КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-2159/2010
Провадження № 4-с/552/29/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого Шияна В.М.

при секретарі Вороні Д.В.,

за участю:

представника заявника адвоката ОСОБА_1,

начальника відділу ДВС Диканського РУЮ ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду справу за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Диканського районного управління юстиції, -

встановив:

17 червня 2015 року ОСОБА_3 звернулася в Київський районний суд м. Полтави зі скаргою на бездіяльність держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Диканського районного управління юстиції.

В поданій до суду скарзі заявник посилалася на те, що на виконанні у відділі ДВС Диканського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист, виданий за рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02 березня 2010 року про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на її користь на утримання неповнолітньої дочки. Державний виконавець проявив бездіяльність, протягом часу виконання виконавчого листа не перевірив майновий стан боржника, на неодноразові усні та письмові зверненні до відділу, мір по стягненню заборгованості по аліментам не прийняв.

В поданій до суду скарзі просила суд визнати неправомірними бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Диканського районного управління юстиції та зобовязати ДВС виконувати рішення суду.

В судовому засіданні представник заявниці повністю підтримала подану до суду скаргу, просила її задовольнити, посилалася на викладені в заяві обставини. Пояснила, що з часу ухвалення судового рішення жодного платежу в рахунок погашення боргу по аліментам чи в рахунок поточних платежів заявниця не отримала.

Представник відділу державної виконавчої служби в судовому засіданні скаргу не визнав. Вважає, що скарга є безпідставною, а державним виконавцем вжито всі заходи примусового виконання рішення, встановлені законом України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_4 в судове засідання за викликом не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав.

Суд, заслухавши пояснення заявника, начальника відділу ДВС, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02 березня 2010 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно. Аліменти стягнуті починаючи з 12 січня 2010 року.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження 20.04.2010 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Після чого протягом з 2010 року до початку 2015 року жодних заходів для примусового виконання рішення суду державним виконавцем не вживалося. За вказаний період боржником по виконавчому провадженню ОСОБА_4 жодні платежі в рахунок сплати аліментів на вчинялися.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст.4 зазначеного Закону Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

За таких обставин, розглядаючи справу в межах наданих до суду доказів, суд приходить до висновку, що державним виконавцем в порушення ст.ст.4, 5 Закону України «Про виконавче провадження» не вчинено неупереджено, своєчасно та повно заходи примусового виконання рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3, не перевірено належним чином майновий стан ОСОБА_4, та відповідно не вжито заходи щодо можливого звернення стягнення на майно боржника в рахунок боргу по аліментам. Така бездіяльність є неправомірною, а скарга ОСОБА_3 обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Скарга ОСОБА_3 в частині зобовязання державного виконавця ВДВС МЮ України Диканського РУЮ усунути порушення з приводу проведення виконавчих дій задоволенню не підлягає, оскільки цей обовязок покладено на державного виконавця Закон України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 384, 387 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Диканського районного управління юстиції в частині не вжиття заходів примусового виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 березня 2010 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісячно, починаючи з 12.01.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний термін з дня проголошення ухвали.

Головуючий Шиян В.М.