АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 671/164/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1367/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

при секретарі: Гриньовій А.М.,

з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Ліщук О.І.

ОСОБА_3 та його представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 5 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2015 року ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову зазначала, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем народилася їх спільна дочка, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає з нею та перебуває на її утриманні.

ОСОБА_3 за постановою суду від 31.08.2000 року зобов'язаний сплачувати на утримання дочки ОСОБА_6 аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.08.2000 року і до повноліття дитини. Однак, як зазначає позивачка, боржник умисно ухиляється від виконання своїх обов'язків, рішення суду не виконує, призначені аліменти на утримання дитини не сплачує. Заборгованість по аліментах станом на 01.01.2015 року становить 11899 грн. 59 коп. За таких обставин вона має право на отримання від відповідача неустойку в розмірі 90 865 грн. 33 коп. за період з травня 2011 року по січень 2015 року.

Рішенням Волочиського районного суду від 5 червня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 50 000 грн. а також в дохід держави 500 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому посилається на незаконність рішення, порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що судом не з'ясовано в достатній мірі усіх обставин, що мають істотне значення для справи, оскільки його вини у несплаті аліментів на утримання дочки немає, аліменти він сплачував повністю, однак державним виконавцем було неправильно нараховано суму боргу по аліментах, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Судом не було враховано його сімейний та майновий стан, перебування на його утриманні неповнолітніх дітей та хворої матері похилого віку, відсутність у нього постійного місця роботи. Проведений судом розрахунок пені від суми несплачених аліментів не відповідає вимогам Закону.

В судовому засіданні апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу.

Представник позивача в суді заперечила проти апеляційної скарги, пославшись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Суд допустив порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного розрахунку суми пені, в зв'язку з чим рішення підлягає зміні зі зменшенням розміру неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Задовольняючи вимоги та стягуючи з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції виходив із норм ст.196 СК України, яка передбачає право одержувача аліментів на таке стягнення у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду.

Висновок суду про те, що позивач отримала право на стягнення пені в зв'язку з допущенням відповідачем заборгованості по аліментах є правильним.

Встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до постанови судді Волочиського районного суду від 31.08.2000 року зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21.08.2000 року і до повноліття дитини.

З оглянутих в суді першої інстанції матеріалів цивільної справи АЕ-48 за 2000 рік вбачається, що 12 вересня 2000 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вищевказаної постанови суду.

На підставі ухвали суду від 07.05.2014 року ОСОБА_1 отримала дублікат виконавчого листа в зв'язку з втратою оригіналу.

Рішенням Волочиського районного суду від 12.05.2014 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав відносно дочки ОСОБА_6.

28.05.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Волочиського РУЮ було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вказаної вище постанови судді про стягнення аліментів на підставі дублікату виконавчого листа, виданого ОСОБА_1 14.05.2014 року.

Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця від 28.01.2015 року заборгованість ОСОБА_3 з виплати аліментів становить 11899 грн. 59 коп. станом на 01.01.2015 року.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості по аліментах й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача права на стягнення неустойки.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Досліджені судом докази вказують на те, що відповідач ОСОБА_3, будучи обізнаним з покладеним на нього обов'язком щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_6, не в повній мірі проводив їх сплату, в зв'язку з чим виникла заборгованість.

Про обізнаність відповідача з обов'язком по сплаті аліментів не заперечував сам ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді. Свідченням цього є також рішення Волочиського районного суду від 12.05.2014 року, яке набрало законної сили, відповідно до якового ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав відносно дочки ОСОБА_6. Як вбачається з пояснень ОСОБА_3, наданих ним в суді в даній справі, після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 в 2001 році він сплачував аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 (а.с.44). В заяві, адресованій державному виконавцю відділу ДВС Волочиського РУЮ від 23.02.2015 року відповідач вказував на те, що він в добровільному порядку сплачував аліменти, тому заборгованість по сплаті аліментів у нього відсутня (а.с. 102).

Обов'язок по сплаті аліментів існує у платника з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду і не залежить від того, чи вживалися отримувачем аліментів заходи щодо його примусового виконання.

В той же час посилання апелянта на те, що розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, який був проведений державним виконавцем та взятий до уваги судом першої інстанції є невірним заслуговує на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь та самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 09.07.2015 року було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 Ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 25.05.2015 року скасовано, визнано неправомірними дії державного виконавця відділу ДВС Волочиського РУЮ від 28.01.2015 року щодо проведення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за минулий час. Зобов'язано державного виконавця усунути допущене порушення шляхом складання розрахунку заборгованості по аліментах з урахуванням сплачених аліментів за вересень 2013 року в сумі 300 грн., березень 2014 року в сумі 500 грн., квітень 2014 року в сумі 500 грн., грудень 2014 року - в сумі 500 грн.

З урахуванням вимог вказаної ухвали апеляційного суду державним виконавцем відділу ДВС Волочиського РУЮ було проведено новий розрахунок, відповідно до якого сума боргу по сплаті аліментів ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 станом на 01.01.2015 року становила 10 099 грн. 59 коп.

Таким чином судом першої інстанції при розрахунку розміру пені по аліментах було помилково взято до уваги розмір заборгованості по аліментах, визначений державним виконавцем у довідці-розрахунку від 28.01.2015 року в сумі 11899 грн. 59 коп., який не відповідає дійсності. При цьому суд не звернув уваги та не перевірив доводів відповідача щодо неправильності проведеного розрахунку боргу по аліментах через неврахування декількох сум, які були ним фактично сплачені.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пеню) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

За встановлених вище обставин розрахунок пені від суми несплачених аліментів в даному випадку слід провести з урахуванням нового розрахунку суми боргу по аліментах з дотриманням вимог закону та правових позицій Верхового Суду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верхового Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верхового Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Правова позиція у справі №6-94цс15, викладена у постанові ВСУ від 1 липня 2015 року вказує на те, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця ,в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

При цьому у вищезазначеній постанові ВСУ зазначено, що вирішуючи в конкретному випадку питання щодо усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права, Судова палата у цивільних справах Верхового Суду України відступає від правової позиції щодо застосування частини першої статті 196 СК України, викладеної у постановах ВСУ від 11.09.2013 року (справа № 6-81цс13) та 01.10.2014 року (справа №6-149цс14).

Тобто, зі змісту вказаної постанови слід зробити висновок про те, що Верховний Суд України змінив правову позицію по відношенню до своєї ж правової позиції, висвітленої у постановах ВСУ від 11.09.2013 року (справа № 6-81цс13) та 01.10.2014 року (справа №6-149цс14).

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування в даному випадку положень постанови Верхового Суду України від 1 липня 2015 року, №№6-94цс15.

Як вбачається з проведеного судом розрахунку пені, спочатку було нараховано неустойку окремо по кожному місяцю з урахуванням розміру аліментів, які необхідно було сплатити платнику цього місяця, початку (першого дня прострочення) нарахування та останнього дня нарахування, який становить 31.12.2014 року. Після цього розміри нарахованої пені за кожен місяць окремо були підсумовані та визначено її загальну суму.

Однак враховуючи вищевказані обставини, такий розрахунок не можна вважати правильним, в зв'язку з чим апеляційний суд провів власний розрахунок.

Здійснюючи розрахунок розміру неустойки, суд враховує сплату відповідачем в лютому 2014 року 1000 грн., з яких враховує 385 грн. 80 коп. на погашення суми за лютий 2014 року, 38 грн. 59 коп. на погашення суми за травень 2011 року, 299 грн. 10 коп. на погашення суми за червень 2011 року та 276 грн. 51 коп. на часткове погашення заборгованості за липень 2011 року, також враховує сплату за вересень 2013 року 300 грн. на погашення суми боргу по аліментах за вересень 2013 року, сплату відповідачем 500 грн. в березні 2014 року, з яких враховує 385 грн. 80 коп. на погашення суми за березень 2014 року, 30 грн. 09 коп. за липень 2011 року, 84 грн. 11 коп. за серпень 2011 року. Враховується також сплата відповідачем в квітні 2014 року 500 грн., з яких 385 грн. 80 коп. слід віднести на погашення суми за квітень 2014 року, 114 грн. 20 коп. на погашення суми за серпень 2011 року (залишок непогашеної суми за серпень 2011 року - 108 грн. 29 коп.), та починає розрахунок з вказаної непогашеної суми за серпень 2011 року:

- 108 грн. 29 коп. (сума заборгованості по аліментах за серпень 2011 року) х 1% х х 31 день (кількість днів прострочки) = 33 грн. 57 коп.;

- 306 грн. 60 коп. (сума заборгованості по аліментах за вересень 2011 року) х 1% х х 30 днів (кількість днів прострочки) = 91 грн. 98 коп.

- 312 грн. 60 коп. (сума заборгованості по аліментах за жовтень 2011 року) х 1% х х 31 день (кількість днів прострочки) = 96 грн. 91 коп.;

- 312 грн. 60 коп. (сума заборгованості по аліментах за листопад 2011 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 93 грн. 78 коп.;

- 312 грн. 60 коп. (сума заборгованості по аліментах за грудень 2011 року) х 1% х х 31 день (кількість днів прострочки) = 96 грн. 91 коп.;

- 333 грн. 60 коп. (сума заборгованості по аліментах за січень 2012 року) х 1% х 31 днів (кількість днів прострочки) = 103 грн. 42 коп.;

- 333 грн. 60 коп. (сума заборгованості по аліментах за лютий 2012 року) х 1% х 29 днів (кількість днів прострочки) = 96 грн. 74 коп.;

- 333 грн. 60 коп. (сума заборгованості по аліментах за березень 2012 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 103 грн. 42 коп.;

- 340 грн. 20 коп. (сума заборгованості по аліментах за квітень 2012 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 102 грн. 06 коп.;

- 340 грн. 20 коп. (сума заборгованості по аліментах за травень 2012 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 105 грн. 46 коп.;

- 340 грн. 20 коп. (сума заборгованості по аліментах за червень 2012 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 102 грн. 06 коп.;

- 343 грн. 20 коп. (сума заборгованості по аліментах за липень 2012 року) х 1% х 31 днів (кількість днів прострочки) = 106 грн. 39 коп.;

- 343 грн. 20 коп. (сума заборгованості по аліментах за серпень 2012 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 106 грн. 39 коп.;

- 343 грн. 20 коп. (сума заборгованості по аліментах за вересень 2012 року) х 1%

30 днів (кількість днів прострочки) = 102 грн. 96 коп.;

- 348 грн. 30 коп. (сума заборгованості по аліментах за жовтень 2012 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 107 грн. 97 коп.;

- 348 грн. 30 коп. (сума заборгованості по аліментах за листопад 2012 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки за період з 01.12.2012 року по 01.01.2015 року) = 104 грн. 49 коп.;

- 348 грн. 30 коп. (сума заборгованості по аліментах за грудень 2012 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 107 грн. 97 коп.;

- 363 грн. 00 коп. (сума заборгованості по аліментах за січень 2013 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 112 грн. 53 коп.;

- 363 грн. 00 коп. (сума заборгованості по аліментах за лютий 2013 року) х 1% х 28 днів (кількість днів прострочки) = 101 грн. 64 коп.;

- 363 грн. 00 коп. (сума заборгованості по аліментах за березень 2013 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 112 грн. 53 коп.;

- 363 грн. 00 коп. (сума заборгованості по аліментах за квітень 2013 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 108 грн. 90 коп.;

- 363 грн. 00 коп. (сума заборгованості по аліментах за травень 2013 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 112 грн. 53 коп.;

- 363 грн. 00 коп. (сума заборгованості по аліментах за червень 2013 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 108 грн. 90 коп.;

- 363 грн. 00 коп. (сума заборгованості по аліментах за липень 2013 року) х 1% х 31 днів (кількість днів прострочки) = 112 грн. 53 коп.;

- 363 грн. 00 коп. (сума заборгованості по аліментах за серпень 2013 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 112 грн. 53 коп.;

- 63 грн. 00 коп. (сума заборгованості по аліментах за вересень 2013 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 19 грн. 90 коп.;

- 363 грн. 00 коп. (сума заборгованості по аліментах за жовтень 2013 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 112 грн. 53 коп.;

- 363 грн. 00 коп. (сума заборгованості по аліментах за листопад 2013 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 108 грн. 90 коп.;

- 385 грн. 80 коп. (сума заборгованості по аліментах за грудень 2013 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 119 грн. 60 коп.;

- 385 грн. 80 коп. (сума заборгованості по аліментах за січень 2014 року) х 1% х 31 днів (кількість днів прострочки) = 119 грн. 60 коп.;

- 385 грн. 80 коп. (сума заборгованості по аліментах за травень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 119 грн. 60 коп., а всього 3 143 грн. 70 коп.

Таким чином розмір пені від суми несплачених аліментів станом на січень місяць 2015 року становитиме 3 143 грн. 70 коп.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_3 сплатив 250 грн. судового збору, 234,28 грн. з яких підлягає стягненню на користь платника з позивача ОСОБА_1 з урахуванням частини апеляційної скарги, яка підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 5 червня 2015 року в частині визначення розміру пені змінити.

Визначити до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 143 грн. 70 коп. пені від суми несплачених аліментів.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 234 грн. 28 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

_________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Бабій О.М. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 48