Провадження № 6/161/289/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року місто ОСОБА_1

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

з участю секретаря Лукашевич І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавецьДругого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_2 звернулась суд з поданням про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_3 Подання мотивує тим, що на виконанні у ДВ ВДВС Луцького МУЮ перебуває виконавчий лист Луцького міськрайонного суду Волинської області № 2-4752 від 16.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_3, в користь ОСОБА_4, аліментів на утримання неповнолітньої дитини Івана, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 556 грн. від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.03.2012 року та виконавчий документ про зміну встановленого розміру аліментів до 500 грн. із 12.12.2013 року. Починаючи з моменту призначення аліментів, а саме з 19.03.2012 року боржником частково сплачувались аліменти, у звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 19171,90 грн. Просить тимчасово обмежити ОСОБА_3 право виїзду за межі України.

Старший державний виконавець Громовська Ю.С. у судове засідання не зявилась, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши подані матеріали, приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника- фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього за судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язання (п. 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону).

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

До матеріалів подання долучено копії виконавчих листів, копії постанов про відкриття провадження, копію виклику державного виконавця, копії пояснень боржника, з яких вбачається, що останній має намір сплачувати аліменти, відповідь з ПФУ.

Водночас, вказані матеріали не містять доказів та будь-яких даних на підтвердження факту свідомого ухилення боржником від виконання своїх зобов'язань, наявність у боржника наміру виїжджати за межі України, а надані пояснення боржника та лист Державної прикордонної служби України не свідчать про намір останнього виїжджати за межі країни з метою невиконання зобовязань.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 209-210, 377-1 ЦПК України, на підставі ст. 33 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_2, про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного судуОСОБА_1