Справа № 161/3390/15-ц
Провадження № 2/161/1727/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря - Лукашевич І.П.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивує тим, що з травня 2008 року по грудень 2009 року перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. 22 жовтня 2008 року народився син ОСОБА_4, батьком якого є відповідач. З грудня 2009 року відповідач проживає окремо, не цікавиться сином, не приймає участі у його вихованні, розвитку та утриманні. Оскільки вона є інвалідом другої групи та отримує лише пенсію, коштів недостатньо для належного забезпечення сина, тому вимушена звернутися з позовом до суду. Крім того, дитина потребує всебічного розвитку, відвідує англомовний центр творчого та інтелектуального розвитку, сімейну академію «Плай», бере участь в молодіжному ансамблі «Ритм», внаслідок чого здійснюються додаткові витрати. Таким чином просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., а також понесені нею додаткові витрати в розмірі 1890 грн.

В судовому засіданні позивач та представник позивача подали заяву про збільшення позовних вимог. Позивач вказувала, що нею був придбаний велосипед для сина, а також ракетка для великого тенісу, оскільки син відвідує уроки тенісу в тенісному клубі «Премєр теніс», тому просила, крім вказаних додаткових витрат, стягнути з відповідача 1044 грн. 50 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, тому він не бере належної участі в утриманні дитини. Крім того вказував, що він не працює, стан його здоров'я задовільний, а тому має можливість сплачувати аліменти в розмірі 600 грн., погоджується на стягнення додаткових витрат в розмірі 1044 грн. 50 коп. та половину витрат на правову допомогу.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 відповідач по справі, що стверджується копією свідоцтва про народження від 04 листопада 2008 року, серія 1-ЕГ087545, копією довідки відділу РАЦС №121 від 04 листопада 208 року (а.с.3,8).

Із пояснень сторін, копії довідки про склад сімї від 27 лютого 2015 року встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 зареєстрований та проживає з матірю ОСОБА_1 по вул. Ветеранів,17/66 в м.Луцьку (а.с.4).

Як вбачається із копії довідки від 03 березня 2015 року позивач знаходиться на обліку в управлінні ПФУ у м.Луцьку та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, як інвалід ІІ групи (а.с.6).

Домовленості між сторонами щодо розміру аліментів на утримання дитини не досягнуто. Відповідач ОСОБА_3 не працює, тобто він не має постійного місця роботи та доходу. Як вбачається з копії свідоцтва про народження у відповідача на утриманні є неповнолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у відповідача іншої дитини, а також стан здоров'я позивача.

Суд вважає, що ОСОБА_3 спроможний надавати аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Як вбачається із довідки 06 серпня 2015 року ОСОБА_4 з червня 2015 року відвідує уроки тенісу в тенісному клубі «Премєр теніс» і позивачем було придбано в магазині «Інтер-Атлетика» ракетку для великого тенісу на суму 360 грн. Крім того, згідно товарного чеку №35175 позивач придбала велосипед дитячий за ціною 1729 грн. Оскільки відповідач не заперечив в цій частині позовних вимог та згідний сплатити половину від вказаної суми, суд дійшов висновку, що із відповідача слід стягнути 1044 грн. 50 коп. додаткових витрат.

У стягненні з відповідача додаткових витрат, повязаних з творчим розвитком ОСОБА_4 в розмірі 1890 грн. суд відмовляє, оскільки на підтвердження вказаних обставин позивачем не було надано належних та допустимих доказів, а довідкою (а.с.7) про відвідування центру творчого та інтелектуального розвитку не підтверджуються понесені позивачем витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати.

В силу ст. 79 ЦПК України до видів судових витрат відносяться витрати пов?язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу.

Оскільки суду не було надано належного розрахунку таких витрат, а відповідач частково погодився на їх стягнення, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача коштів на правову допомогу підлягає до часткового задоволення в розмірі 750 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212-215, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-182, 184, 185, 191, 198-201 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш ИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з 06 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 1044 (одну тисячу сорок чотири) грн. 50 коп. додаткових витрат на утримання дитини та 750 (сімсот пятдесят) грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.М.Присяжнюк