Справа № 716/1341/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Угриновської Л.Я.

секретаря Кульки О.М.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши при попередньому судовому засіданні в місті Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с.Онут Заставнівського району про визнання права власності на спадщину за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок із господарськими спорудами, який розсташований в с.Онут по вул.Вишневій,6 Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2, котра померла 17.10.2014 року в с.Онут Заставнівського району Чернівецької області. В мотивування позову посилається на те, що 17.10.2014 року померла її баба ОСОБА_2. За життя остання зробила розпорядження своїм майно, а саме: все своє майно заповіла їй. Позивачка посилається на те, що в установленому порядку прийняла спадщину, оскільки звернулась із заявою про прийняття спадщини. На даний час бажає оформити своє право власності , однак цього зробити не може , оскільки у померлої не було правовстановлюючих документів на житловий будинок. Спадкоємців, котрі б мали право на обов"язкову частку в спадщині не має .

При попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю.

Представник територіальної громади в попереднє судове засідання не зявився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Враховуючи, що визнання позову не суперечить інтересам сторін, закону, суд вважає, що його слід прийняти та постановити рішення при попередньому розгляді справи.

Судом встановлено, що 17.10.2014 року померла ОСОБА_2. За життя остання зробила розпорядження своїм майном, склавши 15.10.2014 року заповіт, який був посвідчений секретарем Онутської сільської ради за реєстровим №45, згідно якого все належне їй майно заповіла ОСОБА_1.

Вiдповiдно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповiтом i за законом можуть бути фiзичнi особи, якi є живими на час вiдкриття спадщини.

Спадкоємців відповідно до ст. 1241 ЦК України не має.

За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України , спадкуванням є перехiд прав та обов'язкiв (спадщини) вiд фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осiб (спадкоемців). Спадкування здійснюється за заповiтом або за законом. До складу спадщини входять yci права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент вiдкриття спадщини i не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Спадкоємець за заповiтом чи за законом має право прийняти спадшину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи iз застереженням. Спадкоємець, який постiйно проживав разом iз спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про вiдмову вiд неї. Незалежно вiд часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вiдповiдно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час смерті не проживав постiйно iз спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки №400 від 21.08.2015 року виданої виконавчим комітетом Онутської сільської ради із померлою ніхто не проживав.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, згідно якої заведена спадкова справа № 64/2015 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39796426 від 05.03.2015 року .

Відповідно до положення ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свiдоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

На виконання вимоги даної статті, позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, оскільки нею не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вказане підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.07.2015 року .

Встановлено, що за життя ОСОБА_3 не оформила документи на належне їй нерухоме майно та не зареєструвала його в органах БТІ.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні (УРСР) із 1979 року.

Згідно інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності .

Вищий Спецiалiзований Суд України з розгляду цивільних i кримінальних справ в iнформацiйному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування п 3.3. наголошує, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будiвель ", i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Факт належності ОСОБА_2 вищезазначеного житлового будинку підтверджується записом в погосподарській книзі сільської ради, інвентарною справою.

Постанова Пленуму Верховного суду України вiд 04.10.1991р. №7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок у п. 9 зазначає, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на вiдведенiй в установленому порядку земельній дiлянцi i прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці , яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності . За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року , на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1235,1236,1241,1268 ЦК України, ст.ст. 130,174 ,213-215, 293 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в с.Онут по вул. Вишневій, 6 Заставнівського району Чернівецької області загальною площею 34,10 кв.м, житловою площею 14,50 кв.м в порядку спадщини за заповітом після смерті баби ОСОБА_2, котра померла 17.10.2014 року .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через районний суд протягом 10 днів з часу проголошення.

Суддя