Справа № 751/4605/15-ц Провадження № 22-ц/795/1574/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Мороз К. В. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка Є.М.,
суддів:Горобець Т.В., Острянського В.І.,
при секретарі:Мартиновій А.В.,
за участю:представника позивача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, Державної податкової інспекції у м.Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання покупцем та визнання права власності,

треті особи, які не заявляють самостійні вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Алаєва Тетяна Анатоліївна,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07 липня 2015 року відмовлено повністю у задоволенні позову ОСОБА_9 до ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, Державної податкової інспекції у м.Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання покупцем та визнання права власності.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_9 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_9 вважає доведеним надання нею повноважень, а саме довіреності, померлому ОСОБА_13 для оформлення 1/3 частини спірного будинку на її ім'я. Апелянт зазначає, що даний факт підтверджується поясненнями ОСОБА_6 в судовому засіданні, однак в ДПІ не збереглись документи стосовно покупців будинку, а в нотаріальній конторі інформація про надані довіреності зберігається лише 5 років.

Апелянт вважає, що в судовому засіданні було повністю доведено, факт придбання 1/3 частини будинку за її кошти, які вона взяла в борг у ОСОБА_14 саме для цієї мети і вона сама особисто їх повернула ОСОБА_14 Як на доказ, ОСОБА_9 посилається на розписку, дану ОСОБА_14, яка підтверджує зазначені нею обставини.

Крім того, апелянт зазначає, що в судовому засіданні свідок ОСОБА_15, яка є рідною сестрою померлого, підтвердила факт придбання спірного будинку її братом за кошти ОСОБА_9

Апелянт вважає, що визнання судом першої інстанції неналежними та недопустимими доказами покази свідків ОСОБА_6, ОСОБА_14 в частині передачі ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 10000 доларів США ОСОБА_16 є порушенням ст.212 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ч.2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем лише зазначено, що ОСОБА_9 передавалися грошові кошти, отримані нею згідно розписки в сумі 10000 доларів США ОСОБА_13 для придбання частини будинку в тому числі і для неї. Проте в порушення ч.1 ст. 44 ЦК УРСР позивачем не надано доказів укладання угоди у простий письмовій формі, а ст. 46 ЦК УРСР позбавляє сторону права в разі спору посилатися для підтвердження угоди на показання свідків, тобто суду не надано належних та допустимих доказів передачі грошових кошти. Згідно ч.1 ст.44 ЦК УРСР, яка діяла на час спірних правовідносин, визначено, що угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців, за винятком угод, зазначених у ст.43 цього Кодексу, та інших угод, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, повинні укладатись у письмовій формі. Згідно ст.46 ЦК УРСР, недодержання простої письмової форми, що вимагається законом (стаття 44 цього Кодексу), позбавляє сторони права в разі спору посилатися для підтвердження угоди на показання свідків, а у випадках, прямо зазначених у законі, тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В порушення вимог зазначених вище норм процесуального права, позивачем в ході розгляду справи не надано належних та допустимих доказів в підтвердження своїх позовних вимог.

Згідно зі статтею 5, пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Договір позики на суму понад п'ятдесят карбованців повинен бути укладений у письмовій формі (стаття 375 ЦК УРСР).

Згідно ст.48 ЦК УРСР угода, яка не відповідає вимогам закону, є недійсною.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 27 серпня 2002 року між Державою в особі ДПІ у м.Чернігові та ОСОБА_13 був укладений Договір купівлі-продажу 11/20 частини житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с.47, 88). Згідно п.3 Договору продаж 11/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями вчинено за 49302 грн. 54 коп. ( Протокол № 12 проведення біржових торгів від 20 серпня 2002 року Чернігівською Універсальною Товарною Біржою). Зазначену суму ОСОБА_13 сплатив продавцю повністю до підписання цього договору.

Право власності на вказану частин будинку зареєстровано за спадкодавцем 11 жовтня 2002 року в Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу №123 за реєстровим №4545 (а.с.106).

Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Алаєвою Т.А. 17 лютого 2015 року видано свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя після померлого 26 жовтня 2014 року ОСОБА_13, пережившій його дружині ОСОБА_6

З копії паспорту ОСОБА_9 вбачається, що вона була зареєстрована за адресою м.Чернігів, вул Малясова, 7 в період з 27 січня 2004 року по 28 квітня 2007 року (а.с.53-55).

З копії Договору купівлі-продажу квартири від 25 липня 2003 року вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_6 продали квартиру АДРЕСА_1 за 40000 грн. (а.с.48).

З розписки від 25 серпня 2002 року, оглянутої в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_9 взяла в борг у ОСОБА_14 гроші в сумі 10000 доларів США, для придбання будинку по вулиці Малясова, 7 в місті Чернігові для неї та сім'ї доньки ОСОБА_6 Зобов'язалася віддати гроші протягом двох років, одразу після продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 яка належить їй та ОСОБА_6 в рівних частинах. На розписці наявна відмітка, що гроші повернуті повністю, вся сума, десять тисяч доларів США, 27 липня 2003 року (копія на а.с.52).

ОСОБА_13 помер 26 жовтня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.59).

05 червня 2014 року ОСОБА_13 склав заповіт, що на випадок його смерті, все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом матиме право заповів доньці - ОСОБА_7 (а.с.78).

Копією витягу із рішення виконавчого комітету Новозаводської районної у місті Чернігові ради №85 від 23 квітня 2007 року та акту прийняття в експлуатацію приватних переобладнаних житлових і господарських споруд прийнято в експлуатацію приватних переобладнань житлових і господарських споруд ОСОБА_13 веранди І, котельні 1-8, санвузла 1-7, передпокою 1-2, збільшення житлової площі на 4,9 кв.м. у кімнаті 1-6 за рахунок демонтажу коридору та сараю «Д-2» по вул. Малясова, 7 (а.с.89).

З заявою про прийняття спадщини щодо майна померлого ОСОБА_13 звернулися ОСОБА_6 (а.с.58), ОСОБА_7 (а.с.73), ОСОБА_11 (а.с.80).

В суді першої інстанції в якості свідків були допитані ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_14, які пояснювали, що ОСОБА_9 передала ОСОБА_13 грошові кошти, отримані згідно розписки від 25 серпня 2002 року для купівлі спірної частини будинку.

Згідно ст.58 ЦК УРСР, недійсною є угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода).

Якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі.

Наслідки недійсності частини угоди визначені ст.60 ЦК УРСР, згідно якої недійсні частини угоди не тягнуть за собою недійсності інших її частин, оскільки можна припустити, що угода була б укладена і без включення недійсної її частини.

Згідно ч.1 ст.44 ЦК УРСР, яка діяла на час спірних правовідносин, визначено, що угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та інших угод, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, повинні укладатись у письмовій формі.

Згідно ст.46 ЦК УРСР, недодержання простої письмової форми, що вимагається законом (стаття 44 цього Кодексу), позбавляє сторони права в разі спору посилатися для підтвердження угоди на показання свідків, а у випадках, прямо зазначених у законі, тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції, що позивачка можливо й передавала грошові кошти, отримані нею згідно розписки в сумі 10000 доларів США ОСОБА_13 для придбання частини будинку в тому числі і для неї, проте в порушення ч.1 ст.44 ЦК УРСР не надала доказів укладання угоди у простій письмовій формі, а ст.46 ЦК України за відсутності такої угоди позбавляє сторону права в разі спору посилатися для підтвердження угоди на показання свідків.

Позивач не довела, а судом не встановлено факту того, що дійсно кошти 10000 доларів США передавались для купівлі частини будинку по вулиці Малясова, враховуючи, що вона не була стороною договору купівлі-продажу.

Отже, доводи апеляційної скарги стосовно неврахування судом показів свідків колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вбачається, що доводи позивача стосовно показів свідків фактично зводяться до переоцінювання їх показів, хоча суд першої інстанції дав їм належну оцінку з урахуванням вимог ст.212 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду також не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для зміни чи скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: