АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6983/15 Справа № 194/386/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Пономаренко І. П. Доповідач - Куценко Т.Р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ 05 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та жінки, з якою проживає дитина, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 у березні 2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в розмірі ? частини всіх його доходів на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі ? частини.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з грудня 2013 року по січень 2015 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від сумісного життя мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ніякої допомоги не надає, а тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини та на своє утримання.

Рішенням Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 10.06.2015 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/5 частини всіх його доходів щомісячно та на утримання ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат /а.с. 39-41/.

З рішенням суду не погодився відповідач ОСОБА_2 і звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить змінити рішення суду та стягнути з нього на утримання дитини та утримання позивача до досягнення сином трьох років по 1/10 частині на кожного /а.с. 44-46/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні, відповідно до ст. 309 ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони з грудня 2013 року по січень 2015 року проживали однією сім'єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4, про що відділом державної РАЦС РС Тернівського МУЮ у Дніпропетровській області 26.08.2014 року зроблено актовий запис № 199. Батьком дитини записаний ОСОБА_2 /а.с. 8/.

Згідно довідки від 12.03.2015 року ОСОБА_3 проживає разом з дитиною за адресою АДРЕСА_1/а.с. 9, 10/.

Відповідно до виконавчого листа, який виданий судом Павлоградського району від 08.10.2001 року, відповідач сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини усіх видів заробітку /а.с. 21-22/.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789=ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, з ним їхньої дитини.

Згідно довідки КП «ТЖКП» та акту № 216 від 12.03.2015 року ОСОБА_3 проживає разом з сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1 /а.с. 9, 10/.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Однак, вирішуючи питання щодо розміру стягнутих аліментів, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до п. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами у разі стягнення аліментів не більше як п'ятдесят відсотків.

З урахуванням виконавчого листа за яким відповідач повинен сплачувати ? частину + 1/5 частину + 1/6 частину, позивач повинен сплачувати 61,67 %.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання матері, до досягнення дитиною трьох років необхідно зменшити з 1/6 частини до 1/10 частини усіх видів заробітку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року - змінити, зменшити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно до 1/10 частини.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

Демченко Е.Л.