У Х В А Л А

ІМЕНЕМ України

про відмову у забезпеченні позову

05 червня 2015 р. Справа № 414/1021/15-ц

Провадження № 2/414/397/2015

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Харченко Г.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя .

Разом з позовною заявою позивач надав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на сумісно нажите майно: 12 віконних жалюзі, дитячий диван, віконний тюль, дві швейні машинки, швейний оверлок, 10 кв. м. ковроліну, телевізор «Самсунг», тюнер супутникової антени, кріплення для телевізора, стабілізатор, цифрову відеокамеру «Соні», цифровий фотоапарат «Олімпус», два паласи 3х4 метри та один палас1,5х2 метри, кухонний куточок, пральну машинку «Індезіт», електромясорубку «Бош», кухонний комбайн «Мулінекс», фритюрницю «Філіпс», двокамерний холодильник «ЛДЖІ», компютерний стіл, офісне крісло, кадку для білизни, мікрохвильову піч «Самсунг», масажер для ніг, масляний електронагрівач. .

В обґрунтування свої заяви позивач посилається на те, що відповідач по справі має наметі переховати спільно нажите майно, як це було зроблено раніше, що утруднить виконання рішення суду.

Суд, перевіривши заяву про забезпечення позову та доводи, якими вона обґрунтовується, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не обґрунтована, оскільки на даний час позивачем суду жодного підтвердження наявності такого майна не надано, квитанцій, чеків чи інших документів, щоб підтверджували купівлі такого майна подружжям або взагалі кимось позовна заява не містить. Відповідно до ст. 151 ЦПК України позивач повинен надати докази необхідності забезпечення позову та у даному випадку довести, що майно придбане за час подружнього життя та воно знаходиться за вказаною у заяві адресою.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд прийшов до висновку, що у забезпеченні позову потрібно відмовити, оскільки заява не обґрунтована, не надано жодних документів, щоб підтверджували наявність майна, його купівлю в період шлюбу, знаходження цього майна саме у відповідача. Також позивачем не зазначено, кому належить квартира, де знаходиться вищевказане майно, а тому суд не може ущемити інтерес відповідача або інших осіб, кому може таке майно належати, без достатнього аргументування необхідності такого забезпечення .

На підставі вищевикладеного та, керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.А. Харченко