Справа № 161/7017/15-ц
Провадження № 2/161/2540/15
У Х В А Л А

11 серпня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді Гриня О.М.

при секретарі Пилипюк Л.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

В судовому засіданні представник відповідача заявив письмове клопотання про залишення позову без розгляду оскільки між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і ОСОБА_2 до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечує проти вирішення спору в Луцькому міськрайонному суді Волинської області.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, подала до суду письмові пояснення з даного приводу.

Відповідач та його представник в судовому засіданні клопотання підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Задовольняючи клопотання сторони відповідача щодо залишення позовної заяви без розгляду саме на підставі наявності у спірному кредитному договорі третейського застереження суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так суд встановив, що однією з умов спірного кредитного договору, а саме умова, яка стосується врегулювання спорів, є те, що спір між сторонами буде першочергово вирішуватись у третейському суді, тобто виконання даного пункту договору слід віднести до обовязку позивача його виконати саме перед зверненням до Луцького міськрайонного суду в порядку позовного провадження.

В той же час відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо: між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так обовязок суду залишити позовну заяву без розгляду, було крім іншого вказано у абз. 4 ч. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»,а саме, договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду за захистом. Разом з тим пред'явлення позову до суду за наявності такого договору не дає підстав для повернення заяви чи відмови у відкритті провадження у справі, за винятком передбаченого пунктом 6 частини першої статті 207 ЦПК обов'язку суду залишити заяву без розгляду, якщо від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі заперечення проти вирішення спору в суді.

В судовому засіданні встановлено, що 12 травня 2015 року ухвалою судді Луцького міськрайонного суду відкрито провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 6.2 Договору відновлювальної кредитної лінії № 072-22-02/07, укладеного 16.05.2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, та п. 5.2 Іпотечного договору, укладеного 16.05.2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України Про третейські суди, домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою 02002, м. Київ, вул. М.Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз О.А. або ОСОБА_4 у порядку черговості, вказаному у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків відповідно до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього закону.

Відповідно до ч. 1,2,6 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що положення п. 6.2 Договору відновлювальної кредитної лінії № 072-22-02/07, укладеного 16.05.2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, та п. 5.2 Іпотечного договору, укладеного 16.05.2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 містять дійсну третейську угоду, якою сторони погодили передачу спорів, що виникнуть між ними, конкретно визначеному третейському суду, тому відіповідно до п. 7 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд приходить до висновку про залишення заяви без розгляду.

Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача, про те, що спір, який виник між сторонами у даній справі не підвідомчий третейському суду, тому що стосується нерухомого майна, оскільки відповідно до положень п. 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності третейських судів та виконання рішень третейських судів» від 05.03.2009 року у норми ст. 6 Закону України «Про третейські суди» були внесені зміни, відповідно до яких третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки. Тобто ці зміни були внесені після укладення договору кредитної лінії № 072-22-02/07 від 16.05.2007 року та іпотечного договору від 16.05.2007 року. За загальним правилом дії нормативного акту в часі прийняті закони не мають зворотної сили (винятки складають кримінальні закони або якщо про це прямо вказано в законі). Враховуючи, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності третейських судів та виконання рішень третейських судів» від 05.03.2009 року не містить застережень щодо надання йому в цілому або окремим положенням зворотної сили у часі, суд вважає, що обмеження щодо розгляду конкретних категорій справ третейським судом, визначені в положеннях, зокрема, п. 7 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», стосується справ у спорах, що виникли при виконанні договорів з третейськими угодами, які були укладені після набрання чинності Законом України від 05.03.2009 року. Крім того, на дату укладення третейської угоди в формі третейського застереження, положення іпотечного договору відповідали вимогам законодавства і на той час не існувало обмежень на її укладання.

Також слід звернути увагу, що виконання стороною позивача належними чином взятих на себе зобовязань, щодо черговості врегулювання спорів за спірним кредитним договором має вважатись належним його виконанням, а будь-яке рішення третейського суду не є перешкодою для звернення до суду в порядку позовного провадження згідно вимог ЦПК України.

Керуючись Законом України «Про третейські суди», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності третейських судів, та виконання рішень третейських судів», ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 160, п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 207, п.1 ст. 208, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь