Провадження № 22-ц/780/3334/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 20.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

20 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Приходька К.П., Гуля В.В.

при секретарі Ромашині І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства "А.Е.Т. Джоін ап.!" та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 "Оса-Тур" про визнання договору недійсним, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

28.10.2014 року позивач звернувсь до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 25.10.2013 року уклав з директором турагенства «Оса-Тур» ОСОБА_3 Договір про надання туристичних послуг з 03.11.2013 року по 10.11.2013 року у вигляді бронювання готельного номеру в «PEARL BEACH HOTEL 3*» в еміраті Умм-Аль-Кайвайн на узбережжі Персидської затоки, перельоту з аеропорту м. Києва (Бориспіль) до м. Дубай (ОАЕ) та в зворотному напрямку, автобусного трансферу з аеропорту м. Дубай до вказаного готелю та у зворотному напрямку на підставі агентського договору № 3571 від 01.02.2013 року та листа бронювання готельного номеру в «PEARL BEACH HOTEL 3*» з 03.11.2013 року по 10.11.2013 року, за що ним було сплачено 6414,0 гривень.

29.10.2013 року о 16 год. 21 хв. туроператор А.Е.К. «JOIN UP» на замовлення турагента фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 підтвердив заявку направлення його до зазначеного готелю та надано йому ваучер № 135103 із зазначенням відомостей місця розташування та назви вибраного готелю.

В аеропорту м. Дубай його зустрів представник приймаючої сторони «ROYAL PARK» надав пакет документів і попередив, що у заброньованому готелі, на який видано ваучер відсутні вільні номери, а тому приймаючою стороною прийнято рішення щодо його поселення в інший готель та запропоновано альтернативний готель «REDISSON BLU 5*» в еміраті Фуджейра для поселення.

Зазначав, що по прибутті до готелю ним було установлено, що наданий, як альтернативний, готель не відповідає тим умовам, на яких було підписано угоду про надання туристичних послуг, оскільки він знаходився на значній відстані від м.Дубаю, у не передбаченому ваучером еміраті (Фуджейра) на іншому узбережжі, що значно збільшувало майнові та часові витрати на заплановані ним самостійні екскурсії та позбавило його можливості здійснювати свої наміри по знайомству з м.Дубай та потрапити на змагання Формули-1.

За відсутністю необхідної інформації про місце розташування альтернативного готелю, в аеропорту він не зміг зробити власний вибір про пропозицію про заміну готелю, що на думку позивача має ознаки не чесної підприємницької практики туроператора.

Після повернення з Еміратів, для з»ясування винної сторони, він звернувся до турагенства та туроператора з проханням надати йому копії відповідних документів , але його звернення залишено без задоволення .

Таким чином, відповідачами не надано доказів про звернення туроператора до готелю та відповіді про підтвердження бронювання готельного номера з 03.11 по 10.11.2013 р. на ім.»я ОСОБА_2, тобто в порушення закону відповідач проявив заборонену законодавством нечесну підприємницьку діяльність у вигляді пропонування однієї тур продукції, з метою реалізації іншої.

З урахуванням викладеного, просив визнати недійсним укладену угоду №44 від 25.10.2013 року «Про надання туристичних послуг» туроператором «Джойн Ап», через турагента «Осса Тур» , як таку, що укладено внаслідок обману.

В подальшому позивач, посилаючись на істотні порушення умов договору про надання туристичних послуг, порушення норм ЦК України, ЗУ «Про туризм», ЗУ «Про захист прав споживачів«, уточнив та збільшив позовні вимоги, та просив :

- визнати недійсним Договір №44 від 25.10.2013 року, здійснений туроператором «Джойн Ап» з використанням нечесної підприємницької практики, що ввела споживача туристичних послуг в оману, стягнувши з останнього на його користь:

●12828,0 гривень подвійний розмір понесених матеріальних збитків у результаті обману при укладенні угоди;

●3000,0 гривень моральної шкоди за вчинення правочину з використанням нечесної підприємницької практики;

●1924,0 гривні збитків за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про медичне застереження при страхуванні;

●1924,0 гривні збитків за відсутність у виданих документах інформації про місцезнаходження організації (організацій), уповноваженої туроператором на прийняття претензій туристів;

●3207,0 гривень збитків за відсутність реєстраційних номерів сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності;

●3207,0 гривень збитків за відсутність інформації про розмір фінансового забезпечення тур оператора чи тур агента на випадок його неплатоспроможності чи неспроможності (банкрутства) та кредитну установу, яка надала таке забезпечення;

●137,20 доларів США - подвійний розмір витрат на телефонні розмови до консульства та страхової компанії;

●260,0 доларів США- подвійний розмір збитків за стягнення коштів за надану безоплатну екскурсію до м. Абу-Дабі;

●414,0 гривень- подвійний розмір збитків за надання туристичної продукції (готелю) нижчої якості.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення вимог матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

По справі встановлено, що 01.02.2013 року між відповідачем ОСОБА_4 підприємством «А.Е.Т. Джоін ап.!» (тур оператор) та відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 «Оса-Тур» (турагент) був укладений агентський договір № 3571, згідно з яким турагент зобов язується за винагороду надати послуги туроператору з реалізації турпродукту шляхом укладення договору на туристичне обслуговування від імені, в інтересах та під контролем туроператора, а також здійснювати фактичні дії, що визначені агентським договором, для забезпечення надання туроператором турпродукту.

25.10.2013 року турагентом ФОП ОСОБА_5, яка діяла від імені та за дорученням туроператора ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» з ОСОБА_2 був укладений договір про наданная туристичних послуг № 44, відповідно до умов якого турагент зобов»язувався відповідно до заявки туриста на бронювання забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), до складу якого входили: перебування в країні ОАЕ, проживання в готелі «PEARL BEACH HOTEL 3*» у період з 03.11.2013 року по 10.11.2013 року, готельний номер SGL, послуги харчування ВВ, візова підтримка та додаткові послуги (груповий трансфер Аеропорт-готель-Аеропорт, авіапереліт за напрямом Київ-Дубаї-Київ, страхування).

Пунктом 4.20 агентського договору та пунктом 4.18 договору про надання туристичних послуг № 44, укладеного з ОСОБА_2 передбачено, що , якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування турпоретор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне осблуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані.

Пунктами 4.20, 4.21. договору про надання туристичних послуг № 44, укладеного з ОСОБА_2, визначено, що у випадку, якщо турист скористався запропонованою йому альтенативною послугою, претензії щодо ненадання послуг, що обумовлені в листі бронювання та договорі на туристичне обслуговування вважаються необгрунтованими, а послуги за договором наданими належним чином і в повному обсязі. У разі неможливості здійснення альтернативних заходів або відмови туриста від них турагент зобов язаний надати туристу без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в данному договорі.

Згідно з п.6.8 агентського договору та п.7.10 договору № 44 туроператор не несе відповідальність щодо відшкодування грошових витрат туриста за оплачені послуги, якщо витрати виходять за межі послуг.

Як видно зі змісту позовної заяви позивача, 03.11.2013 року, в день прибуття у м. Дубаї, в аеропорту, його було повідмолено про неможливість надання послуги щодо поселення його саме у готель «PEARL BEACH HOTEL 3*» та запропоновано альтернативний варіант туристичного обслуговавання без покладення на туриста додаткових витрат, а саме проживання з 03.11.2013 року по 10.11.2013 року в готелі «REDІSSON BLU 5*».

Відповідно до інформації поданої відповідачем готель «PEARL BEACH HOTEL 3*», який було замовлено позивачем, розташований у еміраті ОСОБА_6 Кувейт на відстані 89,1 км від м. Дубай, а готель «REDISSON BLU 5*» у еміраті Фуджейра на відстані 141 км від м. Дубай.

03.11.2013 року ОСОБА_2 погодився на запропонований альтернативний варіант та його було поселено до готелю «REDISSON BLU 5*» у еміраті Фуджейра.

Доказів тому, що позивач відмовився від запропонованого поселення в альтернативний готель та відповідно до умов договору поставив питання про його відмову від подальшого перебування в ОАЕ та поверненні до місця відправлення (м.Київ) позивач не надав, дані щодо цього матеріали справи не містять.

З відповіді Консула-Керівника Консульства України в м.Дубай вбачається, що з моменту прибуття ОСОБА_2 в ОАЕ останній де-факто був забезпечений проживанням у готелі належного рівня з відповідним режимом харчування, а тому порушене питання щодо заміни тризіркового готелю «Перл Біч» в еміраті Рас-Аль-Хайма на п»ятизірковий Отель «Редіссон Блю» емірату Фуджейра не належить до компетенції консульської установи. У цьому зв»язку у телефонному режимі Консульством були надані ОСОБА_2 відповідні роз»яснення законодавства України щодо прав туриста та обов»язків туроператорів.

Як видно з матеріалів справи, рішенням Оболонського суду м.Києва від 03 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП «А.Е.Т.Джон ан» про захист прав споживачів, стягнення збитків,пені, відшкодування матеріальної та моральної шкоди встановлено, що про відсутність вільних номерів у заброньованому позивачем готелі туроператору стало відомо в день здійснення перельоту ОСОБА_2, у зв»язку з чим останньому було запропоновано альтернативну послугу відповідно до умов договору про надання туристичних послуг №44 (п.п.4.18,4.20,4.21). Позивачем не надано доказів дисбалансу відносин, або його несправедливості, доказів ненадання під час повідомлення про альтернативний готель недостовірної інформації. Таким чином відповідачем надано належні послуги відповідно до умов договору, тобто, належний тур продукт, які туристом прийняті та використані.

Щодо витрат позивача, пов»язаних з телефонними консультаціями, то вони є додатковими витратами, які не входять до туристичних послуг, а тому згідно умов агентського договору (п.6.8) та п.7.10 договору №44 туроператор відповідальність щодо таких грошових витрат туриста не несе. Суд також встановив, що відповідно до умов договору страхування, повідомлення страхової компанії про настання нещасного випадку, необхідність медичної допомоги чи переговори про майбутнє повернення коштів за послуги лікаря та лікування, є обов»язком туриста.

Крім того, рішенням Оболонського суду м.Києва від 03 вересня 2013 року встановлено, що оскільки позивачу надано належним чином туристичні послуги, якими останній скористався, а тому передбачені законом підстави для розірвання договору №44 та повернення грошових коштів, що становлять вартість слаченого, але не отриманого ним тур продукту у розмірі 6414 грн. відсутні, доказів щодо порушення прав позивача, як споживача туристичних послуг, не встановлено.

Вказані висновки суду при перегляді справи в апеляційній інстанції визнані правильними та обґрунтованими, рішення суду в цій частині вимог позивача залишено без змін Апеляційним судом м.Києва (а.с.22-26). Разом з тим, апеляційною інстанцією винесено нове рішення в частині вимог позивача про відшкодування йому моральної шкоди, оскільки, на думку колегії, сама по собі інформація туристу про неможливість поселення у заброньований готель, вже є фактом, що призводить до стресової ситуації, а тому вимоги позивача в цій частині є такими, що підлягають до задоволення в сумі 3000 грн., які підлягають стягненню на його користь з ДП «А.Е.Т. Джоін ан.!».

Оскільки відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню, судом першої інстанції при розгляді даної справи обґрунтовано взято їх до уваги.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду, що в розумінні положень ч.1 ст.230 ЦК України доказів про те, що відповідачами навмисно було введено позивача в оману щодо обставин, які мають істотне значення, у ході розгляду справи не добуто, а тому підстави для визнання оспорюваного договору №44 від 25 жовтня 2013 року про надання туристичних послуг ОСОБА_2 недійсним та відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди відсутні.

У зв»язку з цим, суд обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позову у повному обсязі .

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає вимогам закону, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

В апеляційній скарзі не приведено доводів, які б спростували висновки суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст..ст. 307, 308 ЦПК України, колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: