Провадження № 4-с/761/158/2015
У Х В А Л А

Іменем України

10 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Аметова А.О. від 11 листопада 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва із зазначеною скаргою, де просила суд визнати протиправними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Аметова А.О. з винесення постанови про повернення виконавчого документа від 25.02.2014 року стягувачеві по виконавчому провадженню, визнати вказану постанову незаконною та скасувати її.

Свої вимоги скаржник обґрунтовувала тим, що по теперішній час не виконано рішення Оболонського районного суду м.Києва від 25.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в розмірі - 47 950 грн.

Постановою від 19.03.2014 року державного виконавця було відкрито виконавче провадження та в подальшому державним виконавцем було винесено 11.11.2014 року оскаржувану постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з порушенням вимог законодавства. При цьому, державний виконавець не встановив місце проживання боржника, не описав належне йому майно, а тому скаржник вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав та просив її задовольнити з викладених у заяві підстав.

Суб'єкт оскарження, Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, в судове засідання свого представника не направив, але направив до суду заперечення проти заяви, де просив суд розглядати справу у його відсутність, зазначивши про вчинення усіх передбачених законом дій з виконання виконавчого листа на корисить стягувача, а тому просив суд в задоволені заяви відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 17.10.2013 року Оболонським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь заявниці - 47 450 грн. моральної шкоди та 500 грн. франшизи.

За зверненням стягувача до ДВС, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 19.03.2014 року було відкрито виконавче провадження №42566555 за даним виконавчим листом та направлено для виконання сторонам виконавчого провадження.

Зазначеною постановою боржнику було надано строк протягом семи днів з дня винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження для добровільного виконання рішення суду. Боржником рішення суду в строк, наданий державним виконавцем для самостійного виконання, не виконано.

Між тим, в матеріалах справи відсутні докази встановлення державним виконавцем місця знаходження боржника та вручення останньому постанови про відкриття виконавчого провадження. Відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що боржник ОСОБА_3 взагалі обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження і необхідність погашення боргу.

З огляду матеріалів вказаного виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем вживались заходи щодо встановлення рухомого і нерухомого майна боржника ОСОБА_3, але вони позитивного результату не дали.

Згідно акту від жовтня 2014 року майно, що належить боржнику в квартирі АДРЕСА_1 не виявлено.

11.11.2014 року у вказаномувиконавчому провадженні №42566555 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».Постанова мотивована тим, що відсутнє майно боржника, на яке можливо звернути стягнення за виконавчим документом та заходи по виявленню такого майна виявились безрезультатним.

Разом з тим, з матеріалів справи та виконавчого провадження не вбачається, що державний виконавець здійснив всі можливі дії щодо розшуку майна боржника та наклав арешти на все його майно.

Зокрема, за період з 2014 року по час повернення виконавчого документу не вбачається про заходи, які вживались державним виконавцем по пошуку майна боржника і встановленню його іншого майна - земельних ділянок, рахунків в банку, місця його роботи з метою звернення стягнення на його заробітну плату в рахунок погашення заборгованості перед позивачем.

Крім того, доказів перевірки наявності зареєстрованих за боржником транспортних засобів та земельних ділянок державний виконавець не проводив, оскільки не було надано суду доказів цього.

Також, заслуговують на увагу обставини не виконання відділом ДВС щодо встановлення місця реєстрації та проживання боржника, направлення в порядку ст.11,12 ЗУ «Про виконавче провадження» подання про розшук боржника, організацію розшуку його доходів шляхом направлення запитів до БТІ, агентства земельних ресурсів.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Крім того, задовольняючи вказану скаргу на дії державного виконавця судом враховано, що боржник ОСОБА_3 за віком є працездатною особою (ІНФОРМАЦІЯ_1), повинен працювати та отримувати дохід, оскільки повинен утримувати принаймні себе, а рішення Облонського районного суду м.Києва не виконується з часу його винесення вже протягом майже 2 років, боржником порушується принцип обов»язковості виконання рішення суду, тому складання акту про відсутність майна боржника у квартирі АДРЕСА_2 вказує на недостатню роботу державного виконавця з його встановлення та опису майна боржника.

Крім того, державним виконавцем не було вжито заходів, передбачених п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 т. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що скарга є обґрунтованою, оскаржувані дії державного виконавця є неправомірними, оскільки ним вжиті не всі дієві заходи щодо виконання судового рішення, а тому скаргу необхідно задовольнити та визнати винесену державним виконавцем постанову про повернення виконавчого документу стягувачу незаконною та її скасувати, усунувши порушення прав скаржника.

Керуючись ст. 11, 17, 18, 29, 30, 47 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383-387 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в:

Визнати незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Аметова А.О. з винесення постанови про повернення виконавчого документи стягувачеві від 11.11.2014 року та скасувати вказану постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві за виконавчим провадженням №42566555, винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Аметовим А.О.

Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відновити та продовжити виконавче провадження №42566555 з виконання виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва №2/756/3599/13 від 25.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі - 47 950 грн.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: