УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Ківерцівської міської ради Волинської області, приватного нотаріуса Ківерцівського районного нотаріального округу Грудзевич Тетяни Олександрівни про визнання недійсним рішення міської ради, скасування державного акту на земельну ділянку, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Волинської області від 24 вересня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

В червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Ківерцівської міської ради Волинської області № 29/24 від 24 лютого 2006 року в частині надання ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, площею 0,0447 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий Ківерцівською міською радою 30 січня 2008 року на ім'я ОСОБА_5, площею 0,0447 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса ГрудзевичТ.О. Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області від 20 грудня 2013 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1, площею 0,0594 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки та 71/100 часток житлового будинку в АДРЕСА_1, в порядку спадкування. Власником іншої частини будинку та суміжної земельної ділянки є ОСОБА_5 Оскільки частина житлового будинку позивача знаходиться на земельній ділянці відповідача, наданій йому у власність на підставі рішення Ківерцівської міської ради від 24 лютого 2006 року № 29/24 та відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 30 січня 2008 року, звернулась з вищевказаним позовом до суду.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 липня 2015 року позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Грудзевич Т.О. Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області від 20 грудня 2013 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1, площею 0,0594 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд залишено без розгляду за заявою позивача.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 24 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Представник позивача, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач в порядку спадкування набула права власності на земельну ділянку в розмірі, право власності на яку було набуто спадкодавцем. Частина кімнати 1-3 у житловому будинку позивача знаходиться на земельній ділянці відповідача, що стверджується рішенням Ківерцівського районного суду від 01 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Зазначеним рішенням у задоволенні позову було відмовлено, в тому числі з посиланням на те, що згідно висновку будівельно-технічної експертизи площа земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 відповідає площі зазначеній в державному акті на право власності на земельну ділянку. Однак, площа та розмір земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні позивача складає 0,0609 га. Відповідач користується земельною ділянкою, площа якої відповідає рішенню міської ради та Державному акту про право власності на землю. Позивач фактично користується більшою земельною ділянкою ніж передбачено в державному акті на право власності на землю.

Суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що права позивача в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, на якій розміщена частина житлового будинку останньої не порушуються рішенням Ківерцівської міської ради Волинської області № 29/24 від 24 лютого 2006 року. При цьому зазначили, що скасовуючи державний акт відповідача - право позивача на частину земельної ділянки під кімнатою 1-3 не виникає, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 спірна частина землі не передбачена.

Враховуючи встановлені обставини суди дійшли обґрунтованого висновку, що відсутні підстави для визнання незаконним та скасування рішення Ківерцівської міської ради Волинської області № 29/24 від 24 лютого 2006 року в частині надання ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки площею 0,0447 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Волинської області від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова