Справа № 487/5484/15-ц
Провадження № 2/487/2297/15
10.12.2015 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Карташевої Т.А.,
при секретарі Пономарьової Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м.Миколаєва цивільну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Миколаїв до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Миколаєві звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 33,87 грн., в обґрунтування зазначило, що відповідач у 2001 році зареєструвався як платник страхових внесків у Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Заводському районі м. Миколаєва, правонаступником якого є відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Миколаєві. 07.08.2014 року відповідач припинив підприємницьку діяльність, при цьому в розрахунковій відомості виникла заборгованість по сплаті страхових внесків, яка складає 33,87 грн. Зазначена сума відповідачем не сплачена, а тому позивач просить стягнути її з відповідача.
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.
В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
З урахуванням заяви позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи, відповідно до вимог ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, 06.11.1996 року виконавчим комітетом Миколаївської міської ради ОСОБА_1 був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, серія В02 № 324304.
Відповідно до заяви від 22.05.2001 року, що подана Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Заводському районі м. Миколаєва відповідач був зареєстрований як платник страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.
Згідно з наказом Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 26.03.2013 року № 147 «Про внесення змін до структури робочих органів виконавчої дирекції Фонду у Миколаївській області» та п. 1 Положення про Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Миколєїів, затвердженого наказом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Миколаївській області від 14.06.2013 року № 124, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Миколаєві є правонаступником Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Заводському районі м. Миколаєва.
07.08.2014 року ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, при цьому в розрахунковій відомості про нарахування та перерахування страхових внесків виникла заборгованість зі сплати страхових внесків у сумі 33, 87 грн.
Відповідно до п. 3 ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» №1105 (далі Закон) страхувальникмии є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи.
За змістом ст. 7 Закону роботавцем є власник підприємства або уповноважений ним орган та фізична особа, яка використовує найману працю.
Розмір страхових внесків обчислюється: для роботодавців - у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інших заохочувальних і компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до закону України "Про оплату праці", які пділягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб.
Згідно з п.п.4 п. 7 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.
Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.
Відповідно до ст. 55 Закону №1105, п. 10 Інструкції №36 усі спірні питання, які виникають між страхувальником та робочим органом виконавчої дирекції Фонду з приводу нарахування страхових внесків і пені, стягнення недоїмки, неприйняття до заліку витрат в рахунок страхових внесків, вирішується у судовому порядку.
Верховний суд України в висновках, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судовго рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України в п. 6 роз*яснив, що з огляду на положення статей 51, 52, 598-609 ЦК України, однією з особливостей підстав припинення зобов*язань для фізичної-особи підприємця є те, що у разі припинення суб*єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб*єктів підприємницької діяльності) її зобов*язання не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа підприємець відповідає за своїми зобов*язаннями, пов*язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Оскільки пеня та донараховані страхові внески відповідачем не сплачені в повному обсязі в установлений строк, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 158, 169, 209, 212-215, 218, 224, 228 ЦПК України, Законом України "Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування віднещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", суд -
Позов Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Миколаїв до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку - до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Т.А. Карташева