Справа № 185/5235/15-ц
Провадження 2/185/2900/15
У Х В А Л А

30 липня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бабій С.О., за участю секретаря Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міхайлової Ліумпов про стягнення неустойки (штрафу),

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Міхайлової Ліумпов про стягнення неустойки (штрафу), якою позивач просить стягнути із відповідача на свою користь штраф в розмірі 33 420 000, 00 грн.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1ч.1 ст.205 ЦПК України, посилаючись на те, що у даній справі між сторонами виник спір щодо виконання угоди від 28 серпня 2000 року, за якою сторони виступали учасниками господарського товариства акціонерами ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю», яка мала господарську мету, а відтак даний спір виник у сфері корпоративних відносин, які склалися між сторонами як учасниками господарського товариства, та пов'язаний з діяльністю та управлінням господарським (акціонерним) товариством, розгляд таких справ має проводитися за правилами господарського судочинства. (а.с.161-162).

Представник позивача ОСОБА_3 вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки предметом позову є майнова вимога про стягнення грошових коштів, підставою для заявлення якої є невиконання відповідачем зобов'язань за угодою, а відтак правовідносини сторін, які є предметом судового розгляду у цій справі, не стосується управління господарським товариством.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволені вказаної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

П.4 ч.1 ст.12 ГПК України визначено, що справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів, підвідомчі господарським судам.

Відповідно до ст.167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Ч.3 ст.167 ГК України встановлено, що під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Угода від 28.08.2000 р., вчинена між сторонами (а.с.33-35), не відповідає вказаним ознакам. Крім того, судом враховується, що судами різних інстанцій вже надавалася оцінка правовідносинам сторін під час розгляду цивільних справ за позовом Міхайлової Ліумпов (а.с.11-32, 81-86), а також у цивільній справі № 2/257/2308/13 (а.с.105-111). Так само, у даній справі правовідносини сторін, що стосуються питань здійснення сторонами у справі саме їх корпоративних прав акціонерів ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю», не є предметом судового розгляду.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізацію права особи на судовий захист мають здійснюватись з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.7 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п.1. ст.6 Конвенції 1950 р. кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і публічний розгляд його справи уподовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1, 15, 60, 137, 168, 208-210, 293, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника Міхайлової Ліумпов ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міхайлової Ліумпов про стягнення неустойки (штрафу)- відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте зауваження на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.О. Бабій