відомо випадково від працівників ПАТ «УкрСиббанк». Беручи до уваги укладення вищевказаного Договору факторингу № 1 від 12.12.2011 року, ненадання будь-яких відомостей ПАТ «УкрСиббанк» щодо наявності рішення Рівненського районного суду № 2-738/11 ТОВ «Кей-Колект», а також те, що про вищевказане рішення суду представникам ТОВ «Кей-Колект» стало відомо від працівників ПАТ «УкрСиббанк», представник заявника подав до суду вказану заяву; та просить суд постановити рішення, яким замінити ПАТ «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» у цивільній справі № 2-738/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором; видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (із зазначенням в якості стягувача) виконавчі листи на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області по справі № 2-738/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк»; поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі № 2-738/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк».

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» заяву підтримала та надала суду пояснення про обставини, що описані вище.

Відповідачі в цивільній справі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» не зявилися в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання вказані особи є належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторін не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без їх участі.

Представник ОСОБА_3, ОСОБА_4 не визнав заяву та просить суд відмовити в її задоволенні. Правове обґрунтування своєї позиції він надав у запереченнях. Вважає, що немає підстав для заміни сторони в цивільній справі, оскільки є механізм заміни сторони у виконавчому провадженні. А оскільки процедура виконавчого провадження не була розпочата, виконавчі листи не видавалися, то й немає підстав для задоволення заяви вцілому. Також вважає, що заявник пропустив строки звернення до суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява не підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, Рівненським районним судом Рівненської області було ухвалено рішення по справі № 2-738/11, яким задоволені позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4; та стягнуто з відповідачів, солідарно, заборгованість за кредитним договором № 0 від 30.01.2007 року в розмірі 805 687, 65 грн.

12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі ТОВ «Кей-Колект») був укладений Договір факторингу № 1, згідно з умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0 від 30.01.2007 року на користь ТОВ «Кей-Колект».

Отже, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» перейшли права, повязані з кредитних правовідносин між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Проте подана заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Виконавчим провадженням, відповідно до статті 1 Закону України „Про виконавче провадження", як завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб) - є сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснюють його державні виконавці, визначені Законом України „Про державну виконавчу службу".

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, і він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 5 ст.8 Закону України „Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії. вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до п.3 висновків Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України за II півріччя 2013 р. від 01.02.2014 року, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-ХІV "Про виконавче провадження", заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 листопада 2013 р. у справі № 6-122цс13).

З наведених вище норм чинного законодавства та роз'яснення Верховного Суду України практики його застосування вбачається, що необхідною умовою для заміни кредитора на стадії виконання судового рішення є наявність такого виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відповідному органі ДВС, яке входить до системи органів Міністерства юстиції України, яке розпочинається з винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

В своїй заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» прямо зазначає, що виконавче провадження не здійснювалося, виконавчі листи не отримувалися.

Отже, не існує механізму «заміни стягувача в цивільній справі», а існує механізм заміни сторони у виконавчому провадженні. Проте доказів того, що таке виконавче провадження існує, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено що стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» не зверталося до суду з заявою про видачу виконавчих листів. Також немає доказів того, що ПАТ „УкрСиббанк" звертався до суду, який виніс рішення по справі на його користь, з заявою про видачу виконавчих листів. А можливо такі виконавчі листи були видні ПАТ „УкрСиббанк", проте й цих відомостей суду не було надано.

За таких умов суд не може задоволити вимоги про видачу виконавчих листів на користь заявника, оскільки отримання виконавчого листа відбувається за заявою заінтересованої особи, яка подається до канцелярії суду, а не за окремим рішенням чи ухвалою суду, що повинні бути прийняті в судовому засіданні.

Оскільки виконавчі листи (виходячи з наявних матеріалів справи) стягувачам не видавалися, до виконання не предявлялися; немає відмови державного виконавця у прийнятті виконавчих листів до виконання через закінчення строку предявлення такого документа до виконання, а тому вимоги про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі № 2-738/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» є передчасно заявленими.

Отже, подана заява не підлягає до задоволення через її безпідставність. За таких умов застосовувати положення законодавства щодо пропуску строків звернення до суду за захистом своїх прав немає. До того ж суд вважає, що такі строки заявником не були пропущені.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 378 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ТзОВ «Кей-Колект», сторони в цивільній справі про стягнення боргу: ПАТ «УкрСиббанк» (позивач), ОСОБА_3, ОСОБА_4 (відповідачі) про заміну кредитора його правонаступником, видачу виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Красовський О.О.