Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого судді Семерак І.О.

при секретарі Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород справу за позовом ОСОБА_1 спілки «Мрія» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

КС «Мрія» звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 23 липня 2008 року між КС «Мрія» та ОСОБА_2, було укладено договір кредиту №323, згідно якого останньому надано кредит в розмірі 5000 грн.

В забезпечення умов виконання договору кредиту між кредитною спілкою та ОСОБА_3, було укладено договір поруки, згідно умов якого позичальник та поручитель відповідають перед кредитором за порушення обовязків за договором, як солідарні боржники.

Зазначає, ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування належним чином не виконує, з 17.09.2013 року припинив повернення кредиту та відсотків у звязку з чим, станом на 01.11.2014 року, заборгованість по кредиту складає 10466,22 року.

На підставі наведеного просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь кредитної спілки «Мрія» 10466,22 грн. заборгованості за договором №323 від 23.07.2008 року.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 спілки «Мрія» не зявився, однак надав суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Доводи представника відповідачів щодо пропущення строку позовної давності вважає безпідставним посилаючись на те, що хоча кредитний договір і було укладено строком до 23.07.2009 року, ОСОБА_2 неодноразово протягом 2013 року повертав кредит і сплачував проценти тим самим було перервано строк позовної давності.

Представник відповідачів ОСОБА_4 в судове засідання не зявився. Водночас від нього до суду надійшло заперечення на позов в якому просить суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Також вважає безпідставним твердження позивача щодо переривання перебігу строку позовної давності посилаючись на те, що в 2013 році відповідачі не здійснювали проплат по кредитному договору.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав зазначених в запереченні поданим його представником адвокатом ОСОБА_4, у звязку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а згідно до ст. 60 цього ж Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 липня 2008 року між КС «Мрія» та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту №323, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 5000 грн., з умовою його щомісячного погашення згідно розрахунку, передбаченого п.2.4 цього договору терміном по 23.07.2009 року.

З метою забезпечення виконання позичальником ОСОБА_2, зобовязань за договором кредиту №323 від 23.07.2008 року між позивачем та ОСОБА_3, було укладено договір поруки від 23.07.2008 року, відповідно до умов якого поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Згідно представленого позивачем розрахунку слідує, що станом на 01.11.2014 року заборгованість ОСОБА_2, за договором кредиту № 323 від 23.07.2008 року складає 10466,22 грн., з яких: 3308 грн. - несплачений кредит; 287,50 грн. - несплачені відсотки; 6870,72 грн. додаткові відсотки за прострочення кредиту.

Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Враховуючи, що договором кредиту № 323 від 23.07.2008 року встановлено кінцевий термін повернення кредиту - 23.07.2009 року, то саме з цієї дати почав перебіг строк позовної давності. Позов про стягнення заборгованості за цим договором подано КС «Мрія» до суду 14.07.2014 року, тобто поза межами строку, встановленого ст. 257 ЦК України. Належних Доказів про зупинення, або переривання строку позовної давності по даній справі, а також про поважність причин пропуску позовної давності позивачем не надано.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заяву стороною у спорі зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Представник позивача, в своєму листі спростуванні на клопотання адвоката ОСОБА_4В щодо застосування строків позовної давності від 06.02.2015 року, посилається на те, що відповідачами в 2013 році здійснено проплату заборгованості по кредиту і тим самим ним перервано строк позовної давності, на підтвердження чого надано суду довідку інформацію про хід оплати кредиту та відсотків ОСОБА_2

Як вбачається з вказаної довідки інформації, за кредитом №323 від 23.07.2008 року здійснено 8 проплат, а саме: 11.08.2008 року, 15.10.2008 року, 05.11.2008 року, 20.01.2009 року, 14.05.2013 року, 08.07.2013 року та 17.09.2013 року.

В той же час позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу того, що проплати від 14.05.2013 року, 08.07.2013 року та 17.09.2013 року здійснені саме відповідачами, а останні заперечують щодо їх здійснення.

Враховуючи наведене та те, що позивач звернувся до суду за захистом свого права після спливу строку позовної давності, поважних причин пропущення цього строку не навів, а відповідачі просять застосувати позовну давність, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з закінченням строків позовної давності.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 294 ЦПК України суд,

Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 спілки «Мрія» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5