Справа № 464/2966/15 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/4460/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Іванова О.

особи, які беруть участь у справі: ОСОБА_2, представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3»янівни на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 13 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3»янівни до ОСОБА_4»яна Івановича про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 13 травня 2015 року позов ОСОБА_2 ОСОБА_4»янівни до ОСОБА_4»яна Івановича про стягнення аліментів задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_4»яна Івановича (ІПН - НОМЕР_1) в користь ОСОБА_2 ОСОБА_4»янівни аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ОСОБА_4»яновича, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн., щомісячно, починаючи з 08 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття; вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 ОСОБА_4»янівна. В апеляційній скарзі покликається на його незаконність, на порушення норм матеріального та процесуально права. Зокрема зазначає, що судом першої інстанції жодним чином не дослідженні ствердження відповідача, не перевірені представлені судом документи щодо їх достовірності, належності та допустимості. Оскаржуване рішення, судом прийняте без отримання пояснення позивача, без надання можливості подати суду докази, заявити клопотання про виклик свідків, що спростовують заперечення відповідача, без з»ясування дійсності обставин справи та перевірки їх доказами, суд помилково прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Вказує, що при визначенні розміру аліментів, суд не врахував стан здоров»я дитини, яка часто хворіє, стан здоров»я її матері, матеріальне становище дитини, яку утримує позивачка на протязі багатьох років без будь-якої матеріальної допомоги з сторони відповідача. Також судом не взято до уваги, що доходи ОСОБА_4 є нестабільними та в літній період становлять 6-7 тис. грн., крім того не враховано, що у відповідача є депозит у сумі понад 200 тис. грн. з якого він отримує доходи. Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 13 травня 2015 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції повно та всебічно з»ясовано обставини справи, проведено оцінку доказів у справі та застосовано закон, який регулює спірні правовідносини. Відповідач не оспорює проживання дитини з позивачем-матір»ю та його обов»язок сплачувати аліменти.

Вимагаючи визначення мінімального розміру аліментів на дитину апелянт покликається на часткову добровільну виплату дитині коштів, купівлю речей, забезпечення поїздки на відпочинок. Однак відповідачем на слуханні справи судом першої інстанції не надано належних та допустимих доказів добровільного виконання батьківського обов»язку щодо утримання дитини. Тому вимоги про стягнення аліментів обґрунтовані.

Ст..180 СК України передбачено, що батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними., той з батьків, що проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду, згідно ч.3ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом першої інстанції враховано розмір місячного утримання на дитину відповідного віку, матеріальне становище батьків, проживання з матір»ю. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2012рік» прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років.

При визначенні розміру аліментів суд керувався ст..182СК України, відповідно до якої суд враховує стан здоров»я дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність на триманні інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення. А визначений судом першої інстанції розмір аліментів близький до половини розміну прожиткового мінімуму для дитини, що відповідає правовим нормам сімейного законодавства щодо рівності батьків у виконанні обов»язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом враховано встановлені доходи батька, середньомісячна заробітна плата якого становить 2351грн. (а.с.27), тому задоволення позову повністю і стягнення 1500 грн. аліментів щомісячно перевищуватиме 50% його заробітку та його фінансові можливості. Крім того, враховуючи рівність прав та обов»язків батьків в утриманні дитини, середньомісячний заробіток матері у розмірі 2211 грн., витрати на утримання дитини по 1500 грн. з обох батьків виходить за межі їх фінансових можливостей.

Доказів щодо інших доходів сторін суду не надано, відтак суд першої інстанції правильно виходив із наявних у справі доказів, у відповідності до вимог ст..ст.57,58,60,212,214 ЦПК.

Законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму є орієнтиром для визначення суми аліментів на утримання дитини, встановлений як нижня межа, порушення якої свідчитиме про порушення прав дитини. Відповідачу як батьку дитини слід діяти сумлінно у правовідносинах по утриманню, вихованню неповнолітньої дитини, а визначений судом розмір аліментів не включає в себе ті витрати, які він як батько повинен нести на дитину не пов»язані безпосередньо з її утриманням, а є додатковими витратами у зв»язку з розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо (ст..185 СК україни).

Згідно ч.2ст.213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим, на підставі ч.3ст.213 ЦПК України, є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з»ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Тому даючи оцінку рішенню суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, в межах доводів скарги, колегія суддів дійшла висновку про законність та обгрунтованість рішення. Рішення суду ухвалене в межах заявлених вимог, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляції не ставлять під сумнів його законність.

На підставі ст.308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального та матеріального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_4»янівни відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_6