Справа № 521/5332/15-ц
Провадження №2/521/4931/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

при секретарі Малиш О.Л.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення коштів (повернення депозиту та процентів), -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2015р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відповідач) про захист прав споживачів та стягнення коштів (повернення депозиту та процентів), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 серпня 2013 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення №10 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір №7170/18-13 про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К у банківському металі «Золотий». Позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок № 002/2635.1.10.37101.03 у банківському металі ОСОБА_2 (надалі «банківський метал», загальною вагою 450,00 грам або 14,47 тройських унцій металу на строк з 16.08.2013 року по 16.02.2015 рік. ОСОБА_3 нараховує і виплачує позивачу проценти у банківському металі за ставкою 2,50% річних.

27.08.2013 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення №2 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір №3770/18-13 про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К у банківському металі «Золотий». Позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок № 002/2635.3.00.37101.04 у банківському металі ОСОБА_2 (надалі «ОСОБА_2 метал», загальною вагою 150,00 грам або 4,82 тройських унцій металу на строк з 27.08.2013 року по 27.02.2015 року. ОСОБА_3 нараховує і виплачує клієнту проценти у банківському металі за ставкою 2,50% річних.

03.09.2013 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення №4 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір №7601/18-13 про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К у банківському металі «Золотий». Позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок № 002/2635.5.04.37101.06 у банківському металі «Золотий» (надалі «ОСОБА_2 метал», загальною вагою 50,00 грам або 1,61 тройських унцій металу на строк з 03.09.2013 року по 03.03.2015 року. ОСОБА_3 нараховує і виплачує клієнту проценти у банківському металі за ставкою 2,50% річних.

06.01.2015 року між ним та АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення №4 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір - заява №328823/114059/1-15 «Класік» на 1 міс в іноземній валюті. Позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок № 2630.8.04.37101.20 у сумі 908,13 доларів США на строк с 06.01.2015 року по 06.02.2015 рік на умовах договору. ОСОБА_3 нараховує і виплачує позивачу проценти за ставкою 10,00%.

13.01.2015 року між ним та АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення №4 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір № 328823/116868/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США. Позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок № 01/2630.6.037101.004 у сумі 1029,08 на строк с 13.01.2015 року по 13.04.2015 року на умовах Договору. В договорі зазначена можливість закінчувати строк договору кожні 7 діб клієнтом без втрат, крім цього, банк нараховує і виплачує клієнту проценти за ставкою від 8,2% до 10% пропорційно змінюючись кожних сім діб.

В березні 2015 року за його заявою депозити по договорам п.1. та п.2 були зараховані до відділення №4. Відповідно до договору відповідач був зобовязаний на вимогу позивача повернути вклад і суму нарахованих процентів за період користування ним позивачу, в день, наступний за останнім днем строку внеску. Після спливу строку договору позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути суму внеску та нараховані за користування ним проценти, але йому було відмовлено у поверненні суми внеску та процентів. Відповідач сплатив лише проценти по 3-м договорам по п.п.1-3. Відповідачем не було здійснено повернення депозиту разом з сумою нарахованих за користування ним процентів позивачеві. Таким чином, відповідач продовжував, і на день подачі цієї позовної заяви продовжує користуватися грошовими коштами, що були внесені позивачем як депозит. Оскільки відповідач, всупереч волі позивача, продовжує користування депозитом, то до такого користування мають застосовуватися положення депозитного договору, зокрема у визначенні річної відсоткової ставки на суму депозиту. Відповідно до договорів по п.п.1-3 розмір процентної ставки становить 2,5% річних, також по Договору по п.4 розмір процентної ставки становить 10% річних. Борг банку по п.п.1-3 складається з суми Внеску (650,00 грам ОСОБА_2 металу ОСОБА_2), та 2,5% річних від простроченої суми внеску понад строку дії договору аж до строку повного погашення заборгованості перед позивачем. (на 13.04.2015 року це в розмірі 2,3287 грам ОСОБА_2). Загальна заборгованість по п.п. 1-3 становить 652,3287 грама ОСОБА_2. ОСОБА_3 по п.п.4,5 на 13.04.2015 року становить 1984,67 доларів США.

В ході розгляду справи Позивач неодноразово збільшував свої позовні вимоги та остаточно за заявою про збільшення позовних вимог від 23.07.2015 р., просить зобовязати відповідача повернути на користь ОСОБА_1 суму внеску 650,00 грам банківського металу ОСОБА_2 та 2,50 процентів річних від простроченої суми внеску понад строку дії договору, аж до строку повного погашення заборгованості перед ним станом на 23.07.2015 року в розмірі 6,78 грам ОСОБА_2, стягнути з відповідача на його користь суму внеску 1937,21 доларів США та 10% процентів річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору від 14.05.2015 року, аж до строку повного погашення заборгованості перед ним станом на 23.07.2015 року в розмірі 100.53 доларів США, а всього 656,78 грам ОСОБА_2 та 2037,74 доларів США.

Позивач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

16.08.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення №10 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір №7170/18-13 про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К у банківському металі ОСОБА_2 (а.с.7-8).

Згідно п.1.1 договору Позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок № 002/2635.1.10.37101.03 у банківському металі ОСОБА_2, загальною вагою 450,00 грам або 14,47 тройських унцій металу на строк з 16.08.2013 року по 16.02.2015 рік, що підтверджено меморіальним валютним ордером №1 від 16.08.2013 року (а.с. 9).

Відповідно до п.1.2 договору за час користування ОСОБА_2 що складає Вклад, протягом строку, визначеного п.1.1. цього договору, «Банк» нараховує і виплачує «Клієнту» проценти у банківському металі за ставкою 2,5 % річних.

27.08.2013 року ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення №2 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір №7370/18-13 про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К у банківському металі ОСОБА_2 (а.с.10-11).

Відповідно до п.1.1 договору Позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок № 002/2635.3.00.37101.04 у банківському металі ОСОБА_2, загальною вагою 150,00 грам або 4,82 тройських унцій металу на строк з 27.08.2013 року по 27.02.2015 року, що підтверджується квитанцією №1 від 27.08.2013 року (а.с.12).

Відповідно до п.1.2 договору за час користування ОСОБА_2 що складає Вклад, протягом строку, визначеного п.1.1. цього договору, «Банк» нараховує і виплачує «Клієнту» проценти у банківському металі за ставкою 2,5 % річних.

03.09.2013 року ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення №4 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір №7601/18-13 про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К у банківському металі ОСОБА_2 (а.с. 13-14).

Відповідно до п.1.1 договору Позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок № 002/2635.5.04.37101.06 у банківському металі ОСОБА_2 (надалі «ОСОБА_2 метал», загальною вагою 50,00 грам або 1,61 тройських унцій металу на строк з 03.09.2013 року по 03.03.2015 року, що підтверджується квитанцією №10 від 03.09.2013 року (а.с. 15).

Відповідно до п.1.2. договору за час користування ОСОБА_2 що складає Вклад, протягом строку, визначеного п.1.1. цього договору, «Банк» нараховує і виплачує «Клієнту» проценти у банківському металі за ставкою 2,5 % річних.

06.01.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення №4 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір - заява №328823/114059/1-15 «Класік» на 1 міс в іноземній валюті (а.с. 16).

Відповідно до п.1 позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок № 2630.8.04.37101.20 у сумі 908,13 доларів США на строк с 06.01.2015 року по 06.02.2015 рік на умовах договору, що підтверджується квитанцією №1 від 06.01.2015 року (а.с.17).

Відповідно до п.2 договору за час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього Договору заяви, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 10,00% річних. Нарахування процентів здійснюється ОСОБА_3 у порядку, визначеному п.4.1.3 основних умов. Капіталізація процентів, нарахованих на вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у банку № 2638.0.037101.008.

13.01.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення №4 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір № 328823/116868/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США (а.с.18-19).

Відповідно до п.1 договору Позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок № 01/2630.6.037101.004 у сумі 1029,08 на строк с 13.01.2015 року по 13.04.2015 року на умовах Договору, що підтверджується меморіальним валютним ордером №74 (а.с.20).

Відповідно до п.2 договору банк нараховує і виплачує клієнту проценти за ставкою від 8,2% до 10% пропорційно змінюючись кожних сім діб (а.с.18)

09.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з проханням повернути депозити, за якими закінчився строк, але відповідачем вимоги позивача до теперішнього часу не виконані.

Як вбачається з розрахунку від 11.05.2015 року заборгованість відповідача станом на 18.05.2015 року складає 653,8424 грам ОСОБА_2 та 2002,71 доларів США.

Правовідносини між банком та вкладниками, регулюються законодавством про захист прав споживачів, нормами ЦК України.

Відповідно до статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно вимог ч.2 ст. 1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства та умов договору.

ОСОБА_3 виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються всі нараховані до цього моменту проценти (ч.ч. 1, 5, 6 ст.1061 ЦК України).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Стаття 47 цього Закону визначає операції банків по залученню у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Згідно з п. 1.6 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року №516 банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти: у національній валюті, якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок у національній валюті; у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті.

Ураховуючи, що відповідач прийняв від позивача вклад в іноземній валюті (доларах США), тому не суперечить діючому законодавству стягнення з нього на користь позивача грошових коштів за договорами банківського вкладу саме в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виплата грошового вкладу та відсотків обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не виконав умови договору, що порушує права позивача.

Що стосується вимог позивача про повернення депозиту, процентів річних від простроченої суми внеску понад строку дії договору аж до строку повного погашення заборгованості перед позивачем, то вони підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як передбачено нормами Закону України від 3 липня 1991 р. № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення ВСУ від 28 березня 2012 р. у справі 6-36736вов10). Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні.

Крім того, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до положень статей 524, 533, 625 ЦК України грошовим є зобовязання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобовязання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобовязанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад) зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).

Водночас Законом України «Про банки і банківську діяльність» поняття вкладу (депозиту) визначається як кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на певний строк зберігання.

Загальний порядок залучення банками України банківських металів від юридичних і фізичних осіб на їх вкладні (депозитні) рахунки регулюється Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 року за № 1256/8577.

Згідно із цим Положенням операції банків з банківськими металами здійснюються або з фізичною поставкою банківських металів, або без фізичної поставки банківських металів відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з питань здійснення операцій з банківськими металами (пункт 1.1 Положення); банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у банківських металах, якщо вкладний (депозитний) рахунок відкритий у банківських металах, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника у національній валюті (пункт 1.6 Положення).

З огляду на те, що за умовами укладеного сторонами договору банківського вкладу був відкритий вкладний рахунок у банківському металі, відповідно банк взяв на себе зобовязання сплатити вкладнику суму вкладу й нараховані за ним проценти в банківському металі, а не в грошових одиницях, слід дійти висновку, що таке правовідношення не є грошовим зобовязанням, тому до спірних правовідносин не застосовуються положення статті 625 ЦК України.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2.04.2014 року у справі № 6-21цс14.

На підставі вище викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині зобовязання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» повернути ОСОБА_1 за договорами банківського строкового вкладу (депозиту) у банківському металі «Золотий» суму внеску масою 650,00 грам банківського металу ОСОБА_2, та 2,50% процентів у банківському металі масою 6,78 грам банківського золота, а всього масою 656.78 грам ОСОБА_2 та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 суму внеску 1937,21 доларів США та 10% річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору від 14.04.2015 року в розмірі 100.53 доларів США, у сумі 2037,74 доларів США.

За загальними правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України). Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 14 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Таким чином, згідно вимог статті 526 ЦК України, заборгованість відповідача за договорами депозиту від 06.01.2015 р. та від 13.01.2015 р. становить суму 43 770,65 гривень (еквівалент 2 037,74 доларів США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення 1 долар США 21.48 гривень).

Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 8, 10-15, 61, 88, 215, 223 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 4,8,14,22 Закону України «Про захист прав споживачів» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 4 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів та стягнення коштів (повернення депозиту та процентів) задовольнити частково.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» повернути ОСОБА_1 за договорами банківського строкового вкладу (депозиту) у банківському металі «Золотий» суму внеску 650,00 грам банківського металу ОСОБА_2, та 2,50% процентів у банківському металі в розмірі 6,78 грам банківського золота, а всього 656,78 грам ОСОБА_2.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 суму 43 770,65 гривень (еквівалент 2 037,74 доларів США за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення 1 долар США 21.48 гривень), яка складається з суми внеску 1937,21 доларів США та 10% річних від простроченої суми внеску понад строк дії договорів депозиту у сумі 100,53 доларів США.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених ст. 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя: