АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6216/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1724/15Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.;

Суддів: Карпушина Г.Л., Корнієнка В.І.,

при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в особі Полтавської філії Полтавського акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» повернути ОСОБА_2 кошти у розмірі 4 500 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в особі Полтавської філії Полтавського акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду не погодилось Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохав рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апелянт вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі з'ясовані обставини справи, що мають значення для вирішення даного спору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що між сторонами 31 жовтня 2007 року укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач отримав кредит у розмірі 2000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредиту у розмірі 19, 20% на рік на суму залишку з терміном дії картки 3 роки.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «Агрокапітал 3000», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ТОВ «Агрокапітал 3000», ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 17 342 грн. 41 коп., вирішено питання про судові витрати. Заборгованість стягнута станом на 31 серпня 2010 року.

Рішення звернуто до примусового виконання та згідно постанови Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ від 21.12.2011 року виконавче провадження закрито за заявою стягувача про добровільне, повне та своєчасне погашення боргу (а.с.6).

22 вересня 2014 року з банківської картки позивача були автоматично списані кошти в сумі 4 142 грн. 11 коп. та 357 грн. 59 коп. в рахунок погашення простроченої заборгованості.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутні права на списання у позасудовому порядку коштів з карткового рахунку позивача на погашення кредитного договору, строк позовної давності якого минув, а тому прийшов до висновку, що грошові кошти у розмірі 4 500 грн., що списані на погашення кредиту із заробітної картки позивача 22 вересня 2014 року, належить повернути останньому.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 10 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у задоволенні позовних вимог відмовлено. Даним рішенням суду встановлено, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості в сумі 49,64 дол. США за кредитним договором № б/н від 31 жовтня 2007 року після спливу строку позовної давності (а.с. 78-80).

Як вбачається з письмових пояснень представника ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 4 142,11 грн. списана банком на погашення заборгованості по кредитному договору від 31 жовтня 2007 року. Розрахунок даної заборгованості представником банку на вимогу суду не надано. Заборгованість в сумі 357, 59 грн. виникла станом на 13.08.2009 року внаслідок допущеного позивачем овердрафту.

Відповідно до постанови Верховного Суду України №6-126цс13 від 20 листопада 2013 року, яка є обов'язковою для застосування судами України, сформульована правова позиція, що згідно пункту 7 частини 11 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв'язку з самою частиною 11 статті 11 зазначеного Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що списання банком грошових коштів у позасудовому порядку у розмірі 4 500 грн. із заробітної картки позивача на погашення кредиту строк позовної давності за яким минув, є безпідставним.

Згідно ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду в частині вимог позивача про стягнення з відповідача безпідставно списаних коштів з його банківської картки є обґрунтованим та законним.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують вірні висновки суду, тому в її задоволенні слід відмовити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.В. Одринська