11.08.2015 Справа № 756/9660/15-ц
Справа пр. № 2/756/4854/15
ун. № 756/9660/15-ц
У Х В А Л А

11 серпня 2015 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Великохацька В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до СПД ОСОБА_2 про захист прав споживача та проти нечесної підприємницької практики, -

в с т а н о в и в:

Позовна заява ОСОБА_1 до СПД ОСОБА_2 про захист прав споживача та проти нечесної підприємницької практики ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва Великохацької В.В. від 03 серпня 2015 року була залишена без руху у відповідності до ст.121 ЦПК України, оскільки позивачем не дотримано вимог ст.119 ЦПК України, а саме: позивачем не додано до позовної заяви квитанції про сплату судового збору за подання до суду позову немайнового характеру. Натомість у ній зазначено, що позивач при пред'явленні позову керується положеннями Закону України "Про захист прав споживачів", а тому він звільнений від сплати судового збору. П.3 ч.1 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що виконавцем є суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. П.22 ч.1 ст.1 Закону визначено, що споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Таким чином, дія Закону України "Про захист прав споживачів" поширюється на правовідносини, які виникли між виконавцем послуг та їх споживачем, при цьому виконавець повинен бути суб'єктом господарювання.

З позовної заяви вбачається, що у даному випадку виник спір з приводу виконання умов договору підряду, укладеного між ОСОБА_1 (замовник) та СПД ОСОБА_2 (підрядник). Позивачем до позовної заяви не додано документів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2, укладаючи зазначений договір, діяв як суб'єкт господарювання (суб'єкт підприємницької діяльності) чи його уповноважена особа, а не як фізична особа. Отже, за відсутності належних доказів на підтвердження даної обставини положення Закону України "Про захист прав споживачів" не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відтак позивачеві слід було сплатити судовий збір у розмірі та в порядку, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Позивач у своїй позовній заяві вказує, що між ним та відповідачем було укладено договір побутового підряду, однак не зазначає посилання на докази на підтвердження того, що даний договір дійсно був укладений (в матеріалах справи відсутня квитанція або інший документ, виданий підрядником, що підтверджує укладення договору).

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві просить суд розглянути та зафіксувати правові підстави існуючих на цей час цивільно-правових взаємовідносин між позивачем та відповідачем і виконання ними своїх обов'язків та майнових прав за публічним договором побутового підряду виготовлення заготовок з матеріалу замовника, однак, не зазначає посилання на законодавчі норми, які передбачають даний спосіб захисту порушеного права.

Окрім цього, ОСОБА_1 у своїй позовній заяві вказує, що відповідач застосовував нечесну підприємницьку практику по відношенню до позивача. Однак позивачем не надано жодного доказу на підтвердження, що діяльність відповідача вводить споживача в оману або є агресивною, в матеріалах позовної заяви відсутні посилання на обставини, якими можна було б характеризували підприємницьку діяльність відповідача як нечесну чи агресивну.

Також позивач у своїй позовній заяві просить суд "зважити та визначити обсяг моральної шкоди, нанесеної відповідачем і розмір її компенсації". Однак, ЦК України передбачена можливість відшкодування моральної шкоди, а не "зваження та визначення її обсягу".

Крім того, заява позивача про витребування доказів не подана як окрема заява та не оплачена судовим збором.

Також на наданому для відповідача екземплярі позовної заяви відсутній "мокрий" підпис позивача, а тому останньому слід було особисто підписати копію позовної заяви.

Окрім цього, позовна заява подана у рукописному вигляді та є нечитабельною, що позбавляє можливості візуально сприймати інформацію, викладену в позові, тому позивачу слід було подати позовну заяву, виконану в друкованому вигляді.

Позивачеві суддею був наданий строк на усунення недоліків у термін до 10 серпня 2015 року, але не пізніше п'яти днів з дня отримання ним даної ухвали.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 отримав 05 серпня 2015 року.

Станом на 11 серпня 2015 року вимоги ухвали судді від 03 серпня 2015 року про приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.119 ЦПК України ОСОБА_1 виконані не були.

Згідно з нормою ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст.119,120 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до СПД ОСОБА_2 про захист прав споживача та проти нечесної підприємницької практики вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Великохацька