Справа № 468/490/15-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2015 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі:

Головуючого судді Копейка Т.О.,

при секретарі Медведєву Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового приміщення в натурі,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про розподіл в натурі житлового приміщення, зазначивши, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, позивачі та відповідач є власниками по 1/3 частині житлового приміщення у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1.

Після розірвання шлюбу сторони продовжують проживати у вищевказаному житловому приміщенні. Відповідач ОСОБА_3 займає кімнати зазначені в технічному паспорті житлового приміщення як 6-7 (кухня) та 6-6 (житлова кімната) загальною площею 17.3 кв.м, а позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, займають кімнати 6-1 (коридор), 6-2 (коридор), 6-5 (ванна кімната), 6-3 (житлова кімната), 6-4 (житлова кімната) загальною площею 40.2 кв.м, що відповідає їхнім часткам у праві власності на житлове приміщення.

На даний час позивачі мають намір розділити житлове приміщення в натурі для здійснення будівельних робіт по обладнанню окремих входів, в зв'язку з чим відповідачу було запропоновано вирішити питання про поділ житлового приміщення в натурі за взаємною згодою, але останній на пропозицію не реагує, а оскільки сторони не дійшли згоди щодо користування спірним житловим будинком, позивачі просять провести його розподіл в натурі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала, пояснивши, що оскільки згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи провести реальний розподіл будинку неможливо, згодна сплатити відповідачу вартість належної йому 1/3 частини житлового приміщення.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність і підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечував, оскільки провести реальний розподіл спірного житлового приміщення неможливо, а на даний час він не бажає отримувати компенсацію за належну йому частину будинку. Іншого житла він не має.

Вислухав пояснення сторін, дослідивши наявні письмові докази в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягають задоволенню за наступних обставин.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.07.2010 року органом приватизації Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області на підставі розпорядження №12 від 26.07.2010 року, сторонам на праві приватної, спільної, часткової власності, в рівних частках( по 1/3 кожному), належить спірне житлове приміщення в гуртожитку, розташованого за адресою АДРЕСА_1.

Згідно звіту №15-15 від 06.03.2015 року про визначення ринкової вартості житлового приміщення в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1, встановлено, що ринкова вартість вищевказаного приміщення складає 100079 грн..

Шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було розірвано на підставі заочного рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 17.07.2014 року.

Відповідно до ст. 317, 319 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до п. 14 Постанови №20 Пленуму Верховного суду від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №125-057 від 15.06.2015 року, встановлено, що розподілити існуючі підсобні приміщення, виділенні в окрему квартиру за адресою АДРЕСА_1: кухню, санвузол, коридор у відповідності з ідеальними долями не представилось можливим, так як всі приміщення мають в натурі розміри наближені до мінімально допустимих, а обладнання додаткових підсобних приміщень в три кімнатній квартирі не можливо. Крім того виділити в користування кожному співвласнику ідеально належні частки - 1/3 та 2/3 частини площі - 19,2 кв.м. та 38,4 кв.м., в тому числі жила площа - 12,13 кв.м. та 24,26 кв.м., не представилося можливим в зв'язку з тим, що до складу приміщень квартири, розташованої за вищевказаною адресою, входять три житлові кімнати, дві з яких суміжні, а одна окрема та мають мінімально допустимі площі - 9,2 кв.м., 16,8 кв.м., 10,4 кв.м., що не відповідає вимогам ДБН В. 2.2-15-2005 "Житлові приміщення. Основні положення".

Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

В судовому засіданні встановлено, що провести реальний розподіл спірного житлового приміщення не є можливим, а відповідач відмовився від отримання від позивачів грошової компенсації, а саме ринкової вартості належної йому на праві власності 1/3 частини житлового приміщення в гуртожитку, розташованого за адресою АДРЕСА_1.

Оскільки висновком експертизи не було встановлено можливих варіантів розподілу спірного житлового приміщення в натурі, а пропозиція позивачів щодо виплати ринкової вартості належної 1/3 частини приміщення відповідачу, останнім була відхилена, суд вважає, що за вищевикладеного позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є такими, що не підлягають задоволенню.

Зазначене є підставою для відмови в задоволенні позову .

Керуючись ст. 10; 11;30; 60; 212; 214 - 218 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового приміщення в натурі - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення (отримання копії цього рішення).

СУДДЯ: