Провадження № 2/712/1173/15
Справа № 712/2269/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що 07 травня 2014 року о 18.55 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем Subaru Tribeca, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Черкаси по вул. Благовісній 186, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Renault Laguna, державний номерний знак НОМЕР_2, чим порушив вимоги ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 124 КпАП України. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

На відновлення транспортного засобу позивачем було витрачено грошові кошти в сумі 12 601 грн. 27 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована згідно полісу у ПАТ «СК «Еталон» ОСЦПВВНТЗ № АС/2867592 від 31 травня 2013 року. На даний час матеріальна шкода залишається не повністю відшкодованою, а страхове відшкодування сплачено з порушенням встановлених законодавством строків та не у повному обсязі, в звязку з чим звернулася за захистом своїх прав до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги збільшила та просила стягнути з страхової компанії на її користь невиплачене страхове відшкодування в сумі 4 755 грн. 85 коп., пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в сумі 1 241 грн. 11 коп., інфляційні збитки в сумі 2 374 грн., 3 % річних від простроченої суми в сумі 80 грн. 74 коп., а всього 8 451 грн. 69 коп. Крім того, просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в сумі 1 500 грн., матеріальну шкоду (втрату товарної цінності) в сумі 2 012 грн. 08 коп. витрати на оплату авто товарознавчого дослідження в сумі 450 грн., а всього 3 962 грн. 08 коп. Стягнути з відповідачів солідарно сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 2 618 грн.

Представник страхової компанії в судовому засіданні в режимі відео конференції позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення невиплаченого страхового відшкодування в сумі 4 755 грн. 85 коп. та солідарного стягнення з відповідачів судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства та Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В судовому засіданні встановлено, що 07 травня 2014 року о 18.55 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем Subaru Tribeca, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Черкаси по вул. Благовісній 186, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Renault Laguna, державний номерний знак НОМЕР_2. В результаті ДТП позивачу було завдано матеріальну шкоду, яка полягала в пошкодженні транспортного засобу.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Статтею 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

31 травня 2013 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Еталон» укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2867592, відповідно до якого застраховано цивільно-правову відповідальність Страхувальника та осіб, які на законних підставах експлуатують забезпечений транспортний засіб Subaru Tribeca, державний номерний знак НОМЕР_1.

ПрАТ «СК «Еталон» було здійснено частково виплату по страховій події в розмірі 4 068 грн. 48 коп., що підтверджено сторонами в судовому засіданні.

По справі було проведено авто товарознавчу експертизу, відповідно висновку якої за № 5/15 від 18 січня 2015 року, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивача, внаслідок ДТП становить 12 601 грн. 27 коп., з яких: втрата товарного виду в сумі 2 012 грн. 08 коп. та вартість відновлювального ремонту автомобіля 10 589 грн. 19 коп.

Відповідно до абзацу другого п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додатну вартість.

Таким чином, виплата страхового відшкодування здійснюється за вирахуванням ПДВ.

Страхова компанія в судовому засіданні визнала, що до сплати підлягає страхове відшкодування в сумі 8 824 грн. 33 коп. Враховуючи те, що страховою компанією здійснено часткову виплату страхового відшкодування в сумі 4 068 грн. 48 грн., то різниця між зазначеними сумами становить 4 755 грн. 85 коп. (8 824,33 4 068,48 = 4 755,85), яка і підлягає до стягнення з ПрАТ СК «Еталон» на користь позивача.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження з ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а в разі невизнання майнових вимог заявника прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Отже, страхова компанія повинна була виплатити страхове відшкодування не пізніше, ніж через 90 днів від дати подання позивачем заяви про виплату страхового відшкодування, тобто не пізніше ніж 09 грудня 2014 року.

Відповідно до ст.. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, розмір пені за прострочення сплати страхового відшкодування становить 1 241 грн. 11 коп., які і підлягають до стягнення зі страхової компанії на користь позивача.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Згідно п. 4 цієї ж Постанови визначено, що положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

За ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Оскільки зобовязання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобовязання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, розмір інфляційних збитків з грудня 2014 року по червень 2015 року становить 2 374 грн., а розмір 3% річних - 80 грн. 74 коп., які і підлягають до стягнення з Страхової компанії на користь позивача.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За ст. 32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує шкоду, повязану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Згідно висновку авто товарознавчої експертизи № 5/15 від 18 січня 2015 року, сума втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля позивача, становить 2 012 грн. 08 коп., крім того, позивачем було оплачено проведення експертного дослідження в сумі 450 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 5/15 від 29 грудня 2014 року. Вказані суми підлягають до стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_2, як особи, визнаної винною у вчиненні ДТП, в звязку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вина відповідача ОСОБА_2 підтверджена матеріалами справи та постановою суду, проте, що останній визнаний винним у вчиненні ДТП, в результаті якої автомобіль позивача, отримав механічні пошкодження. В даному випадку, враховуючи обставини справи суд вважає, що позивачеві в результаті дорожньо-транспортної пригоди, дійсно, нанесена моральна шкода відповідачем ОСОБА_2 Отже, суд вважає стягнути з останнього на користь позивача завдану моральну шкоду в сумі 1 500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до наданої позивачем квитанції розмір витрат по сплаті судового збору склав 243 грн. 60 коп., які і підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в

адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення

окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи, по справі було проведено 5 судових засідань: 31 березня 2015 року представник позивача був присутній під час розгляду справи, судове засідання тривало 30 хвилин, 20 квітня 2015 року представник позивача був присутній під час розгляду справи, судове засідання тривало 15 хвилин, 14 травня 2015 року представник позивача був присутній під час розгляду справи, судове засідання тривало 30 хвилин, на судові засідання 19 червня 2015 року та 10 липня 2015 року представник позивача не зявився. Таким чином, його присутність в судовому засіданні становила 1 годину 15 хвилин. Станом на 10 липня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати встановлений законом становить 1 218 грн., 40% за годину участі особи, яка надавала правову допомогу становить 487 грн. 20 коп. Таким чином, розмір компенсації правової допомоги за участь в судових засіданнях становить 609 грн.. Крім того, представником позивача було підготовлено позовну заяву до суду, вартість якої згідно договору про надання допомоги, укладеного між позивачем ФОП ОСОБА_3 19 лютого 2015 року, склала 339 грн., крім того, підготовлено та подано до суду дві заяви про збільшення та зменшення позовних вимог, вартість яких становить 424 грн. (2 х 212 грн.) та пояснення, вартість якого склала 212 грн. Разом витрати на правову допомогу складають 1 584 грн., які підлягають до солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача. Решту грошових вимог на правову допомогу, суд вважає завищеною та не обґрунтованою на законі, в звязку з чим задоволенню не підлягає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме до стягнення з ПрАТ «СК «Еталон» на користь позивача невиплачене страхове відшкодування в сумі 4 755 грн. 85 коп., пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в сумі 1 241 грн. 11 коп., інфляційні збитки в сумі 2 374 грн. та 3 % річних в сумі 80 грн. 74 коп., а всього 8 451 грн. 69 коп., та з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 1 500 грн., матеріальну шкоду (втрату товарної вартості) в сумі 2 012 грн. 08 коп., витрати на оплату авто товарознавчого дослідження в сумі 450 грн., а всього 3 962 грн. 08 коп., а також стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 1 584 грн., а всього 1 827 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.10, 60, 61, 88, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 23, 625, 992, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 невиплачене страхове відшкодування в сумі 4 755 грн. 85 коп., пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в сумі 1 241 грн. 11 коп., інфляційні збитки в сумі 2 374 грн. та 3% річних в сумі 80 грн. 74 коп., а всього 8 451 грн. 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 1 500 грн., матеріальну шкоду (втрату товарної вартості) в сумі 2 012 грн. 08 коп., витрати на оплату авто товарознавчого дослідження в сумі 450 грн., а всього 3 962 грн. 08 коп.

Стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 1 584 грн., а всього 1 827 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: