Справа №760/4097/15-ц
(№2/760/2888/15)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2015 року представник позивача звернувся з позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

Встановлено, що провадження по даній справі було відкрите судом 03.03.2015 року та призначена до розгляду на 30.03.2015 року.

Справа неодноразово, а саме: 30.03.2015р., 20.04.2015р. 19.05.2015р., 10.06.2015 року та 21.07.2015 року призначалася до розгляду, позивач належним чином та у встановлені нормами ЦПК України строки, повідомлявся про час розгляду справи.

Так, у судове засідання 30.03.2015 представник позивача не з'явився, надіслав заяву, якою просять розглядати справу за відсутності представника позивача. У судовому засіданні відповідачем та представником відповідача дані пояснення по суті позову, приєднано документи та судом на підставі пояснень сторони та наданих нею документів для з»ясування обставин справи поставлено на обговорення питання про можливість розгляду справи у відсутність представника позивача, проти чого відповідач та його представник заперечували. Ухвалено для ухвалення законного рішення участь позивача в судовому розгляді справи вважати обов'язковою.

У судовому засіданні 20.04.2015 за участю представника позивача, відповідача та представника відповідача оголошено перерву до 19.05.2015р. у зв'язку з необхідністю ознайомлення відповідача та його представника з наданими представником позивача матеріалами.

У судовому засіданні 19.05.2015 року за участю представника позивача, відповідача та представника відповідача судом, за клопотанням відповідача ухвалою суду витребувано у позивача докази, а саме - кредитну справу за кредитним договором, укладеним між позивачем та відповідачем, в судовому засіданні оголошено перерву до 10.06.2015р.

В судове засідання 10.06.2015 року представник позивача не з'явилася, надавши заяву від 09.06.2015 року, якою просила перенести розгляд справи на іншу дату у зв'язку з зайнятістю представника в інших судових засіданнях, доказів не надала. Враховуючи вказану заяву, судом перенесено розгляд справи на 21.07.2015р.

Проте, і в судове засідання 21.07.2015р. представник позивача не з'явилась. Надала заяву, якою просила розглядати без участі представника позивача. Вказала, що неможливість явки у судове засідання зумовлена здійсненням представництва по інших судових справах, де явка визнана обов'язковою. Додатково повідомила, що у зв'язку з неможливістю з'явитися у вказане судове засідання, є неможливим надання для ознайомлення витребуваних судом доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 3 ЦПК України, яка відтворює конституційне положення про право на судовий захист, у випадках, передбачених законом, до суду можуть звертатися особи, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи або державних чи суспільних інтересів.

Статтею 157 ЦПК України встановлено, що суд має розглянути справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі - одного місяця.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Заборона зловживання правом міститься також у ст. 13 ЦК України.

Відповідно до ч.6 ст.13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Будучи ініціатором даного судового провадження, маючи інформацію про дату час та місце судового засідання та обов'язковість її явки у вказане судове засідання та надання доказів, представник позивача в судові засідання не з'являється, витребуваних судом доказів не надала. Як встановлено вище, явка позивача у судове засідання визнана обов'язковою.

За змістом ч.3 ст.169 ЦПК України та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України позовна заява залишається судом без розгляду за таких умов у сукупності: а/ належного повідомлення позивача про час і місце проведення судового розгляду; б/ позивач повторно не з'явився в судове засідання.

Окремо слід зазначити, що згідно ч. 2 ст.207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що представник позивача, не з'являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами, а тому суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.157, 169, 207 п.3 ч.1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя