Справа № 638/8557/15-ц Провадження № 2-н/638/2802/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

14.07.2015 р. суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Шишкін О.В., розглянувши заяву ТОВ «Харківекоресурс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій,

ВСТАНОВИВ

Заявник звернувся до суду із заявою, якою просить суд стягнути з боржника суму заборгованості по наданим послугам з вивезення побутових відходів з 01.01.2013 року по 31.03.2015 року у розмірі 390,03 грн. на підставі того, що на імя боржника відкрито особовий рахунок № 15758 і він не сплачує оплату наданих послуг.

Дослідивши заяву та надані до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу на підставі п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України у звязку із наступним.

За змістом ст.ст. 95, 100 ЦПК України, наказне провадження окремий вид цивільного судочинства, який здійснюється на підставі безспірних цивільних правовідносин, перелік яких чітко визначений ст. 96 ЦПК України та не підлягає розширеному тлумаченню. Аналогічна позиція має місце в правовій доктрині та викладена у Постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», в якій розяснено, що Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Разом із тим, вказаною постановою розяснено, що у разі заявлення вимог про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК) ( 1618-15 ), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Договір про надання послуг, згідно ст. 901 ЦК України, за своєю природою є двостороннім договором та потребує волі замовника на отримання таких послуг. Примушення до вчинення цивільних правочинів, зокрема навязування послуг, є неприпустимим, оскільки порушує права людини в розумінні Конституції України та Загальної декларації прав людини.

Надані суду документи не свідчать про обізнаність боржника про факт надання йому послуг, а тим більше про фактичне їх отримання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 96-100, 210, 213 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів.

Розяснити заявнику про можливість розгляду заявлених вимог в позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя: О.В. Шишкін