Справа № 487/7866/14-ц
Провадження № 2/487/149/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2015 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П.,при секретарі Табунщик К.С., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_3 кизи, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про захист гідності та честі фізичної особи , відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В

05.08.2014р. ОСОБА_1 звернувся до суду суд з позовом до ОСОБА_8 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_3 кизи, ОСОБА_6, інтернет ресурсу http:// ibud.uа про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначав, що 31.08.2013 року у інтернет ресурсу http:// ibud.uа з посиланням на відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в статті під назвою "Ультиматум многодетной семье : или покупаете дом-развалюху за 100 тысяч долларов, или окажетесь на улице» було поширено недостовірну інформацію.

А саме ОСОБА_8 вказав:

« - С отцом ОСОБА_9, ОСОБА_10, ми мирно жили бок о бок много лет, - вспоминает ОСОБА_11. - Дедушка был очень добрым, отзывчивым, меня называл ОСОБА_8, а дочерей ОСОБА_5 и ОСОБА_12 - ОСОБА_13 и Мариной. Так ему было легче. Его жена готовила всякие вкусности, угощала моих детишек. Мы тоже помотали, чем могли. У старика было два сына - ОСОБА_14 и ОСОБА_15. Старший очень порядочный, моряк. Приходя из дальнего плавання, всегда спешил домой к родителям с сумками, полными гостинцев. Старики не могли нарадоваться на Володю. Александр же не любит никого, даже своих родных. Во время очередного плавання брата, ОСОБА_16 тайком выписал его и заставил родителей написать на своє имя дарственную на дом. После этого стал сживать стариков со свету. Мы чуть ли не каждый день слышали крики: « ОСОБА_8! Майя! Помогите! ОСОБА_9 меня бьет!» Выбегали во двор и видели ОСОБА_15, который избивает ОСОБА_17. Тот стоял с окровавленньїм лицом и плакал.

Я пытался образумить негодяя, говорил, если он не перестанет издеваться над отцом, его собственные дети когда-то будут также мучить его самого. Несколько раз я даже милицию вызывал, но правоохранители не хотели вмешиваться в семейные разборки. Александр спаивал отца, довел его до безумия и в конце концов стал морить голодом. Дедушка с бабушкой приходили к нам под забор и просили есть. Мы сначала подкармливали их, но другие соседи стали нас предостерегать: ОСОБА_15, мол может отравить родителей, чтобы окончательно завладеть имуществом, а на вас потом «повесит» преступление. Мы хоть и страшно переживали за стариков, перестали давать им еду, и вскоре бедняги умерли один за другим.

Когда папа заканчивал строить дом, ОСОБА_15 стал приходить к нам скандалить,- рассказывает старшая дочь фермера ОСОБА_5 Алиева. - Мол, с нашей крыши на его дом течет вода, а зимой падает снег. Отец предложил соседу полностью перекрить его дом новым шифером, отреставрировать стены. ОСОБА_16 это было не нужно. «Зачем вам ремонтировать мой дом? Лучше купите его» Отец для интереса поинтересовался, сколько сосед хочет за свою развалину. «100 тысяч долларов», - заявил тот.

Я потерял дар речи! - качает головой ОСОБА_8. - Зта халупа не стоила даже 20 тысяч. Конечно, от предложения отказался. И ОСОБА_16 стал угрожать: если не куплю у него дом за названную цену, он не даст нам закончить строительство, затаскает по судам и добьется того, что наш дом разрушат, а семью вышвырнут на улицу. Я тогда не воспринял его угрозы всерьез, ведь был уверен: с документами у меня все в порядке. О том, что я должен арендовать у горисполкома землю, мне почему-то не сказал никто - даже юрист, занимавшийся проектом нового дома. А, ОСОБА_15 зто знал. И умело воспользовался...»

«- Наш сосед все не мог успокоиться. Писал жалобы в прокуратуру, ходил на приемы к председателю горисполкома... - устало вздыхает ОСОБА_8, - Я уже готов был купить его злополучньїй дом по цене вдвоє выше рыночной - за 35 тысяч долларов. ОСОБА_16 только смеялся. Говорил: «Ладно, уступлю вам его за 80 тысяч. Не согласитесь - останетесь и без своего и без моего».

Мы стираем вручную, продукты хранить негде, - говорит ОСОБА_5. - Ни интернета, ни телевизора. дети уже несколько месяцев не видели мультиков, хоть и очень их просят. Воду отец берет в кювете - по 150 литров каждый день. Использованную воду приходится куда-то вывозить, ведь у нас закрыт и опломбирован также водосток.

Я ходила в службу по делам детей при городском совете, чуть ли не на коленях просила повлиять на ситуацию. На очередной земельной комиссии сотрудники служби попитались встать на нашу защиту, но после зтого отказались иметь с нами дело. «Нам начальство крепко надавало «по шапке», - обьяснили. - Выкручивайтесь теперь сами. А не можете жить с детьми в доме без удобств, так ми заберем их в интернат».

«ОСОБА_15 согласился пообщаться с «Фактами» по телефону. ОСОБА_16 говорил совсем не о том, о чем его спрашивали. Например, попытку продать ОСОБА_8 родительский дом за 100 тисяч долларов мужчина отрицал. Обьяснил, что весь сыр-бор разгорелся из-за того, что азербайджанец построил дом, которий мешает ОСОБА_15 и портит его имущество».

« - Но ведь ОСОБА_8 предлагал отремонтировать ваш дом, перекрыть кришу. Вы не согласились и добились в суде, чтобы его дом снесли. Зачем зто было делать?

А потому что он незаконно построен, - отвечает ОСОБА_15. - В моем доме сосед ничего делать не хочет, ни ремонтировать, ни реставрировать. ОСОБА_16 ведь у него есть средства. Он же богач! У него магазин, и ферма, и столько голов скота ! Не поскупился бы, сделал то, что я просил, не имел бы сейчас таких проблем.

Неужели вы можете спокойно спать, зная, что вашими стараннями маленькие дети и больные люди остались без воды и света?

Да, я спокойно сплю. А ви смотрите, будете писать то, чему у вас нет документальних подтверждений, пожалеете! - пригрозил мне ОСОБА_15».

« - Я стижусь, что у меня такой брат, - сказал «Фактам» ОСОБА_14. - Лодирь, аферист. Родителей в могилу свел скандалами да побоями, меня вьписал из дому, а теперь еще и ОСОБА_8 (так називают ОСОБА_8 соседи. - Авт.) жить не дает. ОСОБА_18 крепкая семья соседей, их красивий дом - что бельмо в глазу. Федя очень порядочный мужик. Всего в жизни добился своим трудом. Я за него буду горой стоять - и в суде и в горисполкоме. Нельзя таких людей обижать, нельзя детишек его малых оставить на улице».

Алиев еще и меценат. Всю жизнь помогал детским садикам, афганцам,

инвалидам, опекал дома престарелых и интернаты. А ОСОБА_18 из зависти ему кровь портит. Меня батя еще , когда жив был, просил, чтобы я помог ему подать в суд на ОСОБА_18 за то, что он судится с родным сыном.А саше сказал «Ты для меня умер.» Теперь думаю , не поменять ли фамилию, чтобы не так стыдно жить было.»

Посилаючись на те, що розповсюджена інформація є недостовірною, тому поширюючи її відповідачі мали на меті принизити його честь і гідність , позивач просив визнати інформацію, розповсюджену інтернет ресурсом недостовірною, спостувати її та стягнути на його користь із відповідачів моральну шкоду в сумі 20000 грн., (по 5000 грн. з кожного) та судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив, а саме просив визнати недостовірною та спростувати конкретні вислови в статті, а саме підлягає спростуванню сама назва статті:

1."Ультиматум многодетной семье : или покупаете дом-развалюху за 100 тысяч долларов, или окажетесь на улице»

2.Эта халупа не стоила даже 20 тысяч».

3. По вечерам в этом большом красивом доме непроглядная темень. 60 летняя жена Ваига , Хамайя , спускаясь ночью в туалет, в темноте упала с лестницы и сломала ногу. ОСОБА_16 больше всего семью беспокоит не бытовые неудобства, а то, что , возможно , завтра их малышам вообще придется ночевать под открытым небом».

4.Дом, который постановили снести, является единственным местом проживания 12 человек ».

5.Фаиг был уверен, что все делал по правилам: взял необходимые разрешения у санэпидемстанции и пожарных, согласовал смежные территории с соседями , заказал проект дома у солидной лицензированной компании , подписал его у главного архитектора города. Не знал фермер только одного: чтобы ввести дом в эксплуатацию, необходимо оформить землеотвод, а для этого горисполком должен был сдать ОСОБА_8 участок в аренду. Сделано это не было. ОСОБА_16 поскольку на момент окончания строительства двухэтажного дома там проживали трое маленьких внуков, городские власти , наверное пошли навстречу фермеру и позволили ему исправить допущенную оплошность. Если бы в дело не вмешался сосед ОСОБА_8, ОСОБА_15.»

6. « В июле 2013 года семья Алиевых подала в суд на Николаевский городской совет. Они предоставили все документы о том, что ОСОБА_19 действительно купил дома жилищного кооператива, получив в пользование от горисполкома соответствующий земельный участок, показали разрешение на строительство от пожарных и санэпидемстанции, правильно оформленный проект, согласования территории с соседями».

7. «ОСОБА_8 очень удивился, когда в декабре 2011 года ему пришла повестка в суд. Оказалось, иск к нему предъявил прокурор Заводского района Николаева по жалобе ОСОБА_15 Матевко.Только во время судебного заседания ОСОБА_19 узнал, что его дом считают самозастроем. На просьбы ОСОБА_8 дать ему возможность исправить ситуацию, сделать отвод земли и правильно ввести дом в эксплуатацию суд ответил отказом и обязал ОСОБА_8 за собственный счет снести свой двухэтажный дом.»

«Ведь был уверен: с документами у меня все в порядке. О том, что я должен арендовать у горисполкома землю мне почему-то не сказал никто- даже юрист, , занимавшейся проектом нового дома. А ОСОБА_15 это знал. И умело воспользовался».

8. « С отцом ОСОБА_9, ОСОБА_10, ми мирно жили бок о бок много лет. Мы помотали, чем могли.»

9.Когда папа заканчивал строить дом, ОСОБА_15 стал прихрдить к нам скандалить, расссказывает старшая дочь фермера , 24- летняя ОСОБА_5 Алиева- мол , с нашей крыши на его дом течет вода, а зимой падает

снег. Отец предложил соседу полностью перекрыть его дом новым шифером, отреставрировать стены. ОСОБА_16 это было не нужно. !Зачем вам ремонтировать мой дом? Лучше купите его. Отец для интереса поинтересовался, сколько сосед хочет за свою развалину. «100 тысяч долларов», заявил тот.»

Я потерял дал речи.Эта халупа не стоила даже 20 тысяч. Конечно, от предложения отказался. И ОСОБА_16 стал угрожать: если не куплю у него дом за названную цену, он не даст нам закончить строительство, затаскает по судам и добьется того, что наш дом разрушат, а семью вышвырнут на улицу. Я тогда не воспринял его угрозы всерьез».

« Но ведь ОСОБА_8 предлагал отреставрировать ваш дом, перекрыть крышу. Вы не согласились и добились в суде, чтобы его дом снесли. Зачем это нужно было делать?».

10. «Он же богач! У него и магазин и ферма. Не поскупился бы, не было бы сейчас таких проблем».

11.« Наш сосед все не мог успокоиться. Писал жалобы в прокуратуру, ходил на приемы к председателю горисполкома, устал вздыхает ОСОБА_8, - Я уже готов был купить его злополучный дом по цене вдвое выше рыночной- за 35 тысяч долларов . ОСОБА_16 только смеялся. Говорил « Ладно, уступлю Вам его за 80 тысяч. Не согласитесь- останетесь и без своего дома и без моего.».

«Неужели вы можете спокойно спать, зная, что вашими стараниями маленькие дети и больные люди остались без воды и света?».

12. «У старика было два сына - ОСОБА_14 и ОСОБА_15. Старший очень порядочный, моряк. Приходя из дальнего плавання, всегда спешил домой к родителям с сумками, полными гостинцев. Старики не могли нарадоваться на Володю. Александр же не любит никого, даже своих родных. Во время очередного плавання брата, ОСОБА_16 тайком выписал его и заставил родителей написать на своє имя дарственную на дом. После этого стал сживать стариков со свету. Мы чуть ли не каждый день слышали крики: « ОСОБА_8! Майя! Помогите! ОСОБА_9 меня бьет!» Выбегали во двор и видели ОСОБА_15, который избивает ОСОБА_17. Тот стоял с окровавленньїм лицом и плакал.

13.Я пытался образумить негодяя, говорил, если он не перестанет издеваться над отцом, его собственные дети когда-то будут также мучить его самого. Несколько раз я даже милицию вызывал, но правоохранители не хотели вмешиваться в семейные разборки. Александр спаивал отца, довел его до безумия и в конце концов стал морить голодом. Дедушка с бабушкой приходили к нам под забор и просили есть. Мы сначала подкармливали их, но другие соседи стали нас предостерегать: ОСОБА_15, мол может отравить родителей, чтобы окончательно завладеть имуществом, а на вас потом «повесит» преступление. Мы хоть и страшно переживали за стариков, перестали давать им еду, и вскоре бедняги умерли один за другим.»

13« Каждый день слышали крики Федя!Майя!Помогите! Сын меня бьет!».

14 .« у меня такой брат, - сказал «Фактам» ОСОБА_14. - Лодирь, аферист. Родителей в могилу свел скандалами да побоями, меня вьписал из дому, а теперь еще и ОСОБА_8 (так називают ОСОБА_8 соседи. - Авт.) жить не дает. ОСОБА_18 крепкая семья соседей, их красивий дом - что бельмо в глазу.

15. А ОСОБА_18 из зависти ему кровь портит. Меня батя , еще когда жив был, просил, чтобы помог ему подать в суд на ОСОБА_18 за то , что он обманул их с мамой и вытребовал дарственную на наследство. ОСОБА_16 я отсоветовал отцу судиться с родным сыном.

16. Я всегда со всеми был в отличных отношениях. Пытался наладить их с ОСОБА_15, договориться, пойти ему на уступки. ОСОБА_16 ничего не получается. Есть такие гнилые люди, которые могут быть счастливы, только если сделают плохо окружающим».

А також позивач просив стягнути на його користь моральну шкоду із відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6 в судове засідання не з*явились. В письмових запереченнях позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, посилаючись на недоведеність та необгрунтованість заявлених вимог.

Представник відповідача ОСОБА_20 http:// ibud.uа , власником доменного імені якого є ОСОБА_7 , якого було залучено в якості співвідповідача в судове засідання не з*явився.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріли справи суд приходить до наступного.

Частиною 4 ст. 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа, має право на повагу до гідності та честі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 227 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Недостовірною згідно ч. 3 ст. 277 ЦК України є негативна інформації, поширена про особу, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Як зазначено у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - постанова Пленуму), при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі в будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною при цьому вважається, як роз'яснено у зазначеному пункті постанови Пленуму, інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

В силу роз'яснень, що надані в пункті 19 постанови Пленуму, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичними твердженнями, чи оціночними судженнями. Не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Стаття 275 ЦК України передбачає, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань

інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого

немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно з ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ст.21 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації за дорученням засновника (співзасновників) здійснює редакція або інша установа, що виконує її функції.

Стаття 37 даного Закону визначає порядок спростування інформації, що не відповідає дійсності або принижує честь та гідність. Спростування повинно бути набрано тим же шрифтом і поміщено під заголовком "Спростування" на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення, яке спростовується. Обсяг спростування не може більше ніж удвічі перевищувати обсяг спростовуваного фрагменту опублікованого повідомлення або матеріалу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.42 зазначеного Закону зі змінами від 27.03.14 р., які набрали чинності 19.04.2014 р., що мають зворотню дію у часі, оскільки пом'якшують цивільну відповідальність, редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо вони є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб'єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації та юридичної особиналежним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта.

Оскільки недостовірна інформація , що порочить гідність, честь чи ділову репутацію розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватись нормами, що регулюють дільність засобів масової інформації.

Згідно з п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», наведені у статті 42 Закону «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» підстави звільнення від відповідальності за публікацію недостовірної інформації, яка порушує особисті немайнові права або являє собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації та правами журналіста, є вичерпними, а тому розширеному тлумаченню чи вільному редагуванню не підлягають. При цьому в зазначених випадках засоби масової інформації звільняються лише від обов'язку щодо відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, бо не має компенсаційного та майнового характеру, то на засоби масової інформації може бути покладено обов'язок опублікувати спростування.

Відповідно до ст.280 ЦК України та п.27 зазначеної постанови Пленуму №1 від 27.02.2009 р. способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної

такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні (п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

З матеріалів справи вбачається, що в мережі Інтернет - ресурсі на ОСОБА_20 http:// ibud.uа , власником доменного імені якого є ОСОБА_7 була надрукована стаття "Ультиматум многодетной семье : или покупаете дом-развалюху за 100 тысяч долларов, или окажетесь на улице» , де була висловлена думка ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з приводу ситуації, що склалася між сторонами щодо зносу будинку відповідача ОСОБА_2 та відключення його від мереж житлово-комунальних послуг, стосовно відносин між сусідами, та відносин між братами ОСОБА_1 та ОСОБА_6.

Як встановлено судом вищезазначена стаття була передрукована із газети ОСОБА_19 та коментарі.

Позивач та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є сусідами, а ОСОБА_6 є рідним братом позивача. Позивачу на підставі договору дарування, укладеного між ним та батьком, належить будинок №10 по вул. Будьонного в м.Миколаєві, ОСОБА_2 - будинок №12 , а ОСОБА_4 будинок №10/1 по вул. Будьонного.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 28 квітня 2010 року за позовом ОСОБА_10 (батько позивача) про усунення перешкод у користуванні домоволодінням було ухвалено зобов'язати ОСОБА_4 за власний рахунок виконати будівельні роботи для посилення фундаменту та утеплення стіни і ремонт перекриття та зашивки фронтону даху будинку №10 по вул. Будьонного.

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 19 грудня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 31 січня 2012 р., за позовом прокурора Заводського району м.Миколаєва в інтересах Миколаївської міської ради ОСОБА_2 зобов'язано знести його будинок №12 по вул. Будьонного як самовільно побудований .

Позивач та його батько за життя неодноразово зверталися до державних органів і установ з метою відновлення їх прав, порушених ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та щодо невиконання ними вищезазначених рішень суду.

Таким чином , між позивачем та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 існують не приязнені сусідські відносини .

Такіж відносини склались і між позивачем ОСОБА_1 та його рідним братом відповідачем ОСОБА_6

Звертаючись до суду з позовом, позивач вважав, що , інформація,

що викладена в статті є недостовірною, побудована у формі безпідставних звинувачень та наклепу на нього.

Аналізуючи зміст статті , викладеної в інтернет мережі,

вбачається, що в ній містяться як фактичні дані, так і оціночні судження.

Зокрема, до фактичних даних відносяться:«сама назва статті:

1."Ультиматум многодетной семье : или покупаете дом-развалюху за 100 тысяч долларов, или окажетесь на улице»

2.Эта халупа не стоила даже 20 тысяч».

3. По вечерам в этом большом красивом доме непроглядная темень. 60 летняя жена Ваига , Хамайя , спускаясь ночью в туалет, в темноте упала с лестницы и сломала ногу. ОСОБА_16 больше всего семью беспокоит не бытовые неудобства, а то, что , возможно , завтра их малышам вообще придется ночевать под открытым небом».

4.Дом, который постановили снести, является единственным местом проживания 12 человек ».

5.Фаиг был уверен, что все делал по правилам: взял необходимые разрешения у санэпидемстанции и пожарных, согласовал смежные территории с соседями , заказал проект дома у солидной лицензированной компании , подписал его у главного архитектора города. Не знал фермер только одного: чтобы ввести дом в эксплуатацию, необходимо оформить землеотвод, а для этого горисполком должен был сдать ОСОБА_2 участок в аренду. Сделано это не было. ОСОБА_16 поскольку на момент окончания строительства двухэтажного дома там проживали трое маленьких внуков, городские власти , наверное пошли навстречу фермеру и позволили ему исправить допущенную оплошность. Если бы в дело не вмешался сосед ОСОБА_2, ОСОБА_15.»

6. « В июле 2013 года семья Алиевых подала в суд на Николаевский городской совет. Они предоставили все документы о том, что ОСОБА_19 действительно купил дома жилищного кооператива, получив в пользование от горисполкома соответствующий земельный участок, показали разрешение на строительство от пожарных и санэпидемстанции, правильно оформленный проект, согласования территории с соседями».

7. «ОСОБА_2 очень удивился, когда в декабре 2011 года ему пришла повестка в суд. Оказалось, иск к нему предъявил прокурор Заводского района Николаева по жалобе ОСОБА_15 Матевко.Только во время судебного заседания ОСОБА_19 узнал, что его дом считают самозастроем. На просьбы ОСОБА_2 дать ему возможность исправить ситуацию, сделать отвод земли и правильно ввести дом в эксплуатацию суд ответил отказом и обязал ОСОБА_2 за собственный счет снести свой двухэтажный дом.»

«Ведь был уверен: с документами у меня все в порядке. О том, что я должен арендовать у горисполкома землю мне почему-то не сказал никто- даже юрист, , занимавшейся проектом нового дома. А ОСОБА_15 это знал. И умело воспользовался».

8. « С отцом ОСОБА_9, ОСОБА_10, ми мирно жили бок о бок много лет. Мы помотали, чем могли.»

9.Когда папа заканчивал строить дом, ОСОБА_15 стал прихрдить к нам скандалить, расссказывает старшая дочь фермера , 24- летняя ОСОБА_5 Алиева- мол , с нашей крыши на его дом течет вода, а зимой падает снег. Отец предложил соседу полностью перекрыть его дом новым шифером, отреставрировать стены. ОСОБА_16 это было не нужно. !Зачем вам ремонтировать мой дом? Лучше купите его. Отец для интереса поинтересовался, сколько сосед хочет за свою развалину. «100 тысяч долларов», заявил тот.»

Я потерял дал речи.Эта халупа не стоила даже 20 тысяч. Конечно, от

предложения отказался. И ОСОБА_16 стал угрожать: если не куплю у него дом за названную цену, он не даст нам закончить строительство, затаскает по судам и добьется того, что наш дом разрушат, а семью вышвырнут на улицу. Я тогда не воспринял его угрозы всерьез».

« Но ведь ОСОБА_2 предлагал отреставрировать ваш дом, перекрыть крышу. Вы не согласились и добились в суде, чтобы его дом снесли. Зачем это нужно было делать?».

10. «Он же богач! У него и магазин и ферма. Не поскупился бы, не было бы сейчас таких проблем».

11.« Наш сосед все не мог успокоиться. Писал жалобы в прокуратуру, ходил на приемы к председателю горисполкома, устал вздыхает ОСОБА_2, - Я уже готов был купить его злополучный дом по цене вдвое выше рыночной- за 35 тысяч долларов . ОСОБА_16 только смеялся. Говорил « Ладно, уступлю Вам его за 80 тысяч. Не согласитесь- останетесь и без своего дома и без моего.».

«Неужели вы можете спокойно спать, зная, что вашими стараниями маленькие дети и больные люди остались без воды и света?».

12. «У старика было два сына - ОСОБА_14 и ОСОБА_15. Старший очень порядочный, моряк. Приходя из дальнего плавання, всегда спешил домой к родителям с сумками, полными гостинцев. Старики не могли нарадоваться на Володю. Александр же не любит никого, даже своих родных. Во время очередного плавання брата, ОСОБА_16 тайком выписал его и заставил родителей написать на своє имя дарственную на дом.

13. Я всегда со всеми был в отличных отношениях. Пытался наладить их с ОСОБА_15, договориться, пойти ему на уступки. ОСОБА_16 ничего не получается. Есть такие гнилые люди, которые могут быть счастливы, только если сделают плохо окружающим».

Ці висловлювання підтверджуються неодноразовими зверненнями позивача ОСОБА_1 до правоохоронних органів, органів прокуртури , Миколаївської міської ради , управління земельних ресурсів та до інспекції з архітектурно-будівельного контролю з приводу незаконного самочинного будівництва відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4- житлового будинку без на те його згоди як сусіда та суміжного користувача земельної ділянки.

З цих же підстав суд вважає підтвердженими висловлювання в статті стосовно відключення житлового будинку ОСОБА_2 від мережі газопостачання, водопостачання та електропостачання , оскільки таке підтверджено листом першого заступника голови облдержадміністрації стосовно того, що таке відключення відбулось в результаті звернення ОСОБА_1

Висловлювання в статті відносно зняття позивачем відповідача ОСОБА_6 із реєстрації із спірного домоволодіння є достовірною, оскільки підтверджена заочним рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.02.2010 року, за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_6, якого було визнано особою, що втратила право на проживання в житловому приміщенні за адресою вул. Будьонного,10.

Таким чином вищезазначені висловлювання неможливо визнати недостовірними, оскільки вони є достовірними , оціночними судженнями, а також такими, що не порушують прав позивача.

Як вбачається із наданих позивачем письмових доказів: довідка з їдальні «Велика ложка», квитанції на придбання ліків та продуктів, довідки Міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), поліклініки УМВС України в Миколаївській області, Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області , листи батьків позивача, видані батьком довіреності, розписки,свідчать, що батьки ОСОБА_1 довіряли йому вирішувати їх проблеми у різних установах, включаючи отримання грошей. Крім того судом встановлено, що ОСОБА_1 навідував батьків,здійснював його догляд. Ним неодноразово було придбано все необхідне для забезпечення їх проживання та лікування. На підтвердження вказаних обставин позивачем надана медична документація з лікарень.

Таким чином, суд вважає, що висловлювання в інтернет-ресурсі «После этого стал сживать стариков со свету. Мы чуть ли не каждый день слышали крики: « Федя!Майя!ПомогитеОСОБА_16 меня бьет!» Выбегали во двор и видели ОСОБА_15 , который избивает ОСОБА_17. Тот стоял с окровавленным лицом и плакал. Я пытался образумить негодяя, говорил: если он не перестанет издеваться над отцом, его собственные дети когда-то будут также мучить его самого. Несколько раз я даже милицию вызывал, но правоохранители не хотели вмешиваться в семейные разборки. Александр спаивал отца, довел его до безумия и в конце концов стал морить голодом. Дедушка с бабушкой приходили к нам под забор и просили есть. Мы сначала подкармливали их, но другие соседи стали нас предостерегать: ОСОБА_15 , мол может отравить родителей, чтобы окончательно завладеть имуществом, а на вас потом «повесит» преступление. Мы, хоть и страшно переживали за стариков, перестали давать им еду, и вскоре бедняги умерли один за другим»; не можна вважати оціночними судженнями, оскільки дані висловлювання містять у собі твердження й оцінку щодо винуватості ОСОБА_1 у протиправних діях щодо неналежного догляду за батьками.

Зазначена інформація висловлена без посилання на будь-які докази, що доводять вказане. Це призвело до порушення немайнових прав позивача, зокрема, права на повагу до гідності та честі особи, гарантоване Конституцією України.

А тому, зазначена інформація повинна бути визнана недостовірною та спростована через засіб масової інформації, що її поширив.

Що стосується позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то інтернет- ресурс ОСОБА_20 http:// ibud.uа , власником доменного імені якого є ОСОБА_7 звільнений від відповідальності і на нього не може бути покладена відповідальність за відшкодування моральної шкоди.

Що стосується розповсюджувача недостовірної відповідальності відповідача ОСОБА_2, то він вже поніс таку відповідальність відповідно до рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 18.03.2015 року, за розповсюдження такої інформації в газеті ОСОБА_19 та коментарі. Доводів того, що відповідач розповсюджував таку інформацію і через мережу інтернет ресурсу суду не надано. За таких підстав , у зв*язку із відсутністю доведеності вини відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2 в розповсюдженні недостовірної інформації через інтернет ресурс, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди із відповідачів суд відмовляє.

За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,60, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Визнати інформацію, поширену в інтернет- ресурсі на ОСОБА_20 http:// ibud.uа , власником доменного імені якого є ОСОБА_7

ОСОБА_21 відносно ОСОБА_1 , у статті "Ультиматум многодетной семье : или покупаете дом-развалюху за 100 тысяч долларов, или окажетесь на улице» недостовірною в такій частині « стал сживать стариков со свету, спаивал отца, довел его до безумия и в конце концов стал морить голодом…».

Зобов'язати ОСОБА_7 опублікувати спростування вказаної недостовірної інформації, поширеної на ОСОБА_20 http:// ibud.uа у статті під назвою "Ультиматум многодетной семье : или покупаете дом-развалюху за 100 тысяч долларов, или окажетесь на улице» недостовірною в такій частині «После этого стал сживать стариков со свету. Мы чуть ли не каждый день слышали крики: « Федя!Майя!ПомогитеОСОБА_16 меня бьет!» Выбегали во двор и видели ОСОБА_15 , который избивает ОСОБА_17 . Тот стоял с окровавленным лицом и плакал. Я пытался образумить негодяя, говорил: если он не перестанет издеваться над отцом, его собственные дети когда-то будут также мучить его самого. Несколько раз я даже милицию вызывал, но правоохранители не хотели вмешиваться в семейные разборки. Александр спаивал отца, довел его до безумия и в конце концов стал морить голодом. Дедушка с бабушкой приходили к нам под забор и просили есть. Мы сначала подкармливали их, но другие соседи стали нас предостерегать: ОСОБА_15 , мол может отравить родителей, чтобы окончательно завладеть имуществом, а на вас потом «повесит» преступление. Мы, хоть и страшно переживали за стариков, перестали давать им еду, и вскоре бедняги умерли один за другим»; на тій самій шпальті й тим самим шрифтом, що й спростоване повідомлення, не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили шляхом опублікування вступної та резолютивної частини даного рішення.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 243 грн.60 коп. судового збору та 1500 грн. витрат на правову допомогу.

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_8 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_3 кизи, ОСОБА_6, про захист гідності та честі фізичної особи та стягнення моральної шкоди відмовити.

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди відмовити. Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд в порядку, встановленому ст.294 ,ст.295 ЦПК України.

Суддя Павлова Ж.П.