Справа № 487/3643/15-ц
Провадження № 2/487/1765/15
30.09.2015 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого-судді Карташевої Т.А.
при секретарі Уманському І.В.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення коштів за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди, -
Позивач та їїпредставник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні та не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду предявленого до нього позову був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило.
З урахуванням заяви позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи, відповідно до вимог ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі.
Дослідивши матеріали страви, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Відповідно до п. 3.3 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», яке затверджено постановою правління Національного банку України за № 516 від 03.12.2003р., банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), зобов*язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї, на умовах та в порядку, встановлених договором.
Статтею 1060 ч.1 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу, або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строкового вкладу). Ця угода між банком та клієнтом є видом договірних зобовязань і тому за порушення зобовязання однією стороною вона повинна відповідати за нормами ЦК України.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов*язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що 10.01.2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» було укладено договір банківського вкладу №271964 (вклад «Лояльний»), за яким позивач передала відповідачу грошові кошти в розмірі 1000 грн. до 15 квітня 2015 року, зі сплатою 25% річних з 10.01.2014 р., 3% річних з 15.01.2015 року. Договором передбачені умови дострокового розірвання договору, яке здійснюється за письмовою заявою вкладника про дострокове розірвання цього договору, днем дострокового розірвання цього договору є дата, зазначена у заяві вклданика.
Відповідно до умов договору ОСОБА_1 внесла кошти на депозит в сумі 1000 грн., що підтверджується квитанцією №3742.
Крім того, договором була передбачена можливість здійснення додаткових внесків (поповнення) до вкладу.
16.01.2014 року сторони уклали додатковий договір №1 до договору банківського вкладу №271964, за яким позивач поповнила вклад на суму 160 000 грн., що підтверджується квитанцією №4353. Відповідно до п. 2 зазначеного додаткового договору сума вкладу з дати підписання договору становить 200 000 гривень.
22.12.2014 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» з письмовою заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу №271964 від 10.01.2014 року та видачу суму вкладу в розмірі 200000 грн., датою розірвання вважати 15.01.2015 року.
Однак ОСОБА_3 не змогла отрмати через касу банку або банкомат всю суму влкдау відразу, та отримувала вклад та відсотки у період з 15.01.2015 р. по 12.08.2015 р. шляхом зняття готівки через банкомат. 12.08.2015 року позивачу була повернута остаточна сума грошового вкладу, тобто з порушенням строку, визначеного договором.
Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
Таким чином, проценти на банківський вклад нарахоуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові. Така правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 року (справа №6-247цс14).
Як зазначалося, 22.12.2014 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу з15.01.2015 року. Проте відповідач повернув всю суму вкладу лише 12.08.2015 р., тобто мала місце затримка виплати коштів по вкладу поза строком встановленим договором.
Відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК україни зобов*язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою аба надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд. У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів, зобов*язання банку з повернення вкладу не є виконаним. До банку слід застосовувати відповідальність за порушення грошового зобов*язання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Позивачем, з урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог, остаточно заявлено вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом у період з 15.01.2015 р. по 12.08.2015 р. із розрахунку 25% відсотків річних, які підлягають нарахуванню за умовами договору до дня, який передує поверненню коштів вкладнику.
Таким чином, в межах пред*явлених ОСОБА_1 вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за фактичний термін розміщення депозиту із розрахунку, наведеного позивачем, який не був спростований відповідачем, в сумі 9618,42 грн.
Крім того підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про стянення з відповідача на її користь 3 % річних за період з 15.01.2015 року по 12.08.2015 року в розмірі 1154,21 грн., відповідно до наведеного позивачем розрахунку, який відповідачем оспорений не був.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача компенсації моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. необхідно відмовити, оскільки договором банківського вкладу, укладеного між сторонами, відшкодування моральної шкоди банком за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання не передбачено. Таким чином, між сторонами склалися договірні правовідносини, які регулюються зобов'язальним правом та не передбачають стягнення моральної шкоди.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 749,11 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 525, 526, 611, 625, 1058, 1060, 1061 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 79, 84, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд,-
Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення коштів за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
В решті частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь держави судовий збір в сумі 749,11 (сімсот сорок дев*ять гривень одинадцять копійок) грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку - до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Т.А. Карташева