Справа №2-5786/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізоване комунальне підприємство «Київський крематорій», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, покладення на директора зобов'язання відшкодувати підприємству шкоду, заподіяну оплатою часу вимушеного прогулу незаконно звільненого працівника, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 17.07.2015 року позивачу наданий строк для виправлення недоліків заяви терміном п'ять днів з моменту отримання копії ухвали, у зв'язку з тим, що позивачем не було викладено обставин, якими він обґрунтовував зміст своїх вимог, з урахуванням чого позивачем невірно було визначено коло осіб у справі.

Позивач просив покласти на посадову особу відповідача - директора ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» Виконавчогооргану Київради (КМДА) ОСОБА_2, за незаконним наказом якого №156-к від 15.06.2015 року, вчиненого з порушенням закону, проведено незаконне звільнення ОСОБА_1 з посади головного інженера, матеріальну відповідальність шляхом зобов'язання його покрити шкоду, заподіяну підприємству у зв'язку з оплатою працівникові ОСОБА_1 часу вимушеного прогулу з 15.06.2015 року по 14.07.2015 року, шляхом відшкодування (перерахування) на користь ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» Виконавчого органу Київради (КМДА) 17240,27 грн.

Позивач зазначав ОСОБА_2 третьою особою.

З аналізу статті 35 ЦПК випливає, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - це особи, які вступають у справу для захисту власних суб'єктивних інтересів, оскільки майбутнє рішення суду може вплинути на їх права і обов'язки стосовно однієї зі сторін.

При цьому позивач у позовній заяві не обґрунтував, які саме власні суб'єктивні інтереси третіх осіб, які перебувають з відповідачем у трудових відносинах, зачіпалися, та яким чином рішення у цій справі могло вплинути на їх права і обов'язки. Зазначена у позові можливість у майбутньому притягнути третіх осіб до відповідальності за завдані позивачу моральні страждання, не позбавляла його права в силу принципу диспозитовності звернутися до суду з відповідним позовом саме до них.

Частина перша статті 30 ЦПК визначає, що «сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач».

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими позовними вимогами.

З позовної заяви вбачалось, що позивач просив покласти на директора РССКП «Київський крематорій» ОСОБА_2 матеріальну відповідальність шляхом зобов'язання його покрити шкоду, заподіяну підприємству, у зв'язку з оплатою працівникові ОСОБА_1 часу вимушеного прогулу у розмірі 17240,27 грн.

Таким чином, позивач пред'явив позовні вимоги до третьої особи, яка не може нести відповідальність за пред'явленими позовними вимогами, оскільки не є суб'єктом спірного матеріального правовідношення.

Позивачем не було зазначено та не надано розрахунку матеріальної відповідальності ОСОБА_2 на суму 17240,27 грн.

Позивачем не було наданожодного доказу, що підтверджує обставини позову щодо порушення його прав (копію трудової книжки, розрахунок заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 15.06.2015 року по 14.07.2015 року), щоє обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення та наданнядоказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Крім того, позивач посилався на те, що в день звільнення 15.06.2015 року він знаходився у щорічній відпустці, при цьому доказів не надав (або не зазначив підстав для звільнення від доказування).

Позивачу також слід було викласти обставини з урахування рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22.06.2015 року.

Позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 50000,00 грн., на що зазначено наступне.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Отже, позивачем не було вказано в чому полягала моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджувалось.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала про виправлення недоліків від 17.07.2015 року позивачем рекомедаваним поштовим відправленням отримана 03.08.2015 року, особисто на руки 05.08.2015 року та станом на 10.08.2015 року ним не виправлено недоліків викладених в ухвалі.

На підставі вище викладеного прихожу до висновку, що позивач не виправив недоліків перелічених в ухвалі від 17.07.2015 року, а тому відповідно до ст.121 ЦПК України позовна заява вважається неподаною та повинна бути повернута позивачу.

Керуючись ст. ст.119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізоване комунальне підприємство «Київський крематорій», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, покладення на директора зобов'язання відшкодувати підприємству шкоду, заподіяну оплатою часу вимушеного прогулу незаконно звільненого працівника - вважати неподаною та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з моменту її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя