Справа № 297/18/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Драб В. І., при секретарі Гарані О.А., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 за договором адвоката ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Берегово, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_2, про визнання недійсним рішення ОСОБА_4 міської ради і свідоцтва про право власності та їх скасування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Берегівського районного суду з позовом до ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_2, про визнання недійсним рішення ОСОБА_4 міської ради № 176 від 25 квітня 2012 року і свідоцтва про право власності від 18 червня 2013 року, виданого ОСОБА_4 міською радою ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 та їх скасування.

Позов мотивований тим, що відповідач ОСОБА_2 на земельній ділянці біля будинку № 15 по вул. Лисенка в м. Берегово, яка перебуває у їх спільному користуванні, незаконно звів кілька обєктів, які встиг узаконити, зокрема, гараж, вбиральню та прихожу, а також замурував вікно коридору квартири № 2. Тому позивач просив визнати недійсними та скасувати правовстановлюючі документи, якими визнано за відповідачем право власності на вказані обєкти. Крім того, вказав, що у свідоцтві про право власності на квартиру та рішенні міської ради вказані зовсім різні правові підстави набуття права власності.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позов з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_5 заперечила проти позову з мотивів його безпідставності і ствердила, що при винесення оскаржуваного рішення міськради, а також видачі свідоцтва про право власності порушень не було.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 заперечив проти позову з мотивів того, що земельна ділянка та квартира за адресою будинку № 15 по вул. Лисенка в м. Берегово продані іншій особі ОСОБА_6, який навіть не залучений до участі у справі ні у якості відповідача, ні у якості третьої особи. Крім того, вказав, що позовні вимоги жодним чином не доведені.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи всі обставини, що мають істотне значення по справі, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування.

Відповідно до договору дарування від 24.03.2015 року, відповідач ОСОБА_2 подарував ОСОБА_6 земельні ділянки за адресою вул. Лисенка, 15/1 в м. Берегово (а.с. 108-109).

Відповідно до договору дарування від 27.02.2015 року, відповідач ОСОБА_2 подарував ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 110).

Вищевказані обєкти нерухомого майна зареєстровані на праві приватної власності за ОСОБА_6, відповідно до витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 111-113).

Тобто, у разі задоволення позову, будуть порушені права ОСОБА_6, який не є учасником розгляду справи.

Так, згідно з ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Однак у процесі розгляду справи, незважаючи на те, що представник відповідача ОСОБА_3 вказував на вищевказану обставину позивачеві ОСОБА_1, останній так і не заявив відповідного клопотання. Суд не вправі самостійно залучати іншу особу у якості відповідача за відсутності відповідного клопотання позивача.

Крім того, жодними належними та допустимими доказами позивачем не доведено, що відповідач збудував гараж, вбиральню та прихожу, а також замурував вікно коридору квартири № 2. Зокрема, представником відповідача стверджено, що вікно було замуровано ще до 1992 року.

Також, не відповідають дійсності твердження позивача про те, що відповідач звів на території належної йому земельної ділянки певні обєкти, адже земельна ділянка не належить виключно позивачу, вона перебуває у їх спільній власності.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсним і скасування рішення ОСОБА_4 міської ради від 25 квітня 2012 року № 176 про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2, виданого ОСОБА_4 міською радою 18 червня 2013 року ОСОБА_2, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Драб В. І.