Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, до закінчення нею навчання,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, відповідно до уточнених позовних вимог просить стягувати щомісяця з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання спільної повнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 2500,00 гривень, починаючи з 01 липня 2015 року, до закінчення нею навчання у вищому навчальному закладі, 30 червня 2018 року включно; встановити порядок виконання цього рішення: відповідачу ОСОБА_2 не пізніше 7 числа кожного місяця визначену судом суму коштів за попередній місяць вносити на картковий рахунок, відкритий позивачем ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_3 картковий рахунок у Приват Банку, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку - ОСОБА_3, яка на даний час навчається, відповідач при цьому, може припинити надання матеріальної допомоги на утримання доньки, вважає що батьки повинні виконувати свої обов'язки, а тому звернулася з вказаним позовом до суду.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог викладених в заяві про уточнення позовних вимог не заперечував, погодився виплачувати аліменти для своєї доньки на період її навчання.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, вирішити спір згідно вимог чинного законодавства, обставини викладені у позовній заяві підтвердила.

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить наступного.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що від шлюбу сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають повнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 5)

За даними довідки № 15-01/19-1358 від 26.06.2015 року, виданої деканом факультету германської філології Мойсеєнком І.П., ОСОБА_3 навчається на першому курсі денної форми навчання факультету германської філології Київського національного лінгвістичного університету, терміном навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. (а.с. 6)

Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивачки ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 до закінчення нею навчання у вищому навчальному закладі в твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. щомісяця. Підставами звернення позивачки з даними вимогами до суду є незначний матеріальний дохід останньої та обов'язок відповідача, як батька дитини, у матеріальному утриманні доньки, яка продовжує навчання, ураховуючи, що відповідач не заперечував у виплаті аліментів з причин можливість надавати таку допомогу.

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зазначений у Постанові Пленуму Верховного Суду України фактичний склад необхідно доповнити ще одним юридичним фактом - походження дитини від батьків (кровне споріднення біологічне походження) або наявність між ними іншого юридично значущого зв'язку (усиновлення).

Так, відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Таким чином, особа не в усіх випадках є обмеженою у зв'язку з навчанням в можливості заробляти кошти для власного забезпечення. Тому в разі спору така потреба має бути встановлена судом. Потреба в матеріальній допомозі має бути пов'язаною з навчанням.

Відповідно до положення статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до положення статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. (ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України)

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Право позивачки на отримання аліментів не оспорюється, оскільки відповідач погодився на сплату аліментів, а тому суд враховує норму ч. 4 ст. 174 ЦПК України, за якою, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, до закінчення нею навчання.

Згідно положення статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., ст.ст.141, 150, 180, 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3, ст.ст. 10, 57-60, 79, 88, 208-209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, до закінчення нею навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2500,00 грн. щомісячно, на період навчання у Київському національному лінгвістичному університеті, починаючи з 02.07.2015 року і до 30.06.2018 року.

Встановити порядок виконання рішення суду шляхом сплати аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 не пізніше 7 числа кожного місяця у розмірі 2500,00 грн. на картковий рахунок ПАТ «Приватбанк», відкритий позивачем ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я :