Справа №266/2848/15-ц
Провадження№ 6/266/103/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участю секретаря Маросіної Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

У ОСОБА_2 районному суді м. Маріуполя зареєстровано погоджене з начальником подання старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що на виконанні в ОСОБА_2 ВДВС Маріупольського МУЮ знаходиться за відкритими: 18.03.2013 року виконавче провадження №37120110 по примусовому виконанню рішення №328 від 25.02.2013 року виданого УПФУ Приморського району про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ суми у розмірі 170,00 грн.; 11.06.2013 року виконавче провадження №38403082 по примусовому виконанню вимоги №ф235 від 07.05.2013 року виданого УПФУ Приморського району про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ суми у розмірі 1194,03 грн.; 11.10.2013 року виконавчим провадженням №40204268 по примусовому виконанню вимоги №1138у від 09.08.2013 року виданого УПФУ Приморського району про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ суми у розмірі 1194,03 грн. Про винесені державними виконавцями постановами про відкриття виконавчих проваджень повідомлено боржнику. Державним виконавцем проведено виконавчі дії з метою виявлення коштів та майна на яке можливо звернути стягнення. Державний виконавець вважає, що на підставі викладених обставин, боржник добровільно рішення суду не виконує, дій направлених на погашення боргу не здійснює. Прохав тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

Представник заявника ОСОБА_2 ВДВС Маріупольського МУЮ до суду не зявився, в поданні просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог подання з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем 18.03.2013 року відкрито виконавче провадження №37120110 по примусовому виконанню рішення №328 від 25.02.2013 року виданого УПФУ Приморського району про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ суми у розмірі 170,00 грн.; 11.06.2013 року відкрито виконавче провадження №38403082 по примусовому виконанню вимоги №ф235 від 07.05.2013 року виданого УПФУ Приморського району про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ суми у розмірі 1194,03 грн.; 11.10.2013 року відкрито виконавче провадження №40204268 по примусовому виконанню вимоги №1138у від 09.08.2013 року виданого УПФУ Приморського району про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ суми у розмірі 1194,03 грн.

Як вбачається з подання державного виконавця, боржник не виконав своїх зобовязань тому йому слід встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. В обґрунтування вимог посилається на постанови про відкриття виконавчих проваджень, виконавчі документу, що знаходиться на примусове виконання, запити до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції, УПФУ Приморського району м. Маріуполя, ДПІ України, 2-го ВРЕВ м. Маріуполя, також зазначено, що державним виконавцем на адресу боржника неодноразово направлялися виклики, які останнім проігноровані.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно вимог п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Норми ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України передбачають, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов'язань. Громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов'язань. При цьому, паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Згідно до вищевказаних норм вбачається, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника від виконання зобовязань за рішенням - дії чи бездіяльність особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків.

При цьому особа, яка має невиконанні зобовязання, не може вважатися винною в ухилення, поки не буде доведено протилежне.

Такого висновку дійшов ВСУ узагальнивши судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України Про виконавче провадження копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Заявник посилається в поданні, що копії постанов про відкриття виконавчих проваджень надіслано боржнику у визначеному законодавством порядку. Однак до подання, державний виконавець доказів щодо направлення постанов, супровідного рекомендованого листа та відповідного повідомлення суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 25 ЗУ Про виконавче провадження державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЗУ Про виконавче провадження у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів доданих до подання, державним виконавцем були вжиті передбачені законом заходи для примусового виконання виконавчого документу, проте державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження того, що боржнику надсилались копії постанов про відкриття виконавчих проваджень рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що боржник отримав їх копії, як це передбачено ч. 1 ст. 31 ЗУ Про виконавче провадження. Таким чином, державний виконавцем не надано доказів свідомого ухилення боржника від виконання виконавчих документів і навпаки у відсутність доказів отримання боржником постанов про відкриття виконавчих проваджень боржник був позбавлений права самостійно виконати виконавчі документи, і враховуючи положення ч.1 ст. 27 ЗУ Про виконавче провадження державний виконавець передчасно поставив питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.33 Конституції України, ст. 11,25,27,31 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст.377-1,209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути продано протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали до апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Приморський районний суд м. Маріуполя.

Суддя: Шишилін О. Г.