Провадження № 22-ц/780/3812/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 30 28.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

28 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Воробйової Н.С., Гуля В.В.,

При секретарі: Ромашині І.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року позивачі звернулись до суду та просили стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 203,67 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн., стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 94,77 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Мотивували вимоги тим, що згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.09.2014 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Вироком встановлено, що 14.06.2014 року відповідач, знаходячись на подвірї свого будинку № 32 по вулиці Росьовій в селі Шкарівка Білоцерківського району, на ґрунті неприязних відносин з сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, під час сварки, навмисно наніс ОСОБА_3 удар кулаком руки в праве око, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді навколо очного синця справа, що згідно висновку судово медичної експертизи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, а потерпілій ОСОБА_4 навмисно наніс удар кулаком руки в нижню щелепу зліва, завдавши їй легкі тілесні ушкодження Внаслідок завдання легких тілесних ушкоджень позивачі звернулись до лікаря за лікуванням. В звязку з чим понесли матеріальні збитки на придбання ліків. ОСОБА_3 витратила на власне лікування, ліки та медичні препарати на суму 203,67 грн., а ОСОБА_4 витратила 94,77 грн. коштів. Відповідач ніяким чином не прагнув допомогти в лікуванні та не вибачився за скоєне, на прохання допомогти матеріально відмовив. Тілесні ушкодження, спричинені відповідачем дають про себе знати й зараз, проявляючись часто у болю в голові, запамороченнях, при настанні яких майже втрачається свідомість, вони не мали змоги працювати і заробляти кошти, які необхідні для лікування. В звязку з чим відповідачем завдано моральну шкоду, яку вони оцінюють в розмірі по 5000 грн. на кожну. В добровільному порядку відповідач вирішити спір відмовляється.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2015 року позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивачів в рахунок відшкодування моральної шкоди по 2 500 грн. кожній.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, просить його скасувати.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.06.2014 року близько 21 години відповідач ОСОБА_2 знаходячись на подвірї свого будинку по вулиці Росьовій,32 в селі Шкарівка Білоцерківського району Київської області на грунті неприязних відносин із сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, під час сварки, навмисно наніс ОСОБА_3 удар кулаком руки в праве око, внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді навколо очного синця справа, що згідно висновку судово медичної експертизи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, а потерпілій ОСОБА_4 навмисно наніс удар кулаком руки в нижню щелепу зліва, завдавши їй легкі тілесні ушкодження.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.09.2014 року, який набрав законної сили16.12.2014 року, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, а саме: умисне нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1350 грн., що підтверджено матеріалами справи .

Тобто, протиправна поведінка відповідача (за що його притягнуто до кримінальної відповідальності), його вина та причинний зв'язок між протиправною поведінкою та настанню наслідків доведена вироком суду.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені ст. 1167 ЦК України. Так моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо, зокрема, шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Як встановлено ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка визначає підстави звільнення від доказування. Такими обставинами, зокрема, є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ( ч.1 ст.57 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Задовольняючи позов частково, в частині відшкодування моральної шкоди, суд І інстанції обґрунтовано виходив з того, що протиправними діями відповідача позивачам було завдано моральну шкоду, яка виразилась у завданні фізичного болю, душевних та психічних переживаннях, порушенні нормальних життєвих звязків та вирішення спору в суді.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду І інстанції і вважає, що суд І інстанції встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди, оцінюючи характер і тривалість страждань потерпілих, отриманий ними фізичний біль та нервові переживання, позивачі тривалий час в судах різних інстанцій були змушені відстоювати свої права та інтереси, що призводило до нервових переживань, також те, що відповідач умисно наніс тілесні ушкодження позивачам, в добровільному порядку, навіть після винесення вироку суду, в скоєному не розкаюється, дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів в рахунок відшкодування моральної шкоди по 2500 грн. на користь ОСОБА_3 та 2500 грн. на користь ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: