АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 655/292/15-ц Головуючий в І інстанції Штифурко Л.А.
Провадження №22-ц/791/2087/15 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року серпня місяця 05 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Ігнатенко П.Я.
Суддів:Воронцової Л.П.
Стародубця М.П.
При секретарі:Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 16 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: відділ Держземагенства у Горностаївському районі Херсонської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 01 січня 2008 року між нею та ОСОБА_6 укладено договір оренди земельної ділянки розташованої на території Заводівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області, який 13 серпня 2008 року зареєстровано у Горностаївському районному відділі земельних ресурсів. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що на момент укладення спірного договору вона не була власником земельної ділянки і не мала права на розпорядження нею, оскільки державний акт на право власності на землю отримано лише 11 лютого 2008 року. Згідно акту приймання-передачі земельна ділянка передана відповідачеві 01.01.2008 року, тобто до реєстрації договору оренди, що на її думку, також є порушенням норм земельного законодавства. Окрім того, договір не містить одну із істотних умов, а саме: строк його дії та закінчення. На підставі викладеного, після уточнення позовних вимог, позивачка просила суд визнати недійсним вказаний вище договір оренди земельної ділянки.

Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 16 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

В ході апеляційного розгляду представник ОСОБА_5 підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити з підстав, зазначених в скарзі.

ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнав, просив її відхилити та пояснив, що станом на 01.01.2008 року земельна ділянка перебувала у власності ОСОБА_5 на підставі сертифіката, який був вилучений сільрадою 11.02.2008 року після оформлення та видачі державного акта на цю земельну ділянку. Всі істотні умови договору оренди землі погоджені сторонами, виправлень не було.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ст.15 Закону Україну «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 вказаного вище Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що 01 січня 2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Горностаївському районному відділі земельних ресурсів, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №52 від 13 серпня 2008 року (а.с.7-11).

Передачу та прийом зазначеної земельної ділянки здійснено 01 січня 2008 року, що підтверджується відповідним актом із зазначенням строку дії договору 45 років (а.с.13).

Судом першої інстанції правильно встановлено та не спростовано сторонами, що станом на момент укладення договору оренди земельної ділянки 01.01.2008 року право власності на зазначену вище земельну частку (пай) належало ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на землю частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Горностаївською районною державною адміністрацією. На заміну зазначеного сертифіката 11.02.2008 року оформлено державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 площею 5,02 га, що розташована на території Заводівської сільської ради Горностаївського району Херсонської області (а.с.12,67).

Згідно договору оренди погоджено всі істотні умови передбачені законом, зокрема строк - 45 років. Внесення будь-яких вправлень та змін до договору не вбачається (п.8-9).

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що спірний договір власноруч добровільно підписаний сторонами, укладений з дотриманням вимог ст.15 Закону України "Про оренду землі", містить усі необхідні відомості та істотні умови, а також належним чином зареєстрований, відповідно до встановленого законом порядку, що діяв на момент укладення договору та виникнення спірних правовідносин.

Передача земельної ділянки в день підписання договору оренди не є підставою для визнання його недійсним, оскільки сторони були вільні в укладенні договору, визначені його умов і орендодавець при підписанні акту прийому-передачі самостійно розпорядився своїм правом передачі земельної ділянки в строк, визначений в ньому.

Згідно Перехідних положень Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно Перехідних положень Закону України «Про оренду землі», позивачка мала достатні правові підстави на укладення в січні 2008 року оспореного договору.

Висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог відповідають встановленим обставинам справи, підтверджується дослідженими судом доказами, яким дана відповідна юридична оцінка.

Підлягають відхиленню з огляду на зазначене вище доводи апеляційної скарги щодо укладення оспореного договору оренди без відповідної правової підстави та за відсутності у ОСОБА_5 права власності на землю станом на 01.01.2008 року.

Посилання апелянта на те, що сторонами при укладенні договору не досягнуто згоди щодо строку його дії на 45 років, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки належними та допустимими доказами позивачкою не доведено погодження терміну його дії на інший строк, зокрема на п'ять років. Окрім того, апеляційний суд також звертає увагу на те, що після закінчення п'ятирічного строку з моменту укладення договору оренди заяв про повернення земельної ділянки ОСОБА_5 не подавала і з таких підстав вимог не заявляла.

Інші доводи апеляційної скарги позбавлені правового обґрунтування, суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи та не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, а перевірені доводи апелянта висновків суду не спростовують, тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи викладене та згідно вимог ст. 308 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5,- відхилити.

Рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 16 червня 2015 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :