АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

04 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Борисової О.В., Гаращенка Д.Р.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магди СвітланиГригорівни, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року позивач, з підстав передбачених ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», звернувся до суду з позовом, в якому просив звільнити нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, з-під арешту, посилаючись на те, що він має перед іншими переважне право на задоволення вимог із нерухомого майна, переданого в іпотеку.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в обґрунтування якої посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права. Зазначив, що накладення арешту на майно боржника у виконавчому провадженні порушує його законні права та інтереси як іпотекодержателя.

Просив рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав наведених в ній.

Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень цивільного процесуального законодавства підстави заявленого позову - це виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ст. 4, п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України). Таким чином, при розгляді справи суд застосовує той закон, який регулює спірні правовідносини.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що право на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна позивачем обґрунтовано з посиланням на статтю 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом частини 1 статті 60 цього Закону до суду з позовом про визнання права власності на майно та зняття арешту з цього майна може звернутись особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові.

Таким чином у позовному провадженні підлягає захисту порушене право власності у спосіб визнання права, передбачений п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Саме таке роз'яснення міститься у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року за № 6 (з наступними змінами та доповненнями).

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 Підстав вважати, що майно, на яке накладено арешт, належить ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги, щодо можливого порушення в майбутньому прав позивача як іпотекодержателя, не можуть бути прийняти колегією суддів у якості підстав скасування судового рішення першої інстанції, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову і їх задоволенні.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору про відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін як такого, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 754/5001/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8925/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Ярошенко С.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.