Справа № 505/2626/15-ц
Провадження по справі № 2/505/1195/2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" липня 2015 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Фабіжевського С.А.

при секретарі - Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до Куяльницької сільської Ради Котовського райони Одеської області про визнання права власності (третя особа - ОСОБА_2), -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, при цьому наполягав на визнанні за ним, ОСОБА_1 в порядку набувальної давності, право приватної власності на цілий житловий будинок літ. «А», загальною площею 28,6 кв.м, житловою 57,5 кв.м, з відповідними господарськими спорудами та будівлями: погріб під часткою будівлі літ. «г», сараю літ. «Г», колодязю питного І, що розташоване на земельній ділянці площею 1500 кв.м. по АДРЕСА_1.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву, де позовні вимоги визнав та прохав про розгляд справи у його відсутності.

Тертя особа - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не заперечувала, підтвердила доводи позивачки.

Вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що в червні 2000 року матір'ю позивача (третя особа по справі) ОСОБА_2 було придбано для свого сина (позивача по справі) ОСОБА_1 житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями що розташоване на земельній ділянці площею 1500 кв.м. по АДРЕСА_1.

Вказаний житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями що розташований на земельній ділянці площею 1500 кв.м. по АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності на померлій ОСОБА_4, на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 від 17 лютого 1989 року, виданого Куяльницької сільською Радою Котовського району Одеської області та зареєстроване в Котовському БТІ за №150.

Як вбачається з матеріалів справи, за договором купівлі-продажу житлового будинку з господарчими спорудами та будівлями що розташований на земельній ділянці площею 1500 кв.м. по АДРЕСА_1, продавцем виступила ОСОБА_5, як спадкоємиця за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, ОСОБА_5 в передбаченому законом порядку не оформила спадщину та користувалась майном фактично.

На підтвердження угоди купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна, продавець, ОСОБА_5 16 червня 2000 року власноруч написала розписку про отримання нею від ОСОБА_2 1150 грн. за проданий нею житловий будинок, що засвідченого свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Між тим, заповітом ОСОБА_6 від 15 серпня 1989 року, остання заповіла вказаний житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями що розташоване на земельній ділянці площею 1500 кв.м. по АДРЕСА_1, не тільки ОСОБА_5, а і іншим особам, зокрема ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які жодним чином починаючи з 2000 року про себе та свої права на вказане нерухоме майно не заявляли, претензій від них не надходило, всі спроби розшукати останніх результатів не дало.

На теперішній час позивач досяг повноліття, а тому виявив бажання в установленому порядку визнати за собою право приватної власності на житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями що розташоване на земельній ділянці площею 1500 кв.м. по АДРЕСА_1. Але, у зв'язку із вищевказаними обставинами він цього позбавлений, чому був змушений звернутися до суду, надавши відповідні докази по справі.

Відповідно до Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2008 року відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Враховуючи, що відкрите і безперервне володіння позивачем нерухомим майном, що розташоване за адресою: по АДРЕСА_1, перевищує 10 років, то позивач має право на визнання за ним права власності на зазначене нерухоме майно.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 325, 328, 344, 391, 392 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 в порядку набувальної давності, право приватної власності на цілий житловий будинок літ. «А», загальною площею 28,6 кв.м, житловою 57,5 кв.м, з відповідними господарськими спорудами та будівлями: погріб під часткою будівлі літ. «г», сараю літ. «Г», колодязю питного І, що розташоване на земельній ділянці площею 1500 кв.м. по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я -