№ 2-4216-15
№ 760-8695-15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18. 06. 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі головуючого судді Бобровник О. В.
при секретарі: Мурга Н. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення неустойки (пені) у зв'язку з несплатою аліментів,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 - про стягнення неустойки (пені) у зв'язку з несплатою аліментів.
Позивач при зверненні до суду мотивувала свої вимоги тим, що 28 грудня 2002 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб.
У шлюбі, у сторін, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина - ОСОБА_3.
Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано.

12.12.2008 року рішенням Солом'янського райсуду м. Києва було задоволено позов ОСОБА_1 у власних інтересах та інтересах малолітньої доньки - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення в кімнату в квартирі АДРЕСА_1. Вказаним рішенням також було відмовлено у зустрічному позові ОСОБА_2 про визнання позивача та малолітньої ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

5 травня 2010 року ОСОБА_1 було подано позов до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів до Солом'янського районного суду міста Києва.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.07.2010 року вимоги у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 від 05.05.10 р. було роз'єднано в самостійні провадження.

Рішенням Солом'янського райсуду міста Києва у справі № 2-2737/10 від 26.08.2010 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Ухвалено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 05.05.2010 року, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

24.03.2011 року Солом'янським районним судом м. Києва було прийнято рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

02 квітня 2011 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на рішення Солом'янського районного суду м. Києва у справі про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ОСОБА_1, як апелянт, просила скасувати вказане рішення суду та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав у відношенні доньки - ОСОБА_3. У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 було відмовлено.

28 жовтня 2010 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції (ВДВС Солом'янського РУЮ), Фурсою К.В., було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2737 від 26.08.2010 року.

Відповідно до листа ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, 27 травня 2011 року державним виконавцем відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 19.10.2010 року у справі № 2-2737/10 у зв'язку з переданням виконавчого провадження із відділу ДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві до відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві з підстави наявності у матеріалах виконавчого провадження інформації про постійне робоче місце боржника - ТОВ «Храмова варта» (м. Київ, вул. Коперніка, 16-Б, кв. 48), яке знаходиться саме у Шевченківському районі м. Києва. Також даним листом було повідомлено про направлення до бухгалтерії ТОВ «Храмова варта» постанови про стягнення аліментів із заробітної плати боржника, відповідно до якої передбачається стягнення: 25 % поточних аліментів та 25 % в рахунок «погашення боргу, який станом на 01.05.2011 року становив 6782, 16 грн.

Позивач зазначає, що жодних перерахувань у рахунок сплати аліментів із заробітної плати ОСОБА_2 на користь позивача не відбувалось.

01.06.2013 року виконавче провадження було передано до ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві (за місцем проживання боржника).

Станом на квітень 2015 року на виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва перебуває виконавчий лист № 2-2737/10 від 19.10.2010 року, виданий Солом'янським районним судом м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про стягнення аліментів.

21 січня 2015 року позивачем було направлено заяву про уточнення ходу виконавчого провадження до ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва, однак відповіді у встановлений термін позивач не отримала.

У березні 2015 року позивач звернулася до ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва особисто.

Як стало відомо позивачу після огляду матеріалів виконавчого провадження, державний виконавець Фартушна Юлія Анатоліївна, в провадженні у якої перебуває виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів, ухиляється від виконання своїх службових обов'язків та не виконала всього обсягу обов'язкових виконавчих дій для забезпечення виконання рішення суду.

У зв'язку із зазначеним, 20 березня 2015 року позивачем було подано скаргу на бездіяльність державного виконавця у порядку ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» начальнику ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва.

10 квітня 2015 року позивачем також було подано скаргу до Солом'янського районного суду м. Києва та до Начальника Управління Державної виконавчої служби міста Києва - Мазур Ю.С., на бездіяльність державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ та на начальника ВДВС Солом'янського РУЮ у зв'язку з невиконанням ОСОБА_7 своїх службових обов'язків як державного виконавця та нездійсненням начальником ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва контролю у виконавчому провадженні як передбачено ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження».

10 квітня 2015 року позивач звернулася із заявою про злочин за ч. 1 ст. 164 КК України та ч. 1 ст. 382 КК України щодо вчинення ОСОБА_2 злісного ухилення від сплати аліментів та умисного невиконання рішення суду, яке набрало законної сили до Прокуратури Солом'янського району м. Києва та Солом'янського законного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві.

В зв'язку із зазначеним позивач вважаючи свої права порушеними, з урахуванням уточнень просила суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 неустойку (пеню) у зв'язку з несплатою аліментів на користь ОСОБА_1, на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 27143,53 грн.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача в якій також зазначено, що представник позивача позовну заяву з урахування уточнень підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28 грудня 2002 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб.

У шлюбі, у сторін, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина - ОСОБА_3.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано.

12.12.2008 року рішенням Солом'янського райсуду м. Києва було задоволено позов ОСОБА_1 у власних інтересах та інтересах малолітньої доньки - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення в кімнату в квартирі АДРЕСА_1. Вказаним рішенням також було відмовлено у зустрічному позові ОСОБА_2 про визнання позивача та малолітньої ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

5 травня 2010 року ОСОБА_1 було подано позов до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів до Солом'янського районного суду міста Києва.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.07.2010 року вимоги у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 від 05.05.10 р. було роз'єднано в самостійні провадження.

Рішенням Солом'янського райсуду міста Києва у справі № 2-2737/10 від 26.08.2010 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Ухвалено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 05.05.2010 року, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

24.03.2011 року Солом'янським районним судом м. Києва було прийнято рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

02 квітня 2011 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на рішення Солом'янського районного суду м. Києва у справі про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ОСОБА_1, як апелянт, просила скасувати вказане рішення суду та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав у відношенні доньки - ОСОБА_3. У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 було відмовлено.

28 жовтня 2010 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції (ВДВС Солом'янського РУЮ), Фурсою К.В., було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2737 від 26.08.2010 року.

Відповідно до листа ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, 27 травня 2011 року державним виконавцем відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 19.10.2010 року у справі № 2-2737/10 у зв'язку з переданням виконавчого провадження із відділу ДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві до відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві з підстави наявності у матеріалах виконавчого провадження інформації про постійне робоче місце боржника - ТОВ «Храмова варта» (м. Київ, вул. Коперніка, 16-Б, кв. 48), яке знаходиться саме у Шевченківському районі м. Києва. Також даним листом було повідомлено про направлення до бухгалтерії ТОВ «Храмова варта» постанови про стягнення аліментів із заробітної плати боржника, відповідно до якої передбачається стягнення: 25 % поточних аліментів та 25 % в рахунок «погашення боргу, який станом на 01.05.2011 року становив 6782, 16 грн.

Позивач зазначала, що жодних перерахувань у рахунок сплати аліментів із заробітної плати ОСОБА_2 на користь позивача не відбувалось.

01.06.2013 року виконавче провадження було передано до ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві (за місцем проживання боржника).

Станом на квітень 2015 року на виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва перебуває виконавчий лист № 2-2737/10 від 19.10.2010 року, виданий Солом'янським районним судом м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про стягнення аліментів.

21 січня 2015 року позивачем було направлено заяву про уточнення ходу виконавчого провадження до ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва, однак відповіді у встановлений термін позивач не отримала.

Вбачається, що у березні 2015 року позивач звернулася до ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва особисто.

Як стало відомо позивачу після огляду матеріалів виконавчого провадження, державний виконавець Фартушна Юлія Анатоліївна, в провадженні у якої перебуває виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів, ухиляється від виконання своїх службових обов'язків та не виконала всього обсягу обов'язкових виконавчих дій для забезпечення виконання рішення суду.

У зв'язку із зазначеним, 20 березня 2015 року позивачем було подано скаргу на бездіяльність державного виконавця у порядку ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» начальнику ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва.

Також вбачається, що 10 квітня 2015 року позивачем також було подано скаргу до Солом'янського районного суду м. Києва та до Начальника Управління Державної виконавчої служби міста Києва - Мазур Ю.С., на бездіяльність державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ та на начальника ВДВС Солом'янського РУЮ у зв'язку з невиконанням ОСОБА_7 своїх службових обов'язків як державного виконавця та нездійсненням начальником ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва контролю у виконавчому провадженні як передбачено ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, 10 квітня 2015 року позивач звернулася із заявою про злочин за ч. 1 ст. 164 КК України та ч. 1 ст. 382 КК України щодо вчинення ОСОБА_2 злісного ухилення від сплати аліментів та умисного невиконання рішення суду, яке набрало законної сили до Прокуратури Солом'янського району м. Києва та Солом'янського законного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві.

В зв'язку із зазначеним позивач вважаючи свої права порушеними, просила суд про задоволення позову, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно до довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_2 у зв'язку з несплатою аліментів, виданої ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, сума заборгованості відповідача за виконавчим листом № 2-2737 від 19.10.2010 року за період з 01.05.2011 по 31.05.2013 років становить 34 788,22 гривень.

При цьому, до вищевказаної суми включений період заборгованості до 01.05.2011 року, визначений державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ - 6 782,16 грн.

З урахуванням того, що згідно до положень СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, нарахування пені за заявою про збільшення позовних вимог здійснюється лише щодо суми заборгованості за період з 01.05.2011 по 31.05.2013 року - 28 006,06 грн.

Вказане пов'язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховуються.

У зв'язку з цим кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості.

При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів, чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду.

Неустойка (пеня), яка нараховується на суму 28 006,06 грн. за правилами статті 196 СК України становить 13 428,61 гривень, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Суд, перевіривши надані позивачем розрахунок неустойки (пені), що утворилась у зв'язку з виникненням заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, вважає його вірним, а відтак приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, в зв'язку з чим вважає за можливе позов задовольнити.

З урахуванням задоволення позову, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 271,43 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180, 196 СК України, ст.. 550 ЦК України, ст.. 61 Конституції України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 212-215, 218, 224-226, 228 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення неустойки (пені) у зв'язку з несплатою аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) у зв'язку з несплатою аліментів, на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 27143,53 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 271,43 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя: