Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про передачу предмета застави в заклад,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що згідно із умовами укладеного договору № КЗН1АК22090042 від 6 вересня 2007 року ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 52 246 грн зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення до 6 вересня 2007 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 6 вересня 2007 року сторони уклали договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого відповідач надав у заставу автомобіль ВАЗ, модель: 21112, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий Універсал, № кузова/шасі: НОМЕР_1, д.н.з.: НОМЕР_2, що належить йому на праві власності.

У зв'язку із невиконанням боржником договірних зобов'язань утворилася кредитна заборгованість.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2012 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет застави автомобіль - ВАЗ, модель: 21112, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий Універсал, № кузова/шасі: НОМЕР_1, д.н.з.: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» із укладенням договору купівлі-продажу будь-яким способом із іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ та наданням банку всіх повноважень, які необхідні для здійснення продажу, встановивши початкову ціну для подальшої реалізації автомобіля у сумі 55 575 грн.

Враховуючи наведені обставини, із урахуванням уточнень, просило вилучити у ОСОБА_2 та передати у заклад предмет застави автомобіль - ВАЗ, модель: 21112, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий Універсал, № кузова/шасі: НОМЕР_1, д.н.з.: НОМЕР_2, що належить на праві власності відповідачу, зобов'язати його передати комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію вищезазначеного транспортного засобу.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2015 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд, із висновком якого погодився апеляційний суд, застосувавши норми ст.ст. 15, 16, 509 ЦК України, ст.ст. 19, 20, 44-46 ЗУ «Про заставу», ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», належним чином оцінивши докази у справі, правильно виходив із неможливості примусово передати предмет застави у заклад, оскільки вже існує судове рішення про звернення стягнення на даний транспортний засіб, яким останній переданий у володіння та розпорядження заставодержателя - позивача.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди правильно застосували правові норми та ухвалили правильні по суті рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Доводи заявника зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про передачу предмета застави в заклад.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель