Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 серпня 2015 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Строган Л.В., позивача, відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 сільської ради Романівського району Житомирської області про виключення майна з акту опису,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначила, що відповідачі ОСОБА_2 її син та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, після розірвання якого вони не можуть досягти згоди щодо поділу спільно нажитого майна. 6 грудня 2012 року секретарем Камінської сільської ради Романівського району Житомирської області було складено акт опису майна, нажитого у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в який було включено телевізор вартістю 1300 грн, холодильник вартістю 1500 грн та віз вартістю 1500 грн.

Посилаючись на те, що вказане майно належить особисто їй, позивач просить ухвалити рішення про виключення з акту опису цього майна.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, пояснивши, що майно, яке просить виключити з акту опису позивач, є їх з ОСОБА_2 спільною сумісною власністю.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, погодившись із доводами позивача, щодо належності їй спірного майна.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Романівського району Житомирської області в судове засідання не з»явився. Повідомлені цим відповідачем причини неявки були визнані судом неповажними.

Судом встановлено, що у провадженні Романівського районного суду Житомирської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

До складу майна, яке підлягає розподілу між сторонами у вказаній справі, входять телевізор, холодильник та віз, які ОСОБА_3 вважає своїм майном.

6 грудня 2012 року секретар Камінської сільської ради Романівського району Житомирської області та ОСОБА_1 склали акт опису майна, нажитого за час перебування останньої у шлюбі з ОСОБА_2 У вказаний опис включено майно, яке є предметом спору у даній справі.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, наданими позивачем, та не заперечуються відповідачами.

Оцінивши досліджені докази та вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до переконання про безпідставність позову, з огляду на таке.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням розуміється такий стан суб»єктивного права, при якому воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб»єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов»язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Невизнання цивільного права це дії учасника цивільного правовідношення, який несе юридичний обов»язок перед уповноваженою особою, які спрямовані на заперечення в цілому або у певній частині суб»єктивного права іншого учасника цивільного правовідношення, внаслідок якого уповноважена особа позбавлена можливості реалізувати своє право.

Оспорювання це такий стан цивільного правовідношення, при якому між учасниками існує спір з приводу наявності чи відсутності суб»єктивного права у сторін, а також приналежності такого права певній особі. Оспорене право ще не порушене, але виникає невизначеність у праві, зумовлена поведінкою другої сторони стосовно уповноваженого.

Загальними положеннями Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (стаття 3 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (стаття 11 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України).

Статтею 16 ЦК України визначено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом.

За змістом даної норми закону суд не може захищати порушене, невизнане або оспорене цивільне право у спосіб, який не передбачений законом або договором.

Під час розгляду справи суд встановив, що між відповідачем ОСОБА_1 та позивачем існує спір з приводу наявності чи відсутності в останньої права власності на майно, яке ОСОБА_1 вважає своєю та ОСОБА_2 спільною сумісною власністю. При цьому будь-які договірні зобов»язання щодо вказаного майна між сторонами відсутні.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Матеріальний зміст позовної вимоги позивача, на переконання суду є неправовим та таким, що виходить за межі судового захисту, оскільки актом опису майна, який 6 грудня 2012 року був складений секретарем Камінської сільської ради Романівського району Житомирської області та відповідачем ОСОБА_1, фактично був оформлений перелік майна, яке остання бажала поділити з ОСОБА_2

При цьому наявність в даному акті майна, яке позивач вважає своєю власністю, не пов»язане з обмеженням прав будь-якої особи щодо володіння, користування чи розпорядження цим майном.

Встановивши, що обраний ОСОБА_3 спосіб захисту оспореного права не відповідає вимогам закону, суд відмовляє у задоволенні її позову.

Керуючись статтями 15,16, 392 ЦК України, статтями 3,4, 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Бабич