справа №176/687/15-ц
провадження №2/176/789/15
у х в а л а

15 травня 2015 р. Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Крамар О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, 14.04.2015 року, звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності на спадкове майно.

06.05.2015 року з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Дніпропетровській області надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зареєстрованими за адресою вказаною в позовній заяві, м. Пятихатки Дніпропетровської області, не значаться.

Ознайомившись із поданою позовною заявою та доданими до неї документами приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а тому повинна бути залишена без руху з наступних підстав.

Так, п.п. 3,4,5,6 ч.2, ч.5 ст.119 ЦПК України встановили, що позовна заява, окрім іншого, повинна містити у собі зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно з ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

По-перше, позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно є позовними вимогами майнового характеру. Предметом судового спору є спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1.

У відповідності до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як встановили п.2 ст.1 вказаного Закону, за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати 243,60 грн., та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати 3654 грн.

Позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в мінімальному розмірі в сумі 243 грн. 60 коп. Разом з тим, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 судовий збір сплачено не в повному обсязі.

На думку позивача ціна позову становить 24300 грн., яка визначена відповідно до відновної вартості квартири, що вказана у технічному паспорті на спірну квартиру. Однак, технічний паспорт на спірну квартиру виготовлено ще у 1994 році і вартість квартири зазначена станом на 1994 рік. На думку суду ціна позову визначена позивачкою невірно. Позивачці слід визначити ціну позову станом на день звернення до суду з позовом та з урахуванням ціни позову сплатити відповідний судовий збір. В результаті визначення ціни позову, позивачу ОСОБА_1 слід доплатити судовий збір, з урахуванням вже частково сплаченого нею судового збору в розмірі 243,60 грн.

По-друге, позивачем не зазначено жодних доказів, що підтверджують кожну обставину. Так, позивачем зазначено, що після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1. Разом з тим, позивачем в підтвердження цієї обставини подано лише правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця ОСОБА_4 на ? частину вище вказаної квартири. Доказів права власності на іншу ? частину позивачем не подано.

Далі. Зазначаючи обставини щодо спільного проживання позивачки із спадкодавцем ОСОБА_4І, як членом сімї останнього, позивачка в підтвердження цієї обставини не зазначила та не подала жодного доказу.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк, який не може перевищувати пяти днів з часу отримання копії ухвали, для усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.119,120 цього кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати пяти днів з часу отримання ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків та розяснивши йому, що у разі не виконання вимог ухвали подана позовна заява буде їй повернута.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст.293 ЦПК України ухвала про залишення позовної заяви без руху може бути оскаржена окремо від рішення суду лише в частині визначення розміру судових витрат. В інших випадках ухвала про залишення позовної заяви без руху оскарженню не підлягає.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя