Ухвала

іменем україни

23 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за касаційною скаргою Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» на рішення апеляційного суду Київської області від

19 листопада 2014 року,

встановила:

У липні 2014 року Бориспільське районне підприємство теплових мереж «Райтепломережа» (далі - БРПТМ «Райтепломережа») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_3 проживає в квартирі АДРЕСА_1 та користується послугами з теплопостачання та гарячого водопостачання, які надає позивач. Оскільки за отримані послуги відповідач вчасно не сплачує, то утворилась заборгованість, яка станом на 30 червня 2014 року склала 3 424,56 грн та добровільно сплачена не була.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь БРПТМ «Райтепломережа» заборгованість за теплопостачання у сумі 3 424,56 грн та 243,60 грн судового збору.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 19 листопада

2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі БРПТМ «Райтепломережа» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із недоведеності позовних вимог.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 1 жовтня 2008 року між БРПТМ «Райтепломережа» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, предметом договору якого є послуги з центрального опалення квартири №16, площею 54,1 кв. м у будинку АДРЕСА_1.

У п. 21 зазначеного договору сторони погодили, що цей договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Актом від 27 червня 2013 року, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж центрального опалення гарячого водопостачання, будинок по

АДРЕСА_1 відключено від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

Пред'являючи позов, БРПТМ «Райтепломережа» просило стягнути заборгованість за опалення, яка утворилась за період з 1 січня 2011 року по 1 вересня 2013 року. Зазначало, в зв'язку з відключення будинку від центрального опалення з 1 жовтня 2013 року нарахування не проводиться (а. с. 2-3)

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 посилався на відсутність заборгованості по оплаті за надані послуги по теплопостачанню, оскільки укладений 1 жовтня 2008 року з позивачем договір про надання послуг з централізованого опалення діяв лише рік

(п. 21 договору), а інших договорів між БРПТМ «Райтепломережа» та ним не існує. Заборгованість в сумі 299,96 грн ним була погашена 10 вересня 2013 року.

З обставин справи вбачається, що між сторонами встановилися договірні відносини з приводу надання послуг з теплопостачання на підставі укладеного між ними 1 жовтня 2008 року договору про надання послуг з централізованого опалення. Позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав, а відповідач у свою чергу плату за надані послуги у встановленому порядку вносив не в повному обсязі.

Так, згідно наданого позивачем розрахунку, нарахування на надані послуги проводилось відповідно до затверджених тарифів, проте ОСОБА_3 плата вносилась з 1 січня 2011 року по 1 вересня

2013 року в меншому розмірі - по 109,73 грн щомісячно, а за вересень 2013 року 80,30 грн.

Статтями 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.

Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до підпункту 2 п. «а» ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідних територіальних громад; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

У справі, яке переглядається, виник спір з приводу стягнення заборгованості за отримані послуги з теплопостачання та гарячого водопостачаннята правильності її нарахування.

Рішенням Мартусівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 23 грудня 2010 року №17-2-ІУскл. «Про встановлення тарифів на послуги теплопостачання на території Мартусівської сільської ради», затверджено тарифи вартості теплової енергії на території Мартусівської сільської ради з 1 січня

2011 року у розмірі 8,78 грн за 1 кв. м опалювальної площі у розрахунку на рік.

Відповідно до рішення Мартусівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 16 листопада 2011 року №124-09-ІV«Про встановлення тарифів на послуги теплопостачання на території Мартусівської сільської ради», затверджено тарифи вартості теплової енергії на території Мартусівської сільської ради з 16 грудня

2011 року у розмірі 8,78 грн за 1 кв. м опалювальної площі у розрахунку на рік.

При розгляді справи було встановлено, що відповідач, як власник квартири, користувався наданими позивачем послугами, але сплачував їх не в повному обсязі.

Проте суд апеляційної інстанції, всупереч встановленим обставинам та вимогам ст. 68 ЖК України, ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмовив у задоволенні позову в повному обсязі, фактично звільнивши відповідача від сплати за отримані послуги; суд також не врахував, що згідно зі ст. 614 ЦК України особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов'язання лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобов'язання.

Також не ґрунтується на законі й висновок суду про відсутність підстав для стягнення заборгованості з тих підстав, що рішенням Антимонопольного комітету України від 19 жовтня 2012 року, дії БРПТМ «Райтепломережа», що полягають у формуванні тарифів на теплову енергію всупереч вимогам Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води визнано неправомірними та на БРПТМ «Райтепломережа» накладено штраф у розмірі 5 000 грн, оскільки у даному випадку слід було виходити із тарифів, які були чинними до тарифів, визнаних недійсними, або затверджених на виконання постанови суду.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27 березня 2013 року № 6-6цс13.

Викладене свідчить, що при вирішені спору апеляційним судом неповно встановлено фактичні обставин справи, не дано юридичної оцінки наданим сторонами доказам, що в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування рішення апеляційного суду з направленням справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 19 листопада

2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова В.М. Колодійчук

О.В. Умнова