КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1149/15-ц
Провадження №2-о/319/31/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2015 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Скляра С.Ю.,

при секретарі судового засідання Шипко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа - Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області, -

В С Т А Н О В И В :

04 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою у відповідності до норм статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та прохає встановити факт належності правовстановлюючого документа. Заявник вказала у заяві, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2, у зв'язку з чим вона звернулася до Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області для оформлення права на спадщину. Нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективні власності колективного сільськогосподарського підприємства «імені Чапаєва» (далі - КСП «імені Чапаєва»), оскільки правовстановлюючий документ видано на ім'я ОСОБА_2. Отже, існуюча розбіжність у написанні прізвища спадкодавця унеможливила вчинення нотаріальної дії. Заявник прохає встановити факт належності правовстановлюючого документа, оскільки в інший спосіб такий факт не може бути встановлений. Цей факт має для заявника юридичне значення у зв'язку із бажанням прийняти спадщину.

Заявник ОСОБА_1 письмово повідомила судові про те, що вона підтримує доводи поданої заяви, прохає її задовольнити на підставі наявних у справі доказів (а.с.14).

Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області (далі - нотаріальна контора), як заінтересована особа, не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1, про що представник надав судові відповідну письмову заяву (а.с.16).

Особи, які повинні брати участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, прохали судове засідання провести без їх участі (а.с.13-16).

Виходячи з наведеного, а також положень частини другої статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог частини другої статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, з'ясувавши позицію заявника і заінтересованої особи щодо вирішення справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Кінські Роздори Пологівського району Запорізької області, її матір'ю є ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Факт родинних відносин між вказаними особами встановлено на підставі рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 22 червня 2015 року, яке набрало законної сили 03 липня 2015 року (а.с.4-6,17-18).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, зокрема, на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «імені Чапаєва» розміром 4,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що посвідчено сертифікатом серії НОМЕР_1, який зареєстровано 10 липня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_2 (а.с.7).

Заявник ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, у встановленому законом порядку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1297 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п.4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна».

Постановою державного нотаріуса Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області від 29 липня 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане право на земельну частку (пай), оскільки правовстановлюючий документ видано на ім'я ОСОБА_2 (а.с.10).

Отже, існуюча розбіжність у написанні прізвища спадкодавця унеможливила вчинення нотаріальної дії (а.с.10).

Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документа ОСОБА_2, бере до уваги сукупність даних щодо вказаної особи, а також про обставини набуття права на земельну частку (пай), які містяться у наданих до справи документах. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що написання прізвища спадкодавця ОСОБА_2 у сертифікаті на право на земельну частку (пай) як «ОСОБА_2» є відмінним від написання прізвища цієї особи у свідоцтві про смерть, яке видано на підставі паспорта громадянина України на її ім'я, через допущену помилку, яка є наслідком довільного перекладу прізвища з російської на українську мову або через неуважність. З цих підстав суд вважає встановленим факт належності вказаного правовстановлюючого документа спадкодавцеві ОСОБА_2. Крім того, заінтересована особа у справі не заперечувала проти встановлення факту належності правовстановлюючого документа, погодившись із доводами, наведеними ОСОБА_1 у заяві.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка має бути прийнята спадкоємцями, а тому встановлення факту належності правовстановлюючого документа певній особі має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення, який не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового.

Суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись стст.209,212-215,235,256,259 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, - задовольнити.

Визнати встановленим факт належності правовстановлюючого документа особі, а саме, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_2 та зареєстрований 10 липня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_2, належить ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції - Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.Ю.Скляр