У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ПаріноваІ.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 20 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - спеціалізоване комунальне підприємство «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради, про демонтаж надмогильної споруди та стягнення моральної шкоди, колегія суддів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, обґрунтовуючи його тим, що він є користувачем місця родинного поховання сім'ї ОСОБА_4, що знаходиться по АДРЕСА_1. Поруч із місцем поховання його родичів знаходиться родинне поховання сім'ї ОСОБА_5. 12 жовтня 2014 року він виявив, що на сусідньому місці поховання відбуваються будівельні роботи з розширення їх місця поховання за рахунок стежки, яка була між родинними похованнями ОСОБА_5 та ОСОБА_4. З приводу цих обставин звернувся до спеціалізованого комунального підприємства «Ритуальна служба» (далі - СКП «Ритуальна служба»), де довідався, що дані роботи відповідачем проводяться самочинно без погодження із адміністрацією кладовища. 23 жовтня 2014 року комісія у складі працівників СКП «Ритуальна служба» встановила, що відповідач провела роботи зі встановлення надмогильної споруди та елементів благоустрою без погодження із СКП «Ритуальна служба», а також зафіксувала порушення відповідачем п. 2.8. Порядку утримання кладовищ та інших місць поховання, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 року № 193 та запропонувала відповідачу усунути виявлені порушення. Позивач зазначав, що намагався вирішити спірне питання із ОСОБА_3 у позасудовому порядку, однак остання завершила роботи із розширення місця поховання своєї родини, спорудженням намогильної споруди. Незаконні дії відповідача також завдали йому моральну шкоду, яка полягає у тому, що внаслідок незаконного порушення його прав як користувача сусіднього родинного поховання, зазнав вимушених труднощів та незручностей, негативних емоцій та хвилювань, були змінені його особисті плани та плани його сім'ї. З огляду на зазначене, позивач просив суд зобов'язати відповідача демонтувати проведену нею самочинну реконструкцію надмогильної споруди та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 20 листопада 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Так, відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки власником землі під кладовищем є територіальна громада м. Тернополя в особі Тернопільської міської ради; позивач не надав належних та допустимих доказів, що відстань між родинними похованнями зменшилася внаслідок проведення відповідачем будівельних робіт, та доказів створення ОСОБА_3 перешкод у належному догляді й утриманні місця поховання або у доступі до нього. Також, судами правильно встановлено, що відшкодування моральної шкоди є похідною вимогою від вимоги про демонтаж надмогильної споруди, тому позов у цій частині також не підлягає задоволенню.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2015 року та ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 20 листопада 2015 року та доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - спеціалізоване комунальне підприємство «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради, про демонтаж надмогильної споруди та стягнення моральної шкоди, колегія суддів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 20 листопада 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К.Парінова