Малиновський районний суд м.Одеси
Справа № 2 - 5708/10
15 вересня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі: головуючого - судді Бобуйка І.А. при секретарі - Орзіх Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визначення частки в спільному майні, -
В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі. Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні змінив позовні вимоги в частині визначення часток в спільній сумісній власності, просив визначити що кожному з співвідповідачів належить по Уг частині квартири за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідачі неодноразово в судове засідання не зявлялись, сповіщались належним чином про причини неявки суд не повідомили.
Суд, у звязку з неявкою відповідачів, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень від позивачів, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Спірна квартира станом на 04.10.1995 року зареєстрована за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за правом приватної власності.
Судом встановлено, що сторони договору здійснили усі вимоги щодо даного правочину: позивачі фактично стали власниками квартири, поселилися у ній, офіційно зареєструвалися в квартирі, яка є їх постійним місцем мешкання.
У відповідності з ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Позивачі повністю виконали угоду, відповідачі ухиляються від нотаріального оформлення угоди. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють визнати договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1, укладеного сторонами по справі 29.09.1995 року, дійсним.
Визначаючи розмір часток в праві спільної сумісної власності, суд керується положеннями ст. 372 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 372 України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. На час розгляду справи домовленості між сторонами стосовно часток в праві спільної сумісної власності на спірну квартиру не досягнуто, суд, відповідно до положення ч. 2 ст. 372 ЦК України, визначає, що частки позивачів в праві спільної сумісної власності - є рівними.
Таким чином, кожному з співвідповідачів належить по 'А частки квартири за адресою: АДРЕСА_1.
Керуючись ст. 12 Закону України «Про власність», ст. 47 ЦК України (1963 року) ст.ст. 328, 334, 372 ЦК України, ст.ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та ОСОБА_3 визначення частки в спільному майні - задовольнити частково.
Визнати, що ОСОБА_1 належить /г частина квартири за адресою: АДРЕСА_2.
Визнати, що ОСОБА_2 належить '/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
СУДДЯ: