Справа № 204/7759/14-ц
Провадження № 2-о/204/7/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіній А.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю відповідачки ОСОБА_2

за участю представника відповідачки ОСОБА_3

за участю представника Дніпропетровського

обласного військового комісаріата Слободянюка Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила встановити факт їх проживання разом з ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 08.03.2009 року по 16.05.2014 рік. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з ОСОБА_6 вона познайомилася у 2008 році. Відразу після знайомства вони покохали один-одного та вже з 08.03.2009 року стали проживати разом як чоловік та жінка однією сім`єю без реєстрації шлюбу у квартирі АДРЕСА_1 . Саме з цього часу вони стали вести спільний бюджет та господарство. У грудні 2009 року вони з ОСОБА_6 переїхали до іншої квартири АДРЕСА_2 . Увесь вільний час вони проводили разом. Усі свята вони святкували разом з ним та його родичами. З його рідною сестрою у неї склалися дуже гарні відносини. Також з ним вони їздили і до її батьків. 16.05.2014 року, на виконання Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», ОСОБА_6 був призваний до лав збройних сил України на військову службу до військового батальйону Територіальної оборони. ОСОБА_6 пообіцяв їй, що після закінчення Антитерористичної операції вони укладуть шлюб. За кошти сімейного бюджету вони разом з ОСОБА_6 придбали йому все військове спорядження. ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання свого обов`язку ОСОБА_6 помер. Вона здійснювала його поховання та за власний рахунок сплачувала всі пов`язані з похованням витрати, а згодом нею буде встановлено пам`ятник. Встановити факт проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу їй необхідно для того щоб отримати грошову компенсацію, яка передбачена Законом України «Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У зв`язку з тим, що вона не має можливості в позасудовому порядку вирішити дане питання, тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду.

У судовому засіданні позивачка, яка була допитана в якості свідка, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Суду пояснила, що з ОСОБА_6 вона познайомилася у 2008 році. Вона знала, що він перебуває у шлюбі, але на час їхнього знайомства у ОСОБА_6 з дружиною були погані стосунки, його дружина зловживала спиртними напоями, вела аморальний спосіб життя. 08.03.2009 року вона разом відсвяткували свято і він залишився проживати у неї і з цього часу стали проживати однією сім`єю, вели сумісний бюджет, разом відпочивали, спілкувалися сім`ями. Їздили разом до її батьків, які його вважали зятем. Спочатку вони проживали у квартирі, яка належала їй на праві особистої власності на АДРЕСА_3 , потім переїхали до її квартири, яка знаходиться на АДРЕСА_4 . 16.05.2014 року ОСОБА_6 пішов захищати Вітчизну. Пішов з квартири, де вони разом постійно проживали на АДРЕСА_4 . Також зазначила, що з першою дружиною ОСОБА_6 вона ніколи не спілкувалася. Знає, що ОСОБА_6 подав заяву про розірвання шлюбу ще у 2010 році, але він і раніше звертався з позовом про розірвання шлюбу, але суд надав їм строк для примирення. ОСОБА_6 мав бажання розірвати шлюб і не мав бажання проживати з першою дружиною. Вона знала про наявність у нього дитини, проте вона її ніколи не бачила, оскільки дитина проживала з батьками першої дружини у м. Первомайську. У ОСОБА_6 була своя квартира на ж/м Тополь, де якийсь час проживала його колишня дружина.

Представник позивачки у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі посилаючись на обставини зазначені в позові.

Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити в повному обсязі, з підстав того, що позивачка приховала від соціального захисту наявність неповнолітньої дитини загиблого ОСОБА_6 . Вважає, що вимоги позивачки не обґрунтованими і такими що не підлягають задоволенню.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Суду пояснила, що позивачка приховала від дитини факт смерті його батька ОСОБА_6 . У той час, коли ОСОБА_6 вже загинув, тобто у жовтні-листопаді 2014 року вона отримувала від нього грошові перекази. Їй було відомо, що ОСОБА_6 з кимось живе після розлучення, проте с ким саме вона не знала.

Представник Дніпропетровського обласного військового комісаріату Слободянюк Р.О. позовні вимоги не визнав, вважає їх незаконними, оскільки шлюб між позивачкою та ОСОБА_6 офіційно не був зареєстрований, тому позивачка не має права на отримання грошової компенсації згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Вислухавши сторони, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2004 року, який рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2011 року розірвано. Рішення суду набрало законної сили.

Від шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_2 мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якого, рішенням Першотравеського міського суду Дніпропетровської області від 02 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_6 аліменти.

Згідно довідки Бабушкінського районного військового комісаріату від 03.06.2014 року за № 983 , на виконання Указу Президента України від 06.05.2014 року № 454/2014 «Про часткову мобілізацію» громадянин ОСОБА_6 з 16.05.2014 року призваний на військову службу до військової частини батальйон ТрО (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер, про що Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 6357, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.4).

В судовому засіданні факт спільного проживання позивачки з померлим ОСОБА_6 підтверджено поясненнями позивачки, яка була допитана у якості свідка у судовому засіданні, показаннями свідків.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка доводиться рідною сестрою загиблого ОСОБА_6 пояснила, що її брат з позивачкою познайомилися до Нового 2009 року. Він сам прийшов і сказав, що зустрів жінку з якою планує будувати сімейні стосунки. На 08.03.2009 року вона допомагала брату придбати подарунок позивачці і вони придбали магнітолу. Після 08.03.2009 року ОСОБА_6 залишився проживати у позивачки на пр.. Гагаріна в м. Дніпропетровську, а потім вони переїхали на вул. Ленінградську. Вони проживали разом однією сім`єю і всі їх вважали подружжям. Вони вели спільне господарство, спільний бюджет, придбали необхідні речі, сумісно їздили відпочивати Її брат їздив у гості до батьків позивачки у м. Павлоград, які його вважали своїм зятем. З 2009 року її брат сумісно не проживав з відповідачкою. Вона особисто бачила, що вони харчувалися окремо, спали нарізно. Вона спала на кріслі-ліжку, а брат на батьківському ліжку, а дитина з ними взагалі не проживала. Взагалі у них були дуже неприємні стосунки між собою. Вона особисто була присутня у квартирах на АДРЕСА_4 , де бачила особисті речі свого брата, оскільки він там постійно проживав і на роботу ходив від позивачки. А відповідачка відразу ж стала проживати з іншим чоловіком і відповідачка знала, що її брат постійно проживає з позивачкою. Її брат бажав узаконити свої відносини з позивачкою, але не встиг.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона вже більше ніж 30 років проживає по АДРЕСА_4 і є сусідкою позивачки. Узимку, перед Новим 2009 роком позивачка разом з ОСОБА_6 заселилися у квартиру АДРЕСА_5 і разом постійно проживали, аж до того часу, коли ОСОБА_6 загинув, тобто до серпня 2014 року. Будучи сусідами, вона часто з ними спілкувалася і їх вважала подружжям, оскільки вони проживали разом, вели спільне господарство, робили разом ремонт на сходинковій клітині та у квартирі. Бачила, що вони разом придбали телевізор, вона приходила та дивилася на придбання.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_6 вона знала з 2003 року, оскільки деякий час з ним працювали в медичному центрі «Ведо». Вона знає відповідачку і знала про сімейний стан ОСОБА_10 . Коли у ОСОБА_6 з відповідачкою народилася дитина, у них сімейне життя швидко закінчилося. З 2009 року з ОСОБА_6 постійно проживала позивачка. Вони відмітили День 8 березня і з цього часу проживали постійно разом. Коли вони зійшлися, то спочатку проживали на АДРЕСА_4 . Коли вони переїжджали у 2009 році, то її чоловік допомагав перевозити речі. Бюджет у них був спільний, вони проживали як чоловік і жінка. Знає, що вони разом купували телевізор. На її думку, чому позивачка з ОСОБА_10 довгий час не укладали шлюб, то оскільки у нього перший шлюб був невдалий, він тривалий час не міг розірвати шлюб, то з позивачкою він проживав без реєстрації шлюбу. Останній час він бажав укласти шлюб, оскільки позивачка була від нього вагітна.

Також, даний факт підтверджується копіями фотографій, з яких вбачається, що позивачка разом з загиблим ОСОБА_6 знаходяться на відпочинку, або святкують за одним столом.

Даний факт, також підтверджується оглянутими у судовому засіданні відеозаписами від 30.08.2012 року, 01.10.2012 року, 09.11.2013 року з яких вбачається, що позивач разом з ОСОБА_6 та сім`єю рідної сестри ОСОБА_6 святкують свята.

Відповідно до п. 2 ст. 3 п. 4 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Метою звернення заявниці до суду, відповідно до ст. 258 ЦПК України, є встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу для отримання соціальної допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця та пільг, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» є роз`яснення, при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_11 спільно проживала з ОСОБА_6 як подружжя без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_2 , вели спільне господарство, піклувались один про одного, разом проводили вільний час.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У судовому засіданні позивачка та допитані свідки стверджували, що позивачка з ОСОБА_6 проживали разом без реєстрації шлюбу починаючи з 08.03.2009 року, проте, суд не може встановити факт проживання однією сім`єю позивачки та померлого ОСОБА_6 саме з 08.03.2009 року, оскільки як встановлено у судовому засіданні на цей період померлий ОСОБА_6 знаходився у шлюбі з ОСОБА_2 . Як вбачається з рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14.03.2011 року шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_2 будо розірвано. Рішення суду набрало чинності 26.03.2011 року.

А тому позовні вимоги позивачки щодо періоду проживання однією сім`єю підлягають частковому задоволенню.

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає за необхідне встановити факт, що позивачка ОСОБА_11 проживала з ОСОБА_6 однією сім`єю яку вони утворили на підставах, що не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства з 26 березня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 - день смерті ОСОБА_6 .

Відповідно до положення ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи позивачкою подано позов до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , та до Дніпропетровського обласного військового комісаріату. Оскільки, в даному випадку спір про право виник між позивачкою та відповідачкою ОСОБА_2 , відповідач Дніпропетровський обласний військовий комісаріат не є належним відповідачем по справі, а позивачка наполягала на розгляді справи по вимогам саме до двох відповідачів, то суд вважає, що судові витрати по справі у розмірі 243 грн. 60 коп. необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3 СК України, ст. ст. 10, 57-61, 88, 131, 209, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 26 березня 2011 року по 16 травня 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. О. Дубіжанська