АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1137/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Фанди В.П.,

суддів : Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

при секретарі: Панасюк-Груша О.В.

за участі: представника ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, як представника ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2015 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

У листопаді 2014 року банк звертаючись до суду з позовом, просив стягнути із відповідача суму заборгованості в розмірі 2 703,72 грн. та судові витрати. Зазначав, що 06 січня 2011 року між сторонами було укладено кредитний договір про відкриття Держателю кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. із лімітом в сумі 3 774,40 грн.. Однак відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого в останнього станом на 16 вересня 2014 року виникла заборгованість яку позивач просив стягнути.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06 лютого 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 868, 86 грн., судові витрати 168,38 грн., всього 2 037, 24 грн.. У решті в задоволені позовних вимог відмолено за пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі апелянт з рішенням суду не погоджується, посилається на порушення норм матеріального та процесуального законодавства, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову повністю. Зазначає, що відповідно до умов договору відповідачу необхідно було звернутися до банку з письмовою заявою про видачу картки та Пін-коду до неї чого відповідачем зроблено не було; неправильно застосовано норми матеріального права, оскільки договір носить двосторонніх характер тому права й обов'язки виникають в обох контрагентів, а отже обов'язок по поверненню кредиту та сплати процентів виникає в позичальника тільки після отримання грошових коштів, які банком відповідачу передано не було. Крім того, судом першої інстанції не було взято до уваги, що представником позивача не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач отримував банківську картку або звертався до банку з заявою про отримання такої та пін-коду, відсутні підтвердження того, що кошти були переховані на рахунок позичальника.

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Бондарчук В.В.

Доповідач - Фанда В.П. Категорія : 27

На апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції представник апелянта

підтримала вимоги апеляційної скарги, вважає, що її слід задовольнити з підстав вказаних у апеляції.

Представник банку на перегляд справи не з'явилася, належним чином повідомленай про день, час і місце слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 28 липня 2015 року.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування, зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, в тому числі, є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Вирішуючи спір, суд вважав доведеним вимоги позивача про факт отримання відповідачем кредитних коштів, наявність заборгованості по щомісячним платежам та пропуск позивачем строку позовної давності щодо частини вимог.

Однак такий висновок не узгоджується із матеріалами справи.

Встановлено, що 06.01.11 року сторони уклали договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, у відповідності із яким банк відкриває не відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. зі встановленням ліміту на рахунку в сумі 3774,4 грн., обов'язковим щомісячним платежем погашення тіла кредиту у розмірі 5,56% від суми кредитного ліміту.

Вказана обставина не заперечувалася сторонами.

У відповідності із п. 1.2 договору від 06.11.11 року підписанням цього договору відповідач підтверджує надання своєї згоди на наступний порядок видачі банком картки та пін-коду, а саме: відповідач звертається до банку з письмовою заявою про видачу картки та пін-коду.

Моментом надання банком кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день отримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідача (п.2.1. договору).

При розгляді справи у місцевому суді та апеляційному перегляді представник відповідача заперечувала факт звернення до банку з письмовою заявою про видачу картки та пін-коду та відповідно зняття готівки через банкомат чи касу банку.

Представник позивача при розгляді справи у місцевому суді не надав доказів виконання п.1.2 договору шляхом передачі відповідачеві картки та пін-коду на підставі його письмової заяви та способу активізації картки у відповідності із Правилами надання банківських послуг фізичним особам за поточними рахунками з використанням платіжної картки від 22.10.10 року.

З відповіді позивача від 16.07.15 року вбачається, що крім укладення договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки між сторонами ніякі інші документи не укладалися, в тому числі письмова заява відповідно до п.1.2. договору. Відомості про строк дії картки відсутні.

Таким чином позивачем не надано доказів того, що відповідачеві надано було картку та пін-код, що давало б можливість відповідачеві знімати кредитні кошти через банкомат чи докази зняття коштів через касу банку шляхом пред'явлення паспорта громадянина.

Сам по собі факт зняття готівки з рахунку та його поновлення не вказує, що такі операції вчинялися саме відповідачем чи особою, якій відповідач передав платіжну картку та пін-код.

Доказів про місто зняття готівки з рахунку, номер банкомату через який проводилося зняття готівки відповідач не надав. Не слідує і таке із виписки про рух коштів по рахунку.

При таких обставинах у місцевого суду не було достатніх підстав дійти висновку про отримання готівки відповідачем, порушення ним вимог кредитного договору, наявності заборгованості та відповідно підстав для застосування до частини вимог строку позовної давності.

На дані обставини прямо посилався у суді відповідач, однак місцевий суд залишив дане заперечення поза увагою, взагалі не мотивувавши своє рішення про відхилення таких заперечень.

У відповідності з ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З врахуванням цього колегія суддів приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт передачі відповідачеві платіжної картки, пін-коду до неї та відповідно факт зняття коштів саме відповідачем чи уповноваженою ним особою.

Вказані обставини не було враховано місцевим судом, такі обставини мають істотне значення для правильного вирішення спору, їх встановлення на даний час не є можливим так як відповідні відомості відсутні у банку.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого суду слід скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Судові витрати у відповідності із ст. 88 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2015 року скасувати.

Відмовити в задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Стягнути 121,8 грн. судових витрат з публічного акціонерного товариства «Дельта Банку» на користь ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно : суддя апеляційного суду В.П. Фанда