У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ УмноваО.В., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 25 серпня 2015 року, рішення апеляційного суду Житомирської області від 20 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулася до суду позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його корсить заборгованість за кредитним договором від 27 квітня 2007 року у розмірі 31 418,07 грн, з яких: 6137,73 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 23 308,05 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн - штраф фіксована частина та 1472,29 грн - процентна складова. В обґрунтування позову банк посилається на те, що відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню отриманих за кредитним договором коштів.

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 25 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 20 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення місцевого суду скасовано з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності, але з інших підстав, ніж відмовлено судом першої інстанції.

Позивач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Дослідивши подані заявником матеріали вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності. Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позову з цих підстав не повно встановив обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права.

Суд апеляційної інстанції виправив допущені місцевим судом порушення та обґрунтовано виходив з наступного.

Кредитним договором, укладеним між сторонами встановлено кінцевий строк повного погашення боргу по 27 жовтня 2007 року включно.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції не врахував, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (Стандарт), пунктом 5.5 яких встановлено позовну давність тривалістю в п'ять років, не містять підпису відповідача, тому такі умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 27 квітня 2007 року в частині визначення іншого строку позовної давності.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року № 6-16цсІ5, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Останній платіж повинен був бути здійснений 27.10.2007 року, а тому загальний строк позовної давності закінчувався 27.10.2010 року.

Позов подано до суду 7 липня 2015 року.

Згідно розрахунку заборгованості відповідач самостійно здійснив платіж на погашення боргу 19 листопада 2007 року, тобто строк позовної давності був перерваний 19 листопада 2007 року і закінчився 19 листопада 2010 року.

Списання банком згідно п.3.2.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) з іншого карткового рахунку, відкритого ОСОБА_2 для отримання виплат безробітним, частини заборгованості на погашення тіла кредиту у липні-серпні 2010 року не є дією про визнання боргу, тому обґрунтовано не прийнято апеляційним судом до уваги.

11 червня 2012 року ОСОБА_2 подано заяву про реструктуризацію боргу, на виконання якої нею здійснено платежі у червні-вересні 2012 року.

Вказана дія про визнання боргу вчинена поза межами трирічного строку позовної давності, тому не перервала останній, який закінчився 19 листопада 2010 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем пропущено визначений законодавством строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову банку у зв'язку з пропуском строку позовної давності, але за інших обставин, ніж виходив місцевий суд.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 25 серпня 2015 року, рішення апеляційного суду Житомирської області від 20 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова