ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4597/15-ц
провадження № 2/753/3305/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Цибулюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги Дарницького району», третя особа: ОСОБА_3 про скасування висновку ЛКК

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги Дарницького району», третя особа: ОСОБА_3 про скасування висновку ЛКК №129/2014 від 03.09.2014 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до висновку ЛКК № 129/2014 від 03.09.2014 року, виданого КНП «Центр первинної медичної допомоги Дарницького району», у його сина - ОСОБА_5 встановлено діагноз: первинний імунодефіцит - синдром Віскотта-Олдріча. Вважає зазначений висновок необґрунтованим, проведеним з недотриманням вимог Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», наказу МОЗ № 626 від 08.10.2007 року та таким, що суперечить реальним обставинам справи. Зазначає, що згідно з консультативним висновком Київського міського дитячого центру клінічної імунології Київської міської дитячої клінічної лікарні № 1 Кафедри дитячих інфекційних хвороб та дитячої імунології від 20.12.2010 року діагноз-синдром Віскота-Олдріча у ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній, таким чином виключив ймовірність наявності зазначеного синдрому у ОСОБА_5 У зв'язку із тим, що синдром Віскотта-Олдріча - це вроджена хвороба, вона не може з'явитися впродовж життя. Отже, висновок № 129/2014 від 03.09.2014 року був наданий лікарями КНП «Центр первинної медичної допомоги Дарницького району» на непідтверджених фактах та без проведення лабораторних досліджень хворого, необхідних для встановлення такого діагнозу, що передбачено наказом МОЗ № 626 від 08.10.2007 року. Враховуючи вищевикладене, звернувся до суду з позовом та просив скасувати висновок ЛКК №129/2014 від 03.09.2014 року.

В судове засідання, призначене на 11.08.2015 року позивач та представник позивача не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить їх особисті підписи в розписці від 16.06.2015 року. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавали, причини неявки не відомі.

Представник відповідача та третя особа ОСОБА_3 в судове засідання призначене на 11.08.2015 року не з'явилися, причини неявки не відомі.

Дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.12.1999 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.03.2014 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано.Відповідно до Свідоцтва про зміну імені від 25.02.2015 року № 20 ОСОБА_4 змінив прізвище на «ОСОБА_4».

Відповідно до висновку ЛКК № 129/2014 від 03.09.2014 року, виданого КНП «Центр первинної медичної допомоги Дарницького району», ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на диспансерному обліку з 2010 року. Діагноз: первинний імунодефіцит - синдром Віскотта-Олдріча (тромбоцитопенія) екзема, неперервно-рецидивуючий інфекційний синдром ускладнений вт/епілепсією з хронічними припадками F 93.0. Тривожний синдром. Рекомендовано індивідуальна форма навчання на 2014-2015 навчальний рік (навчання на дому).

Заперечуючи проти позову, представник відповідача пояснив, що до компетенції ЛКК не відноситься встановлення чи відміна діагнозів, ще й таких рідкісних захворювань, як патологія у випадку із ОСОБА_5. Встановлення діагнозів таких захворювань, як правило, вимагає специфічних методів дослідження і базуються на висновках експертів високоспеціалізованих закладів охорони здоров'я третього рівня медичної допомоги. Такі висновки були надані мамою ОСОБА_5 - ОСОБА_3 і містилися у історії розвитку дитини (медична карта пацієнта форми 112/о). 03.09.2014 року ЛКК КНП ЦПМСД на підставі скарг ОСОБА_5, даних об'єктивного обстеження, історії розвитку та хвороб дитини, заключення експертів інших закладів охорони здоров'я прийшли до заключення, що ОСОБА_5 за станом свого здоров'я на той час потребував індивідуальної форми навчання. Висновок ґрунтувався на факті наявності у нього не одного, а декількох хронічних захворювань, які спричиняють незадовільний стан здоров'я дитини, що вимагає індивідуальної форми навчання. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до Положення про лікарсько-консультативну комісію, лікарсько-консультативну комісію № 2, лікарсько-консультаційні комісії Амбулаторій КНП Центр первинної медичної допомоги Дарницького району, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 917 від 21.11.2013 року та наказу МОЗ України № 189 від 09.04.2008 року, затвердженого наказом КНП Центр первинної медичної допомоги Дарницького району від 07.03.2014 року № 34 Лікарсько-консультативні комісії КНП Центр первинної медичної допомоги Дарницького району створюється для проведення медико-соціальної експертизи хворих з метою встановлення ступеня обмеження життєдіяльності під час взаємодії із зовнішнім середовищем.

Відповідно до пп. 3 п.6 Положення про лікарсько-консультативну комісію, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України 21.11.2013 р. № 917, комісії надають висновок про переведення на індивідуальну форму навчання за станом здоров'я.

Разом з тим, із змісту висновку вбачається, що в ньому рекомендована індивідуальна форма навчання на 2014-2015 навчальний рік (навчання на дому).

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З огляду на викладене, та враховуючи те, що спірний висновок ЛКК № 129/2014 від 03.09.2014 року був виданий виключно на 2014-2015 навчальний рік та вже втратив свою чинність, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_4 про скасування висновку ЛКК слід відмовити.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 57,58, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної допомоги Дарницького району», третя особа: ОСОБА_3 про скасування висновку ЛКК - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА