ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2165/15-ц
Провадження № 2/210/1358/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"14" липня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Скотар Р.Є.,

за участі секретаря судового засідання: Таранущенко В.С.,

за участі сторін не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу в порядку ст.197 ч.2 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа ОСОБА_3 про припинення правовідношення , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду 28 травня 2015 року із позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору поруки припиненим.

В обгрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що 30 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та громадянином ОСОБА_3 було укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії №188/07-МК, згідно умов якого ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надав ОСОБА_3 кредитні кошти в розмірі 70 000 дол. США зі сплатою 14,5 % річних за користування кредитом на строк до 29 серпня 2012 року. Одночасно з кредитним договором з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між нею, ОСОБА_2, та відповідачем укладено договір поруки №188/03/07-МП від 30 серпня 2007 року, відповідно до умов якого вона зобов'язалася перед відповідачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_3 зобов'язань за зазначеним кредитним договором, тому з нею, як з поручителем, мали бути узгоджені всі зміни до кредитного договру. 01 вересня 2008 року між ОСОБА_3 та банком було укладено договір про внесення змін до кредитного договору, яким збільшено процентну ставку за користування кредитом до 17% річних шляхом знесення змін в п.п.2.1, 4.1, 7.9 кредитного договору, без її згоди як поручителя в порушення умов договору поруки. У звязку з чим вона змушена звернутися до суду та просить визнати припиненою поруку за договором поруки №188/03/07-МП від 30 серпня 2007 року, укладеного між нею ОСОБА_2 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та стягнути з відповідача на її користь судові витрати 243,60 грн.

Позивач ОСОБА_2 до зали суду не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. В поясненнях на заперечення проти позову, які надійшли до суду 10.07.2015 року, зазначила, що умовами договору не передбачено підвищення процентної ставки без згоди поручителя; предмет спору у цивільній справі за позовом AT «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТОВ «Система Інвест» про стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами поруки, який розглядався Марганецьким міським судом Дніпропетровської області ( № 2/180/6/2013) , не стосувався підвищення процентної ставки, тому не є тотожнім позову, що розглядається в даному провадженні; про підвищення процентної ставки вона дізналася 13.03.2013 року після отримання заочного рішення, ухваленого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області від 27.02.2013 року, тому позовна давність до її позовних вимог не може застосовуватись; спосіб захисту обраний нею - припинення договору поруки - передбачений п.7 ч.2 ст.16 ЦК України, тому твердження представника позивача є помилковими. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_7 (довіреність від 27.01.2015 року, дійсна до 21.01.2016 року), до зали суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до канцелярії суду письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити та посилався на ті обставини, що зміна розміру процентів та строків їх сплати передбачена умовами кредитного договору ( п.4.6) та договору поруки (п.п.1.1,1.2), тому не потребує додаткового узгодження з поручителем; законодавством України не передбачено такого способу захисту, як визнання в судовому порядку договору поруки припиненим у разі зміни зобовязання без згоди поручителя; рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2013 року по справі №2-31/11 за позовом AT «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТОВ «Система Інвест» про стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами поруки, позовні вимоги банку задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором про відновлювальну кредитну лінію №188/07-МК від 30 серпня 2007 року та договорами поруки: №188/05/07 від 30 серпня 2007 року, №188/04/07 від 30 серпня 2007 року, №188/03/07 від 30 серпня 2007 року, №188/02/07 від 30 серпня 2007 року, №188/01/07 від 30 серпня 2007 року; станом на 17 лютого 2012 року в розмірі 4022294,13 грн., тобто обставина підвищення відсотків досліджувалася судом та врахована при ухваленні рішення. Крім того, представник відповідача просив застосувати строки позовної давності у три роки, оскільки договір про внесення змін №2 укладений 01.02.2008 року, а ОСОБА_2 в позові не вказує, коли вона дізналася про укладення договору, тому не можливо встановити, що цей строк нею не пропущений.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_2 підтримає в повному обсязі, просив задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності представлені сторонами докази, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

Між третьою особою у справі ОСОБА_3 30 серпня 2007 року та Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії №188/07-МК, згідно умов якого ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надав ОСОБА_3 кредитні кошти в розмірі 70 000 дол. США зі сплатою 14,5 % річних за користування кредитом на строк до 29 серпня 2012 року. ( а.с.5-9).

Одночасно з Кредитним договором, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір забезпечення - Договір поруки №188/03/07-МП від 30 серпня 2007 року з позивачем, ОСОБА_2 (а.с. 11,12).

Відповідно до п.2.1, 2.2 договору поруки позивач зобовязалася у випадку неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором відповідати перед кредитором як солідарний боржник у тому ж обсязі, що і боржник, у т.ч. по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплати неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків ( а.с.11).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання часткового або у повному обсязі. ( ч.1.2 ст.533 ЦК України).

01 вересня 2008 року, між гр. ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" укладено договір про внесення змін до Кредитного договору, збільшено процентну ставку за користування кредитом до 17% річних шляхом внесення змін в пункти 2.1, 4.1, 7.9 Кредитного договору (Додаток № 2) (а.с.10)

Згідно п.4.4 Договору поруки внесення змін і доповнень у Кредитний договір, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя, не допускається без узгодження з поручителем ( а.с.12).

Зі змісту договору поруки вбачається, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань за кредитним договором (а.с. 10).

Відповідачем, до матеріалів справи надане рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2013 року по справі №2-31/11 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю "Система Інвест" про стягнення шкоди, завданої порушенням зобов'язання за Кредитним договором та Договором поруки.

Цим рішенням суду позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6; Товариства з обмеженою відповідальністю Система Інвест про стягнення шкоди, завданої порушенням зобов'язання за Кредитним договором та Договорами поруки - задоволено; стягнуто солідарно з громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6; Товариства з обмеженою відповідальністю Система Інвест заборгованість за Кредитним договором № 188/07-МК від 30 серпня 2007 року, та Договорів поруки: №188/05/07 від 30 серпня 2007 року, №188/02/07 від 30 серпня 2007 року, №188/01/07 від 30 серпня 2007 року, №188/04/07 від 30 серпня 2007 року, №188/03/07 від 30 серпня 2007 року; станом на 17 лютого 2012 року в розмірі 4022294,13 грн., яка складається з: поточної заборгованості по кредиту - 69896,99 грн., простроченої заборгованості по кредиту - 430542,69 грн., нарахованих відсотків - 3781,09 грн., простроченої заборгованості за відсотками - 198118,46 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту - 2307695,07 грн., пені за несвоєчасне погашення відсотків - 1012259,83 грн.

Доводи скаржника про наявність встановлених фактів, які мають значення для вирішення по даній справі у рішенні Марганецького міського суду до уваги не приймаються, оскільки, як зазначалось вище, зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що зміни до Кредитного договору, якими 01 вересня 2008 року збільшено процентну ставку за користування кредитом до 17,0% річних шляхом внесення змін в пункти 2.1, 4.1, 7.9 Кредитного договору між гр. ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" не були предметом розгляду судом, оскільки ці обставини взагалі відсутні в описовій та мотивувальній частині судового рішення.

Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме ст. 16, ч. 1 ст. 559 ЦК України судова палата у цивільних справах Верховного Суду України (постанова ВСУ від 21.11.2012 року, справ № 6-134цс12) зазначила, що захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення правовідношення, яке може застосовуватися у разі неправомірного використання кредитором свого субєктивного права.

Згідно зі статтею 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно пункту 5.2 Договору поруки №188/03/07-МП від 30 серпня 2007 року сторони узгодили, що порука припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством.

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною 1 статті 559 Цивільного Кодексу України встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Пунктом 22 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим

Внесення змін до кредитного договору свідчить про дії банку на зміну умов кредитного договору, чинного між відповідачем та третьою особою, тобто вбачається зміна основного зобовязання.

Підтвердження щодо надання позивачем ОСОБА_2 згоди на зміну основного зобовязання шляхом підписання із нею договору про внесення змін до договору поруки відповідачем не надано.

Спірний договір не містить можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати, збільшення строків повернення кредиту, тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди

Суд також не вбачає підстав для застосування строків позовної давності, оскільки представником відповідача не надано доказів щодо часу повідомлення позивача про внесення змін до кредитного договору, позивач зазначає, що про підвищення відсоткової ставки дізнався після отримання заочного рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27.02.2013 року, а саме 13 березня 2013 року.

Враховуючи вимоги частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України , і того, що 01 вересня 2008 року, між гр.ОСОБА_3 та ВАТ»Банк «Фінанси та Кредит» укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору про збільшення процентної ставки за користування кредитом, яке у порушення умов договору поруки відбулося без згоди поручителя, а саме позивача по справі ОСОБА_2І, внаслідок чого відбулося збільшення обсягу її відповідальності, суд приходить до висновку, щопозовні вимоги позивача про припинення поруки підлягають задоволенню.

.Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку з задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати сплачені за подання позову, а саме в розмірі 243,60 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 3, 16, 553, 554, 559 ЦК України, на підставі ст. 10, 57-61, 88, 169, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа ОСОБА_3 про припинення правовідношення - задовольнити.

Визнати договір поруки № 188/03/07-МП від 30.08.2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 - припиненим.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Особи, які брали участь у спарві, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягном 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. Є. Скотар