АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №667/2498/15-ц Головуючий в І інстанції Стамбула Н.В.
Провадження №22-ц/791/2132/15 Доповідач: Стародубець М.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року серпня місяця «12» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця М.П.
Суддів:Воронцової Л.П.,
Ігнатенко П.Я.
при секретарі:Цулукіані І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, діючого від імені ОСОБА_6, на заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 19 травня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, зазначаючи, що на підставі укладеного 27 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_6 кредитного договору №HECFGA останній отримав кредит в розмірі 38 100 дол. США., який зобов'язався повернути до 27 березня 2013 року, сплативши відсотки за користування ним.

Посилаючись на те, що позичальник належним чином не виконує прийнятих на себе зобов'язань, просив суд стягнути зі ОСОБА_6 заборгованість в розмірі 91 026,28 дол. США, що еквівалентно 2 110 899,48 грн., яка утворилася станом на 20 березня 2015 року і складається з: 28 596,81 дол. США - заборгованості по кредиту; 21 560,47 дол. США - заборгованості по процентам за користування кредитом; 3 994,35 дол. США - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань, а також штрафів в розмірі 10,78 дол. США (фіксована частина) та 4 3334,07 дол. США (процентна складова).

Заочним рішенням суду від 19 травня 2015 року позов задоволено, стягнуто зі ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором 2 110 899,48 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діючий від імені ОСОБА_6, посилаючись на поверховий розгляд справи та неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, просить рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні пред'явлених банком позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, і осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справ вбачається, що 27 грудня 2007 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір №HECFGA, згідно якому ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 31 000 дол. США на споживчі цілі та 7 100 дол. США на сплату страхових платежів строком користування до 27 грудня 2027 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2% від суми виданого кредиту в момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати.

Для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам, банк відкрив позичальникові рахунок НОМЕР_1 (п.7.2 договору).

З 30 листопада 2008 року розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами збільшено до 13,08% річних.

Крім того, умовами вказаного вище кредитного правочину визначено порядок і строки погашення кредиту та сплати інших передбачених умовами договору платежів, права та обов'язки сторін, їх відповідальність за порушення умов договору.

Так, у п.4.1 та п.7.4 кредитної угоди сторони погодили, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки.

Згідно п. 4.3 договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитних договором, більше ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

При цьому сторони погодили, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом 3 років з дня прострочення.

Згідно п.4.5 договору строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки (пені, штрафу) становить 5 років.

ОСОБА_6 належним чином прийняті на себе зобов'язання не виконував, що ним не заперечується.

Згідно розрахунку, наданому банком, заборгованість позичальника внаслідок допущення порушень кредитної дисципліни станом на 20 березня 2015 року становить 91 026,28 дол. США, що еквівалентно 2 110 899,48 грн. і складається з певних позицій, вказаних у позові.

За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що ПАТ КБ «Приватбанк», як кредитодавець, відповідно до положень ст.ст. 1048, 1050 ЦК України має право вимагати від відповідача, як позичальника, який не виконав належним чином прийняті на себе зобов'язання, повернення кредиту, в тому числі дострокового повернення тієї частини, що залишилася, та сплати належних йому процентів, винагороди за надання фінансового інструменту та неустойки, й обґрунтовано стягнув з останнього з підстав, передбачених умовами укладеного сторонами договору кредиту, належні позивачеві грошові кошти по перелічених позиціях в розмірі, який ОСОБА_6 в установленому законом порядку не спростований.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що в наданому позивачем розрахунку відсутні відомості про зарахування грошових коштів, внесених позичальником в період з 27.01.2014 року по 25.09.2014 року, до уваги колегії суддів не приймаються, оскільки з долучених до апеляційної скарги копій квитанцій не вбачається, що грошові кошти за ними перерахувалися саме для погашення заборгованості за кредитним договором №HECFGA на відповідний рахунок, відкритий банком ОСОБА_6 згідно умов п. 7.2 вказаного правочину.

Твердження апелянта про те, що, стягнувши з нього одночасно і пеню, і штраф, суд першої інстанції фактично поклав на нього подвійну цивільно-правову відповідальність одного і того ж виду за одне і те саме порушення договірного зобов'язання, до уваги колегії суддів не приймаються як безпідставні, враховуючи що укладеним між сторонами договором встановлено різні види цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, а тому одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така ж правова позиція висловлена і Верховним судом України в постанові від 06 листопада 2013 року (справа №6-116цс13).

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для дострокового стягнення частини кредиту, що залишалася, у зв'язку з тим, що строк основного виконання зобов'язання не настав, а позичальник частково, по мірі своїх фінансових можливостей, продовжує виконувати умови договору, не можуть бути прийнятими до уваги колегії суддів, як такі, що висновки суду не спростовують, з огляду на положення цивільного законодавства про обов'язковість виконання грошового зобов'язання, навіть у разі відсутності такої можливості, та враховуючи, що умови кредитної угоди не пов'язують строки й порядок здійснення чергових платежів із зниженням розміру доходів позичальника.

Разом з тим, враховуючи не співмірність розміру заборгованості за пенею з розміром основного боргу та з огляду на викладену в апеляційній скарзі заяву відповідача про зменшення розміру неустойки, суд апеляційної інстанції вважає за можливе в даному випадку застосувати ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити суму заборгованості за пенею до 20 000 грн., яка, на думку колегії суддів, ґрунтується на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Таким чином, загальна визначена місцевим судом сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з боржника на користь позивача підлягає зменшенню з 2 110 899,48 грн. до 1 376 539,68 грн., у зв'язку з чим рішення суду слід змінити у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючого від імені ОСОБА_6, задовольнити частково.

Заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 19 травня 2015 року змінити, зменшивши стягнуту з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором з 2 110 899,48 грн. до 1 376 539,68 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: