Справа № 460/632/15 Головуючий у 1 інстанції: Тесля Б.І.
Провадження № 22-ц/783/4325/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Ясиновської Я.М.

з участю: представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 28 квітня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскарженою ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 28 квітня 2015 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про витребування документів при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та визнання окремого положення договору банківського дебетового карткового рахунку недійсним.

Зобовязано ПАТ КБ «ПриватБанк» надати суду такі документи:

копію заяви, підписаної позивачем ОСОБА_3;

примірник умов надання банківських послуг та тарифів;

примірник правил користування платіжною карткою, на які погодився позивач та які є діючими для позивача;

детальний розпис заборгованості ОСОБА_3 із зазначенням сум, дат та правових підстав її нарахування.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_5 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що подана представником позивача заява про витребування документів не відповідає вимогам ст. 134 ЦПК України, в ній не зазначено обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. Крім того зазначає, що позивач не звертався до установи банку про надання необхідних йому документів, а відтак неможливо стверджувати, що ОСОБА_3 не зміг отримати такі документи у відділенні банку або ж що на те у нього були які-небудь перешкоди. Апелянт вказує на те, що з ухвали суду не зрозуміло, яку саме копію заяви, підписаної позивачем ОСОБА_3 слід надати, оскільки не зазначено ні дати її підписання, ні номеру. Крім того зазначає, що при підписанні заяви в установі банку один її примірник залишається у клієнта, проте позивачем не вказано причин, з яких він не може надати свій примірник.

Просить ухвалу районного суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення доказів шляхом їх витребування.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст.1 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень.

28.04.2015 року до Яворівського районного суду Львівської області надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про витребування доказів у порядку ч.1 ст.137 ЦПК України.

Дану заяву районний суд розглянув, керуючись ст.168 ЦПК України.

Згідно зі ст.168 ЦПК України заяви і клопотання осіб, які беруть участь у справі, розглядаються судом після того, як буде заслухана думка решти присутніх у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, про що постановляється ухвала. Ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання не перешкоджає повторному його заявленню з інших підстав.

Оскільки 28.04.2015 року жоден з учасників процесу в судове засідання не зявився, то розгляд справи було відкладено на 20.05.2015 року, про що постановлена відповідна ухвала(а.с.47).

Однак, незважаючи на це, судом була постановлена також оскаржувана ухвала.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Проте, представником позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 не подано достатніх доказів того, що у позивача є складнощі щодо отримання усіх доказів, які вона просила витребувати у відповідача, що стверджується заявою-відповіддю на претензію від 14.02.2015 року та листом ПАТ КБ «Приватбанк» від 25.02.2015 року(а.с.27-28, 29).

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апелянта у тій частині, що з ухвали суду не зрозуміло, яку саме копію заяви, підписаної позивачем ОСОБА_3, слід надати відповідачу, оскільки не зазначено ні дати її підписання, ні номеру, ні змісту.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду, як такої, що винесена з порушенням норм процесуального права і передати вирішення питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 312 ч.1 п.3, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 28 квітня 2015 року скасувати та передати вирішення питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: