У Х В А Л А

23 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Маліновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 23 квітня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Екоп-Південь», ОСОБА_5, третя особа - мале приватне підприємство «Контраст», про визнання правочинів недійсними, за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Екоп-Південь», ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів, звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

22 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Маліновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 23 квітня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2015 року, з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права.

Для прикладу заявник надав ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 липня і 14 грудня 2011 року та 1 серпня 2012 року.

Проте заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

За змістом частини третьої статі 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої ОСОБА_1 подано заяву, постановлена 30 липня 2015 року.

Ухвали суду касаційної інстанції, що надані як приклад неоднакового застосування норм процесуального права, постановлені 6 липня і 14 грудня 2011 року та 1 серпня 2012 року.

Отже ОСОБА_1 пропущено встановлений статтею 356 ЦПК України строк для подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2015 року.

Згідно зі статтею 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки судове рішення, яке просить переглянути ОСОБА_1, ухвалене 30 липня 2015 року, судові рішення, на які здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, ухвалені 6 липня і 14 грудня 2011 року та 1 серпня 2012 року, а до Верховного Суду України заявник звернувся лише 22 грудня 2015 року, тобто після спливу трьох місяців від дня ухвалення зазначених судових рішень, при цьому клопотання щодо поновлення пропущеного строку ОСОБА_1 не подано, то заява про перегляд підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 72, 356 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Маліновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 23 квітня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2015 року залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк