Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5716/15-ц
Провадження № 4-с/711/42/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, стягнення коштів за виконавчі дії та визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, стягнення коштів за виконавчі дії та визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця.

В обґрунтування скарги вказує, що державним виконавцем Центрального ВДВС Черкаського МУЮ 08.10.2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення із неї ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» боргу в сумі 308118 грн. 81 коп. З того часу жодних виконавчих дій вчинено не було, в той же час 01.10.2014 року були винесені постанови про стягнення із боржника виконавчого збору та стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

24.10.2014 року була винесена постанова без затвердження про стягнення із боржника сум в погашення боргу із пенсійних виплат. Загалом із неї було стягнуто в погашення боргу 755 грн. 74 коп., на погашення виконавчого збору 133 грн. 69 коп., на погашення оплати виконавчих дій 50 грн., а всього 939 грн. 43 коп.

Вказує, що виконавче провадження є незаконним та підлягає закриттю, оскільки виконавчий лист було предявлено до виконання після закінчення строку предявлення його до виконання і державний виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, вказує, що по вказаному виконавчому провадженню вона є солідарним боржником разом із ОСОБА_2, який 29.03.2010 року погасив заборгованість за відсотками. 19.07.2011 року за домовленістю зі стягувачем було продано заставне майно та сплачено повну суму боргу в розмірі 31000 дол. США (гривневий еквівалент 247104 грн. 10 коп.). Таким чином боржниками за рішенням суду було повністю погашено заборгованість за кредитним договором. Натомість після повного погашення боргу відбувається звернення за виконавчим листом .

Також вказує, що у звязку зі стягненням сум із пенсії, вона 19.03.2015 року звернулася до ПУАТ «Фідобанк» (правонаступник ПАТ «Ерсте Банк») із заявою про надання відомостей про відсутність претензій за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.05.2010 року, на яку отримала відповідь від 28.04.2015 року про відсутність заборгованості перед ПУАТ «Фідобанк» по кредитному договору від 16.07.2008 року станом на 28.04.2015 року.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закриттю у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Крім цього вказує, що кошти стягуються на неіснуючу юридичну особу, а державним виконавцем не було перевірено особу стягувача, а тому на даний час невідомо на яку юридичну особу та на який розрахунковий рахунок відбувається стягнення з неї сум в погашення боргу.

12.05.2015 року вона зверталася до державного виконавця із заявою про закриття виконавчого провадження, але отримала відмову.

Також вказує, що вона є інвалідом 1-ої групи і стягнення сум із пенсії для неї є негативним явищем, оскільки пенсійні виплати є єдиним джерелом її існування.

А тому, просить визнати постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.10.2012 року, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 01.10.2014 року, постанову про стягнення коштів за виконавчі дії від 01.10.2014 року неправомірними; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження, постанови про закінчення виконавчого провадження та повернення незаконно стягнутих коштів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 скаргу підтримали та просили її задовольнити. Додатково пояснили, що підставною для визнання постанов неправомірними та бездіяльності державного виконавця є відсутність у солідарних боржників боргу за рішенням суду, оскільки вона на вимогу стягувача 19.07.2011 року була погашена після продажу заставного майна, про що тоді ж, в липні 2011 році надавалася державному виконавцю квитанція про сплату боргу. А тому постанова державного виконавця від 08.10.2012 року про відкриття провадження є неправомірною. Постанова про стягнення виконавчого збору від 01.10.2014 року, постанова про стягнення коштів за виконавчі дії від 01.10.2014 року є також неправомірними, оскільки вони були винесені в неправомірно відкритому виконавчому провадженні. Також просили визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження, постанови про закінчення виконавчого провадження та повернення незаконно стягнутих коштів.

В судовому засіданні представник Центрального ВДВС Черкаського МУЮ, за довіреністю ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні скарги з підстав викладених в письмовому запереченні. Також пояснив, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 08.10.2012 року, постанова про стягнення виконавчого збору від 01.10.2014 року та постанова про стягнення коштів за виконавчі дії від 01.10.2014 року є такими, що відповідають чинному законодавству України. При винесенні постанови від 08.10.2012 року про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем були дотримані вимоги ст.ст. 18, 59 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того пояснив, що по даному виконавчому провадженню до даного часу існує непогашена заборгованість, оскільки з наданих ОСОБА_1 квитанцій вбачається що заборгованість погашена лише на суму 31000 дол. США (еквівалент 247104 грн. 10 коп.), тоді як за рішенням суду стягнута заборгованість в сумі 38295,01 дол. США. (еквівалент 308118 грн. 81 коп.)

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, її представника ОСОБА_3, представника Центрального ВДВС Черкаського МУЮ ОСОБА_4, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги, виходячи з наступних підстав.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС до начальника відповідного відділу ДВС. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Про подання скарги суд повідомляє відповідний відділ ДВС не пізніше наступного дня після прийняття її судом (ст. 384 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи ДВС і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

В судовому засіданні встановлено, що 08.10.2012 року представник ПАТ «Ерсте Банк» звернувся до Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-1314/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» боргу в сумі 308118 грн. 81 коп. До даної заяви додав оригінал виконавчого листа № 2-1314/10, з якого вбачається, що строк предявлення його до виконання до 08.06.2013 року.

08.10.2012 року державним виконавцем Центрального ВДВС Черкаського МУЮ ОСОБА_5В винесено постанову ВП № 32907064 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1314, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 01.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» боргу в сумі 308118 грн. 81 коп.

В п. 2 вказаної постанови зазначено, що боржнику необхідно добровільно виконати постанову у 7-денний термін з дня отримання постанови. Копія постанови була направлена на адресу ОСОБА_1 для відому та виконання.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що на момент відкриття виконавчого провадження державному виконавцю було відомо про відсутність в неї боргу перед ПАТ «Ерсте Банк» і він повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження так, як нею ще в липні 2011 році, тобто до відкриття виконавчого провадження, надавалася державному виконавцю копія квитанції про погашення боргу, оскільки вказані доводи не доведені належними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено отримання державним виконавцем до відкриття виконавчого від майбутніх сторін виконавчого провадження будь-яких квитанцій, довідок чи інших документів, а також не передбачено здійснення державним виконавцем будь-яких перевірочних дій щодо встановлення наявності на момент відкриття виконавчого провадження боргу перед стягувачем. Натомість даним Законом визначено, що державний виконавець зобовязаний прийняти виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження» і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_5 при винесенні постанови від 08.10.2012 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 32907064 з примусового виконання виконавчого листа №2-1314, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 01.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» боргу в сумі 308118 грн. 81 коп. - є такими, що повністю відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а винесена ним 08.10.2012 року постанова про відкриття виконавчого провадження є законною.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що повного погашення боргу за виконавчим листом № 2-1314, виданим Придніпровським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «Ерсте Банк» до даного часу не відбулося, що також спростовує доводи ОСОБА_1 про відсутність в неї боргу та доводить законність дій державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в цій частині скарги.

Оскільки неправомірність постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 01.10.2014 року та постанови про стягнення з боржника коштів за виконавчі дії від 01.10.2014 року скаржник ОСОБА_1 та її представник повязують лише з тим що вони винесенні у виконавчому провадженні, яке, на їх думку, було відкрито незаконно, а суд такої не законності не становив, тому приходить до висновку про відмову і в цій частині скарги.

Щодо вимог ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця стосовно винесення постанови про зупинення виконавчого провадження, постанови про закінчення виконавчого провадження та повернення незаконно стягнутих коштів суд зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 12.05.2015 року ОСОБА_1 зверталася до Центрального ВДВС Черкаського МУЮ із заявою про закінчення виконавчого провадження ВП № 32907064 з примусового виконання виконавчого листа №2-1314, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 01.07.2010 року про стягнення з неї на користь ПАТ «Ерсте Банк» боргу в сумі 308118 грн. 81 коп. з тих підстав, що заборгованість по даному виконавчому провадженню відсутня, посилаючись при цьому на п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідь ПУАТ «Фідобанк» (правонаступник ПАТ «Ерсте Банк») від 28.04.2015 року про відсутність заборгованості перед ПУАТ «Фідобанк».

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідь ПУАТ «Фідобанк» від 28.04.2015 року, на яку посилається ОСОБА_1 як на доказ відсутності в неї боргу, тільки підтверджує відсутність в неї станом на 28.04.2015 року боргу перед ПУАТ «Фідобанк», але в той же час вказує, на те що борг ОСОБА_1 по Кредитному договору № 014/2061/2/200046 від 16.07.2008 року в сумі 15635,23 дол. США на підставі Договору про відступлення права вимоги №с 10 від 29.04.2014 року відступлено ТзОВ «Грифон Капітал».

Листом від 14.07.2015 року вих. № 54 директор ТОВ «Грифон Капітал» підтвердив право вимоги ТОВ «Грифон Капітал» до ОСОБА_1

Оскільки фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом не відбулося, що було встановлено в судовому засіданні, тому і законних підстав для закінчення виконавчого провадження в державного виконавця не було.

З будь-якими іншими заявами ОСОБА_1 до державного виконавця не зверталася, суду таких доказів не надала. А тому, суд приходить до вставку про відмову і в цій частині скарги.

Посилання ОСОБА_1 на те, що кошти з неї стягуються на не існуючу юридичну особу також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки було встановлено, на виконанні в Центральному ВДВС Черкаського МУЮ знаходиться виконавче провадження № 32907064 з примусового наказу № 2н-14202 від 29.10.2009 року виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» боргу в сумі 5595 грн. 82 коп., в межах якого 10.08.2012 року також винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника і всі відрахування, що надходили з пенсії ОСОБА_1, зараховувалися в якості погашення саме даного боргу, а не на користь ПАТ «Ерсте Банк» чи ПУАТ «Фідобанк», доказом чого є платіжні доручення, які були дослідженні в судовому засіданні.

При винесенні рішення, суд також враховує і те, що ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду з даною скаргою, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 385 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав чи свобод.

Як встановлено в судовому засіданні постанова про відкриття виконавчого провадження направлялася на адресу боржника ОСОБА_1 і вона була доставлена в поштову скриньку ОСОБА_1 Крім того, в судовому засіданні встановлено, що про фактичне утримання з неї боргу ОСОБА_1 дізналася в грудні 2014 року, а в травні 2015 року листом Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області їй було розяснено на підставі чого проводяться утримання на користь кого і в яких сумах.

12.05.2015 року ОСОБА_1 зверталася до Центрального ВДВС Черкаського МУЮ із заявою про закінчення виконавчого провадження, а 25.05.2015 року з аналогічною скаргою до суду, яка за заявою її представника була залишена без розгляду, що не зупиняє перебігу строку для подання скарги.

Вказане свідчить про обізнаність ОСОБА_1, принаймні з травня 2015 року, про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.10.2012 року.

До суду ж з даною скаргою ОСОБА_1 звернулася 06.07.2015 року, тобто з пропуском строку на оскарження як постанови про відкриття виконавчого провадження так і бездіяльності державного виконавця Центрального ВДВС Черкаського МУЮ. Клопотань про поновлення їй строку для подання скарги не подавала та не навела суду причин поважності пропуску такого строку.

А тому, з врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 в цілому.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 209, 293, 384-389 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, стягнення коштів за виконавчі дії та визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами у відсутність яких вона була проголошена протягом 5 днів з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий: В.М. Скляренко