Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/221/15-ц
Провадження № 2/499/583/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"17" грудня 2015 р. смт. Іванівка
Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука О.О., учасника цивільного процесу секретаря судового засідання Кирилової С.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона не може вирішити дане питання в досудовому порядку.
Позивач зазначає, що проживала із відповідачем однією сім'єю у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання вони мають повнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання та перебуває на повному її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, який має постійну роботу. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 17 лютого 2015 року, і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років тобто до 04 березня 2020 року.
Заочним рішенням від 17 серпня 2015 позовну заяву було задоволено (далі заочне рішення).
Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 23 листопада 2015 року заочне рішення скасоване, так як відповідач посилався на необхідність дослідження доказів, та вказав, що сплатив аліменти на утримання дитини за лютий, березень 2015 року.
В судове засідання позивач не зявилася, направила до суду телефонограмму в якій просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу заочно у разі неявки відповідача та розглядати справу у її відсутність.
Відповідач в судове засідання не зявився, у звязку з чим судом 17 грудня 2015 року було винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних встановлених фактичних обставин та відповідних їм правовідносинам.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому між ними було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 8).
Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження та паспорту(а.с. 5-6).
З довідки про доходи виданої КП Чернівецьке тролейбусне управління 24 липня 2015 року вбачається, що відповідачем сплачено аліменти за лютий, березень 2015 року (а.с. 41).
Дитина перебуває на повному утриманні у матері.
Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.
Відповідач офіційно працевлаштований, здоровий, на утриманні має непрацездатну матір, сплатив аліменти на утримання сина за лютий, березень 2015 року.
Встановивши зазначені обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).
При визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України).
Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1 ст.199 СК України).
Задовольняючи частково позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дитини та відмовляючи в іншій частині суд виходить з такого.
Вирішуючи спір про розмір аліментів на утримання дитини суд констатує, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а якщо дитина продовжує навчання й потребує матеріальної допомоги до досягнення нею двадцяти трьох років. Дитина перебуває на повному утримані позивача. Перебування на утриманні у відповідача непрацездатної матері не звільняє його від обовязку утримувати дитину за наявності фактичних даних, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, так як має постійний дохід.
Навчання дитини за рахунок державного бюджету не може бути підставою для ствердження, що вона у звязку з цим не потребує матеріальної допомоги, так як з навчанням повязані й інші витрати.
Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, наявність у нього постійної роботи, перебування дитини яка потребує у звязку з навчанням матеріальної допомоги, на повному утриманні позивача, та вважає справедливим стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, а у іншій частині позовних вимог щодо стягнення аліментів позивачу слід відмовити.
Суд констатує, що присудження аліментів на дитину за цим рішенням слід здійснювати з 01 квітня 2015 року, так як відповідачем сплачено аліменти за лютий, березень 2015 року, що не заперечується позивачем у заяві від 16 листопада 2015 року (а.с. 85).
Вирішуючи справу керуючись процесуальними нормами суд зазначає, що за ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, в межах позовних вимог та на підставі поданих ними доказів (ч.1 ст.11 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України).
Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України).
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.2 ст.60 ЦПК України).
З ч.1, 3 ст.88 ЦПК України вбачається, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.
Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, яка має в собі вимоги щодо стягнення аліментів, судовий збір справляється в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп., тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору з відповідача.
На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного та керуючись ст. 225-226 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 01 квітня 2015 року, і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років тобто до 04 березня 2020 року.
У задоволенні позовної заяви в іншій частині відмовити.
Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Іванівського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення.
СуддяОСОБА_4