АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Соколової В.В.

при секретарі: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» Кічука Олега Івановича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ», треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Якименко Валентина Онисимівна, Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним договору іпотеки та зобов'язання вчинити дії,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/11686/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Волкова С.Я.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року відмовлено в задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» (далі по тексту - ПАТ «АКБ «Київ») до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «АКБ «Київ», треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Якименко В.О., Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві, про визнання недійсним договору іпотеки та зобов'язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано недійсним договір, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «АКБ «Київ», 31 травня 2007 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якименко В.О., зареєстровано в реєстрі за №266п.

Зобов'язано відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про зняття заборони відчуження майнових прав, припинення іпотеки та зняття обтяження майнових прав на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 133,06 кв.м., на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 128,20 кв.м., які належать ОСОБА_2, заборону на які було накладено 31 травня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якименко В.О., зареєстровано в реєстрі за №№71,72.

В задоволенні інших вимог зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «АКБ «Київ» на користь ОСОБА_2 243,60 грн. судових витрат.

Не погодившись із таким рішенням суду, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ «Київ» Кічук О.І. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені зустрічного позову відмовити, а первісний позов задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що враховуючи положення ст. ст. 256, 257, 261 ЦК України ОСОБА_2 могла довідатися про порушення її права в момент укладення договору іпотеки 31 травня 2007 року, а тому перебіг позовної давності починається 01 червня 2007 року. Відтак, строк позовної давності сплинув 02 червня 2010 року, на що суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 та відмову в зв'язку з цим в задоволені первісного позову ПАТ «АКБ «Київ».

В суді апеляційної інстанції Дяченко Є.Г. в інтересах ПАТ «АКБ «Київ» апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЯкименкоВ.О., представник Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві, особисто ОСОБА_2 не з'явились, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, ОСОБА_2 забезпечила явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 30 травня 2007 року між АКБ «Київ», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «Київ», та ОСОБА_3 було укладено договір про надання кредиту № 66, за умовами якого АКБ «Київ» надало ОСОБА_3 кредит у сумі 4 536 000,00 доларів США для придбання земельних ділянок, розташованих на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області, зі сплатою 11,8% річних та кінцевим терміном погашення кредиту до 29 травня 2012 року (т.1, а.с.29-31).

В подальшому між сторонами були укладені додаткові угоди: №1 від 31 травня 2007 року, №2 від 31 травня 2007 року, №3 від 03 жовтня 2007 року, №4 від 04 жовтня 2007 року, №5 від 26 лютого 2008 року, №6 від 14 липня 2008 року, №7 від 18 грудня 2008 року, №8 від 06 січня 2009 року, якими за домовленістю сторін вносилися зміни до договору про надання кредиту щодо розміру кредиту, валюти кредиту, порядку сплати відсотків, сплати комісійної винагороди, зміни номера рахунку для зарахування заборгованості (т.1, а.с.32-40).

31 травня 2007 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором № 66 від 30 травня 2007 року між АКБ «Київ» та ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки майнових прав на трикімнатні квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, які є об'єктом інвестування в об'єкті будівництва (т.1, а.с.41-45).

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору предметом іпотеки є: майнові права на квартири, які є об'єктом інвестування в об'єкті будівництва, а саме: майнові права на трикімнатну АДРЕСА_1, загальною площею 133,06 кв.м., майнові права на трикімнатну АДРЕСА_2, загальною площею 128,20 кв.м.

Згідно з п. 1.4 договору іпотеки майнові права іпотекодавця на предмет іпотеки підтверджуються: договором №031/8-2005 про участь у фонді фінансування будівництва з додатками від 17 серпня 2005 року, додатковою угодою до нього №1 від 29 червня 2007 року, договором про відступлення права вимоги від 30 травня 2007 року.

ОСОБА_3 належним чином зобов'язання за кредитним договором № 66 від 30 травня 2007 року та додатковими угодами не виконав, внаслідок чого станом на 17 березня 2014 року утвориласьзаборгованість у розмірі 2 576 110,03 доларів США, 4 633 541,69 євро та 17 906 098,92 грн., що за офіційним курсом НБУстановить 104 401 871,40 грн. (т.1, а.с.7-27).

У березні 2014 року ПАТ «АКБ «Київ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просило в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, що належать ОСОБА_2, з прилюдних торгів та задовольнити за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначених квартир вимоги ПАТ «АКБ «Київ» по стягненню заборгованості за кредитним договором, що становить 2 576 110,03 доларів США, 4 633 541,69 євро та 17 906 098,92 грн., що за офіційним курсом НБУ становить 104 401 871,40 грн., встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ «АКБ «Київ», в якому просила визнати недійсним договір іпотеки, укладений 31 травня 2007 року між нею та АКБ «Київ», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якименко В.О., зареєстрований в реєстрі за № 266п; визнати недійсною заборону відчуження майнових прав на трикімнатні квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, яка була накладена 31 травня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якименко В.О. та зареєстрована в реєстрі за № № 71, 72; виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження іпотекою майнових прав на вказані квартири, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записи про заборону відчуження майнових прав на вказане нерухоме майно, які були внесені 31 травня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якименко В.О., зареєстровані в реєстрі за № № 71, 72, та зобов'язати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про зняття заборони відчуження майнових прав, припинення іпотеки та зняття обтяження майнових прав на вказані квартири.

З'ясувавши обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про про часткове задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, визнавши договір іпотеки від 31 травня 2007 року недійсним та зобов'язавши відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про зняття заборони відчуження майнових прав, припинення іпотеки та зняття обтяження майнових прав на трикімнатні квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та відмовив у задоволенні позовних вимог ПАТ «АКБ «Київ» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

При цьому, суд виходив з того, що під час укладення договору іпотеки майнові права на окремі приміщення в житловому будинку не могли бути предметом іпотеки, що є підставою для визнання даного договору недійсним. Ухвалюючи рішення, суд дійшов висновку про відмову ПАТ «АКБ «Київ» у застосуванні строків позовної давності за вимогами ОСОБА_2

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору.

Крім того, виходячи із визначень, наданих в ст. 1 цього Закону, нерухомим майном, зокрема, визнається майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено.

А, отже, необхідною умовою передачі об'єкту незавершеного будівництва та/або майнових прав на нього є перехід його у власність іпотекодавця після укладення іпотечного договору в майбутньому.

В даному випадку наявність у позивача договору № 031/8-2005 про участь у фонді фінансування будівництва з додатком від 17 серпня 2005 року та додаткової угоди до нього №1 від 29 червня 2006 року, договору про відступлення права вимоги від 30 травня 2007 року, який передбачає передачу їй у власність житлових приміщень в майбутньому, свідчить про можливість укладення нею договору іпотеки і не суперечить вимогам Закону України «Про іпотеку».

Також необхідно звернути увагу на положення ЦК України, відповідно яких майнові права є об'єктами цивільних прав і, відповідно, особа, яка є власником цих прав має право на розпорядження ними.

Так, відповідно до ч.І ст.177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага

Згідно з приписами статті 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживчою річчю, майнові права визнаються речовими правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 583 ЦК України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Таким чином позивачем, з урахуванням договору №031/8-2005 про участь у фонді фінансування будівництва з додатками від 17 серпня 2005 року, додаткової угоди до нього №1 від 29 червня 2007 року, договору про відступлення права вимоги від 30 травня 2007 року, набуті майнові права, які могли бути предметом іпотеки. А отже висновок суду першої інстанції щодо недійсності договору іпотеки є хибним та таким, що не відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Крім того, суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин правову позицію Верховного Суду України викладену у постанові від 17.04.2013 справа № 6-8цс13 з огляду на наступне.

Так, у вказаній постанові Верховний Суд вказав на те, що положення статті 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною з 12.05.2006 до 14.01.2009) впродовж указаного періоду майнові права на окремі приміщення в житловому будинку не могли бути предметом іпотеки. При цьому, відповідно до обставин справи майнові права були передані іншими особами, а не власником майнових прав.

У Постанові від 03.04.2013 справа № 6-21 цс 13 та від 12.06.2013 справа № 6-45цс13 Верховний Суд вказав, що виконання грошових зобов'язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об'єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт. Розпорядження цими правами будь-ким, крім особи інвестора, який вчинив дії щодо набуття права власності на об'єкт будівництва або без його згоди на передачу майнових прав у заставу, порушує права інвестора й не відповідає вимогам ч. 2 ст. 583 ЦК України та ст. 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною з 23.02.2006 до 25.12.2008).

В даному випадку іпотекодавцем виступала особа, яка змогла документально підтвердити право на набуття нею у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому.

Виходячи з положень ст. ст. 626, 627, 638 ЦК України, приймаючи до уваги те, що майнове право позивача на квартиру посвідчувалось у встановленому на той час законом порядку, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачка, розпорядившись своїми правами на власний розсуд, здійснила своє волевиявлення, уклавши договір саме на визначених умовах.

Згідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Надані суду документи свідчать про те, що ОСОБА_3 не виконує належним чином зобов'язання по поверненню кредиту, і станом на 17 березня 2014 року має заборгованість у сумі 2 576 110,03 доларів США, з яких 1 121 850,00 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом, 779 445,42 доларів США - прострочена заборгованість по процентам за кредитом, 6 165,56 доларів США - поточна заборгованість по процентам за кредитом, 409 475,25 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 259 173,80 долари США - пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом.

Відповідно до п.5.4 договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки іпотеко держателем здійснюється за рішенням суду чи виконавчим написом нотаріуса у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно до вимог частини 1 статті 7 Закону України «про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Частинами 1 та 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Враховуючи викладене, вимоги ПАТ «АКБ «Київ» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» є законними та обґрунтованими.

Визначаючи загальний розмір заборгованості, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки, колегія враховує те, що укладеним договором іпотеки забезпечено вимоги іпотеко держателя, що випливають з договору про надання кредиту №66 від 30 травня 2007 року лише в сумі 4 536 000,00 доларів США. Відповідно до п.8.4 договору іпотеки визначено, що зміни та доповнення до цього договору підлягають нотаріальному посвідченню. У разі внесення змін до кредитного договору щодо терміну повернення кредиту, сплати процентів по кредиту (в тому числі при їх збільшенні) до цього Договору зміни не вносяться. В той же час, укладеними додатковими угодами 03.10.2007, 04.10.2007, 18.12.2008 внесено зміни щодо суми кредиту в сторону збільшення та валюти кредиту.

Таким чином, суд звертає стягнення в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №66 від 30 травня 2007 року у розмірі 2 576 110,03 (два мільйони п'ятсот сімдесят шість тисяч сто десять) доларів США, з яких: 1 121 850,00 (один мільйон сто двадцять одна тисяча вісімсот п'ятдесят) доларів США - прострочена заборгованість за кредитом, 779 445,42 (сімсот сімдесят дев'ять тисяч чотириста сорок п'ять) доларів США - прострочена заборгованість по процентам за кредитом, 6 165,56 (шість тисяч сто шістдесят п'ять) доларів США - поточна заборгованість по процентам за кредитом, 409 475,25 (чотириста дев'ять тисяч чотириста сімдесят п'ять) доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 259 173,80 (двісті п'ятдесят дев'ять тисяч сто сімдесят три) долари США - пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною предмета іпотеки - 3 762 144,00 (три мільйони сімсот шістдесят дві тисячі сто сорок чотири) грн., задовольняючи тим самим вимоги щодо визначення суми заборгованості частково.

Відповідно, рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ПАТ «АКБ «Київ» про звернення стягнення на предмет іпотеки та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2,

Також відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ПАТ «АКБ «Київ» підлягає стягненню 5 773,32 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» Кічука Олега Івановича задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки - майнові права, які є об'єктом інвестування в об'єкті будівництва, а саме:

майнові права на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальна площа, що будується 133,06 (сто тридцять три цілих шість сотих) квадратних метрів;

майнові права на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальна площа, що будується 128,20 (сто двадцять вісім цілих двадцять сотих) квадратних метрів,

які передані в іпотеку Публічному акціонерному товариству «Акціонерний комерційний банк «Київ» за договором іпотеки від 31 травня 2007 року та належать на праві власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №66 від 30 травня 2007 року у розмірі 2 576 110,03 (два мільйони п'ятсот сімдесят шість тисяч сто десять) доларів США, з яких: 1 121 850,00 (один мільйон сто двадцять одна тисяча вісімсот п'ятдесят) доларів США - прострочена заборгованість за кредитом, 779 445,42 (сімсот сімдесят дев'ять тисяч чотириста сорок п'ять) доларів США - прострочена заборгованість по процентам за кредитом, 6 165,56 (шість тисяч сто шістдесят п'ять) доларів США - поточна заборгованість по процентам за кредитом, 409 475,25 (чотириста дев'ять тисяч чотириста сімдесят п'ять) доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 259 173,80 (двісті п'ятдесят дев'ять тисяч сто сімдесят три) долари США - пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною предмета іпотеки - 3 762 144,00 (три мільйони сімсот шістдесят дві тисячі сто сорок чотири) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 5 773,32 (п'ять тисяч сімсот сімдесят три) грн.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ», треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Якименко Валентина Онисимівна, Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним договору іпотеки та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

В.В.Соколова