Справа № 502/1347/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді - Масленикова О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Д'яченко М.В.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Кілійської міської ради

про

визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_13 померла ОСОБА_3, яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1. За життя вона залишила заповіт на ім'я позивачки, ОСОБА_2, яка після смерті ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Житловий будинок АДРЕСА_1, було побудовано у 1960 році та він належав батькам ОСОБА_3: ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_15. Однак в актовому записі про народження ОСОБА_3 від 14.12.1924 року № 69 в графі ім'я матері замість «ОСОБА_5» зазначено «ОСОБА_5» та підтвердити факт родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, як між матір'ю та донькою, неможливо. В будинку за вказаною адресою ОСОБА_3 проживала з 1961 року по ІНФОРМАЦІЯ_13. За цією ж адресою разом із нею проживав чоловік, ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_16. Також неможливо підтвердити на даний час факт того, що батьки ОСОБА_3: ОСОБА_5, приблизно ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, приблизно ІНФОРМАЦІЯ_3, перебували у зареєстрованому шлюбі. Як зазначив представник позивача, ОСОБА_3 тривалий час добросовісно, відкрито та безперервно володіла нерухомим майном - будинком АДРЕСА_1, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_15 по день своєї смерті у ІНФОРМАЦІЯ_13. Нею проводилися капітальні та поточні ремонти житлового будинку, при житті вона підтримувала приміщення в належному стані, обробляла прилеглу частину земельної ділянки та сплачувала необхідні платежі. Під час звернення позивача ОСОБА_2 до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, їй нотаріусом було роз'яснено що за відсутності правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, питання щодо оформлення спадщини вирішується в судовому порядку. Оскільки позивач, як спадкоємець ОСОБА_3, має право приєднати до часу свого володіння будинком час, протягом якого ним володіла ОСОБА_3. представник позивача просив суд визнати за ОСОБА_2 за набувальною давністю право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1, який відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 31,6 кв.м., загальною площею 42,3 кв.м.; господарських будівель: літ. Б - комора, літ. В - сарай, літ. Г - сарай, літ. Д - сарай, літ. Е - літня кухня, літ. Ж - літня кухня, літ. З - убиральня, № 1-6, І - надвірні споруди.

Заявлені позовні вимоги представник позивача підтримав в судовому засіданні.

Представник відповідача - Кілійської міської ради, Ратушний Е.М., в судове засідання не прибув, надав заяву від 21.07.2015 року, в якій зазначив, що вважає позов обґрунтованим та просив розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, в процесі з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Як зазначено в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1, виданим повторно 20.10.1952 року Кілійським районним бюро ЗАГС, актовий запис № 69, батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 записано ОСОБА_4 та ОСОБА_9.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, виданого 15.11.1956 року Кілійським районним бюро ЗАГС, актовий запис № 189, після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_8, дружині присвоєне прізвище «ОСОБА_8».

13.02.1961 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виконавчим комітетом Кілійської міської ради було видано свідоцтво за № НОМЕР_3 про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1

Як вбачається з домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1, у ньому було зареєстроване місце проживання:

-ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6;

-ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 - з 29.09.1971 р.;

-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 - з 29.09.1971 р.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого повторно 18.02.2015 р. відділом РАЦС Кілійського РУЮ в Одеській області, актовий запис № 673, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_14.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого 13.03.2076 р. Кілійським районним ЗАГС Одеської області, актовий запис № 60, ОСОБА_5 померла 12.03.ІНФОРМАЦІЯ_15.

Як вбачається з довідки КП «Кілійське РБТІ та РОН» від 02.03.2015 р. № 122, станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1зареєстровано за ОСОБА_5, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право приватної власності, виданого Кілійським міськкомунгоспом 13.02.1961 р. № НОМЕР_3, про що зроблено запис за реєстр. Кн. 5 на стор. 143, реєстр. № 3262. Технічна характеристика зазначеного житлового будинку станом на 23.02.2015 р. складає: А - житловий будинок загальною площею 42,3 кв.м., у т.ч. житлова 31,6 к.в.м. Стіни будинку саманні. Б - комора. В - сарай. Г - сарай. Д - сарай. Е - літня кухня. Ж - літня кухня. З - убиральня. № 1-6; І - надвірні споруди. Самовільно збудованих, переобладнаних, реконструйованих приміщень, будівель не виявлено.

Згідно технічного паспорту, вказаний будинок розміщено на земельній ділянці загальною площею 1920 кв.м.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданого 30.11.2010 р. відділом РАЦС Кілійського РУЮ Одеської області, актовий запис № 345, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_16.

Як вбачається з даних особового рахунку КП «Світло», абонентом та, відповідно, споживачем наданих послуг за водопостачання за адресою: АДРЕСА_1, з 2006 року значиться ОСОБА_3.

Як вбачається з даних особового рахунку 45009 Кілійського РЕМ ВАТ ЕК «Одесаобленерго», абонентом та, відповідно, споживачем наданих послуг з електропостачання за адресою: АДРЕСА_1, з 01.01.1996 року значиться ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7, виданого 27.08.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 495, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_13.

Згідно акта депутата Кілійської міської ради від 23.06.2015 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13, зі слів сусідів, проживала в житловому будинку АДРЕСА_1 та володіла ним після смерті своєї матері, ОСОБА_5, яка померла у ІНФОРМАЦІЯ_15, як своїм власним, більше 10 років до дня своєї смерті.

Рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради від 27.03.2015 року НОМЕР_8 змінено адресу житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради від 24.06.29015 року № 529/02-7А, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13, дійсно проживала та володіла будинком після смерті своєї матері ОСОБА_5, яка померла у ІНФОРМАЦІЯ_15, розташованим за адресою: АДРЕСА_1. Довідка видана на підставі будинкової книги та акту депутата Кілійської міської ради.

Як зазначено в заповіті, посвідченому 04.11.2014 року державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори, та зареєстрованому в реєстрі за № 1441. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрована в АДРЕСА_1, заповіла все своє майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12

Відповідно до листа Кілійської районної державної нотаріальної контори від 03.03.2015 року № 177/02-14-6/2015 ОСОБА_2 надано роз'яснення щодо того, що відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 4.15, 4.18, гл. 10, разд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державний реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку. Також роз'яснено позивачу, що їй відповідно до ст. 344 ЦК України слід набути право власності, як особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років.

Як пояснив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10. вона проживає в АДРЕСА_1. На тій же вулиці в будинку НОМЕР_8 проживала баба ОСОБА_3, яка доводилась рідною сестрою батька позивачки ОСОБА_2. Свідок проживає за даною адресою 54 роки і весь цей час баба ОСОБА_3 проживала по сусідству. Свідкові відомо, що дітей та будь-яких живих родичів, крім позивачки, у неї не було, та оскільки вона була лежача, і останні півтора року біля неї знаходилась та доглядала позивач ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_2. Вона знає ОСОБА_2 більше 10 років та їй відомо, що позивачка була племінницею та похресницею ОСОБА_3. Своїх дітей у ОСОБА_3 не було, а рідний брат помер раніше за неї. Після смерті ОСОБА_3 її похорон проводила ОСОБА_2, та вона на даний час постійно доглядає за будинком, де проживала ОСОБА_3.

При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства:

Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є: 1/ законний об'єкт володіння; 2/ добросовісність володіння; 3/відкритість володіння; 4/ володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Разом з тим, право власності за давністю володіння, перш за все, може виникнути на придатне для володіння майно, яке відноситься до будь-якої форми власності.

Відповідно до положень цивільного законодавства нерухоме майно може стати предметом набуття за давністю, оскільки вважається, що таке майно існує.

З 3 серпня 2004 р. набрав чинності Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», який сформулював систему і порядок державної реєстрації прав на нерухомість.

Виходячи зі змісту абз. 3 ч. 1 ст. 344 ЦК України та положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» - якщо будівля чи споруда не є об'єктом нерухомості, прийнятому в експлуатацію, право на яке зареєстровано в установленому порядку, то набути право власності за давністю володіння на таке майно неможливо.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 вселилась до будинку на законних підставах. Вказаний будинок є об'єктом нерухомості, право на яке зареєстроване у встановленому законом порядку і його власники померли у 1947 та 1976 роках, відповідно, а отже на нього може бути набуте право власності за набувальною давністю.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 з 2001 року, тобто більше 10 років з урахуванням строку, встановленого в п. 8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України відкрито, безперервно, добросовісно, на законних підставах володіла відповідним житловим будинком, а після її смерті з ІНФОРМАЦІЯ_13 позивач ОСОБА_2 продовжила володіти ним, та згідно положень ч. 2 ст. 344 ЦК України може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла ОСОБА_3, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Отже, з врахуванням відповідної норми цивільного законодавства, починаючи з 2001 року час відкритого, безперервного, добросовісного володіння позивачем зазначеним житловим будинком, який є законним об'єктом нерухомого майна, на дату розгляду справи складає майже 14 років.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України шляхом визнання права власності на зазначений житловий будинок за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК, ст. ст. 16, 344, 1216, 1217, 1223 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 за набувальною давністю право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1, який відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 31,6 кв.м., загальною площею 42,3 кв.м.; господарських будівель: літ. Б - комора, літ. В - сарай, літ. Г - сарай, літ. Д - сарай, літ. Е - літня кухня, літ. Ж - літня кухня, літ. З - убиральня, № 1-6, І - надвірні споруди; розміщений на земельній ділянці загальною площею 1920 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников