Справа № 344/5606/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1724/2015
Головуючий у 1 інстанції Бабій О.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: Вакарук В.М.

суддів: Горейко М.Д., Проскурніцький П.І.,

секретаря: Капущак С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_2 про зобовязання за власний рахунок знести гараж та повернути самовільно зайняту земельну ділянку, за апеляційною скаргою представника Івано-Франківської міської ради на рішення Івано-Франківського міського суду від 03 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03 липня 2015 року у задоволенні позову Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_2 про зобовязання за власний рахунок знести гараж, повернути самовільну зайняту земельну ділянку за адресою вул. Звязкова, 34 м. Івано-Франківськ та стягнення судових витрат відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Івано-Франківської міської ради, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги припис від 16.10.2013 року, протокол від 21.10.2013 року про адміністративне правопорушення за ст.152 КУаП, постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради від 18.12.2013 року та рішення виконкому від 30.12.2013 року «Про знесення самовільно встановлених споруд». Також судом не враховано та не взято до уваги того, що відповідно до листа управління земельних відносин від 17.06.2015 року вказана земельна ділянка належить до земель запасу територіальної громади м. Івано-Франківська. Не відповідає вимогам чинного законодавства висновок суду з приводу поновлення договору оренди, оскільки відповідачем не представлено доказів щодо державної реєстрації відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Івано-Франківської міської ради судовий збір.

В судове засідання сторони не зявилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно ст.ст.11,57,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 21.10.2013 р. складено на відповідача протокол про адміністративне правопорушення, а 18 грудня 2013 року винесено постанову адміністративної комісії про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил благоустрою та самовільне зайняття частини території обєкта благоустрою (а.с.4,6).

На момент подання позову до суду, а також на час прийняття рішення, дозвільних документів на встановлення гаражу ОСОБА_2 не виготовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що Івано-Франківською міською радою ОСОБА_2 відмовлено в наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0474 га. на вул. Звязковій поруч будинку № 34 та земельну ділянку площею 0,0600 га. за зазначеною адресою віднесено до земель запасу Івано-Франківської міської ради, що підтверджується листом управління земельних відносин МВК від 17.06.2015 року (а.с.112-114).

Відповідно до вимог ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об'єктів містобудування незалежно від форм власності, а також державного контролю дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні і забудові відповідних територій, зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів.

У звязку з чим виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради від 30.12.2013р. року прийнято рішення №700, яким зобов'язано відповідача демонтувати самовільно встановлений гараж, що так і не було виконано (а.с.7,9).

Положенням про порядок надання та продовження терміну дії дозволу на тимчасове встановлення збірно-розбірних металевих гаражів в дворах багатоквартирних житлових будинків на території загального користування м. Івано-Франківська, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 28.02.2012 року №619-21 передбачено, що для надання дозволу чи продовження дії дозволу на встановлення тимчасове встановлення збірно-розбірних металевих гаражів в дворах багатоквартирних житлових будинків на території загального користування та оформлення земельної ділянки громадянам необхідно подати ряд документів на ім'я голови міської ради, відповідно до якого надається такий дозвіл за рішенням виконкому та ради.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач отримав земельну ділянку у користування на підставі договору оренди землі від 20.08.2009 року (а.с.33), пунктом 6 якого визначено, що договір укладено на три роки, тобто до 20.08.2012 року.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 24.04.2014 року, яке залишено в силі апеляційною та касаційною інстанціями, визнано поновленим договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0600 га. на вул. Звязковій в м. Івано-Франківську, поруч будинку 34 від 20.08.2009 року на той самий термін, який ним передбачений, тобто до 20.08.2015 року (а.с.34-38, 48).

Запитом ЖЕО №2 від 15.06.2007 року, листом управління архітектури і містобудування від 20.06.2007 року, листом ЖЕО № 2 від 21.06.2007 року, підтверджується, що гаражі на вказаній позивачем земельній ділянці були встановлені ще в 2007 році, тобто ще до укладення відповідачем договору оренди (а.с.59-61).

Згідно ст.152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як слідує із ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будівель та споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

За вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідачем не було здійснено самовільне захоплення земельної ділянки та встановлення на ній гаражу без дозволу, оскільки з цього приводу жодних належних та допустимих доказів позивачем не надано.

За наведених обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового або зміни рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Івано-Франківської міської ради відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 03 липня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий В.М. Вакарук

Судді: М.Д. Горейко

ОСОБА_3