Справа № 219/4426/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2015 року м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

при секретарі Азямовій О.В.

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Артемівська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини житлового будинку № 43 з надвірними спорудами та побудовами, розташованого по вулиці Червоноармійська у місті Артемівську Донецької області на тих підставах, що на підставі рішення ОСОБА_3 міського народного суду від 21 липня 1966 року по справі № 2-1029 батькові позивача ОСОБА_4 на праві приватної власності належало 2/3 частини житлового будинку № 43 з надвірними спорудами та побудовами, розташованого по вул. Червоноармійська в м. Артемівську Донецької області. Зазначене право власності було зареєстровано в КП «АБТІ» 17 грудня 1975 року за № 42-53-1940. 23 квітня 2007 року батько позивача ОСОБА_4 помер, після його смерті ОСОБА_5 про право на спадщину за законом отримала мати позивача та дружина померлого ОСОБА_6. 07 травня 2014 року мати позивача ОСОБА_6 померла, після чого стало відомо, що вона не зареєструвала у встановленому законом порядку своє право власності на спадкове майно, у звязку з чим позивач вимушений на теперішній час звернутись з цим позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та пояснив, що після смерті його батька ОСОБА_4, мати позивача ОСОБА_6 отримала ОСОБА_5 про право на спадщину за законом, але за життя у встановленому законом порядку право власності на житловий будинок № 43 по вул. Червоноармійська в м. Артемівську Донецької області не зареєструвала. 07 травня 2014 року мати позивача померла, що на теперішній час ускладнило отримання позивачем ОСОБА_5 про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, а саме, у відповідності до вимог частини 5 ст. 74 ЦПК України, згідно якої у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дістається висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини житлового будинку знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні і підтверджені матеріалами справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі за наступними підставами.

Під час дослідження матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії V-УР № 1059742 (а.с. 6).

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про власність» об'єктами права приватної власності можуть бути житлові будинки, квартири, предмети особистого користування, земельні ділянки та інше.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі, на квартиру, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, 2/3 частини будинку № 43 загальною площею 50,82 кв.м, в тому числі жилою площею 40,12 кв.м з надвірними спорудами та побудовами: сарай Б, В, уборна Д, який знаходиться в місті Артемівську Донецької області по вулиці Червоноармійській на земельній ділянці розміром 778,0 кв.м належали померлому ОСОБА_4 на підставі рішення ОСОБА_3 міського народного суду від 21 липня 1966 року у праві № 2-1029 та зареєстрованого в ОСОБА_3 бюро технічної інвентаризації 17 грудня 1975 року за № 42-53-1940 (а.с. 58-59), а також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с. 21-29).

Згідно технічного паспорту на будинок № 43 по вулиці Червоноармійській в місті Артемівську Донецької області, власником 2/3 частин зазначеного будинку є ОСОБА_4, а власницею 1/3 частини цього будинку є ОСОБА_8 (а.с. 9-11).

В ході судового розгляду встановлено, що власник 2/3 частин житлового будинку № 43 по вул. Червоноармійській в м. Артемівську Донецької області ОСОБА_4 23 квітня 2007 року помер (а.с. 61), у звязку з чим його дружина і мати позивача ОСОБА_6 отримала ОСОБА_5 про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме, 2/3 частини загальною площею 50,82 кв.м, в тому числі жилою площею 40,12 кв.м жилого будинку з надворними спорудами та побудовами: сарай Б, В, уборна Д, який знаходиться в місті Артемівську вулиця Червоноармійська номер сорок три на земельній ділянці розміром 778,0 кв.м, на якій розташовані: один саманний жилий будинок загальною площею 112,46 кв.м, в тому числі жилою площею 60.02 кв.м, означений в плані літерою А1а, та нодворні споруди та побудови: сарай Б, сарай В, уборна Д, водопровід, 2/3 частини якого належали спадкодавцю на підставі рішення ОСОБА_3 міського народного суду від 21 липня 1966 року справа № 2-1029 та зареєстрованого в ОСОБА_3 БТІ 17 грудня 1975 року за № 42-53-1940 (а.с. 8, 30).

07 травня 2014 року мати позивача ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 782829 (а.с. 7).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, 2/3 частини будинку № 43 по вул. Червоноармійській в м. Артемівську Донецької області на праві спільної часткової власності належить померлому ОСОБА_4 на підставі рішення народного суду м. Артемівська Донецької області від 21 липня 1966 року за № 2-1029, при цьому 1/3 частина вказаного будинку належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7 на підставі ОСОБА_5 про право на спадщину № 1-373 від 05 лютого 2010 року (а.с. 21-29).

Крім того, аналогічну інформацію надано комунальним підприємством «ОСОБА_3 бюро технічної інвентаризації», що підтверджується довідкою про належність нерухомих обєктів (а.с. 37).

Таким чином, під час судового розгляду судом встановлено, що спадкоємиця ОСОБА_6 не зареєструвала за життя у встановленому законом порядку своє право власності на вищевказане спадкове майно, що підтверджується вищевказаними документами (а.с. 21-29, 37).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що

належить фізичним та юридичним особам, а саме: право власності на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 1.2 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 за № 7/5, який діяв на момент отримання матірю позивача ОСОБА_6 ОСОБА_5 про право на спадщину після смерті її чоловіка та батька позивача ОСОБА_4, та до 01 січня 2013 року, державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

При цьому, підпунктом 2 пункту 1.5 вищевказаного Тимчасового Положення визначено, що державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на таке нерухоме майно, як квартири. Пунктом 1.7 зазначеного вище Тимчасового Положення зазначено, що державна реєстрація прав проводиться реєстратором БТІ за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, реєстратор якого проводить державну реєстрацію прав на цей об'єкт. Порядок подання документів для проведення державної реєстрації прав та проведення такої реєстрації визначено розділами ІІ та ІІІ вищезазначеного Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Починаючи з 01 січня 2013 року порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень визначено Розділом ІV Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зі змінами та доповненнями від 04.07.2012 року.

Відповідно до статей 1216, 1261, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, померлому 23 квітня 2007 року, належало на праві приватної власності 2/3 частини житлового будинку № 43 по вул. Червоноармійській в м. Артемівську Донецької області. Після його смерті його дружина та мати позивача не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на спадкове майно вищевказаний житловий будинок. Враховуючи, що 07 травня 2014 року ОСОБА_6 померла, позивач позбавлений станом на теперішній час можливості зареєструвати право власності на 2/3 частини вказаного житлового будинку, при цьому позивач є спадкоємцем за законом, а тому має право звернутися до суду з вимогою про визнання за ним права власності за правом спадкування на майно, яке належало його померлому батьку ОСОБА_4.

Аналіз наведених доказів дозволяє суду зробити висновок, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню. Враховуючи той факт, що на теперішній час позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності у органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно, суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за ним в судовому порядку право власності на 2/3 частини житлового будинку № 43 по вулиці Червоноармійській в місті Артемівську Донецької області з надвірними спорудами та побудовами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13 Закону України «Про власність», ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, 57, 60, 131, 174, 209, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 23 квітня 2007 року, на 2/3 частини жилого будинку 43 (сорок три) загальною площею 50,82 кв.м, в тому числі жилою площею 40,12 кв.м з надвірними спорудами та побудовами: сарай Б, В, уборна Д, який знаходиться в місті Артемівську Донецької області по вулиці Червоноармійській на земельній ділянці розміром 778,0 кв.м, та належали померлому ОСОБА_4 на підставі рішення ОСОБА_3 міського народного суду від 21 липня 1966 року у справі № 2-1029 та зареєстрованого в ОСОБА_3 бюро технічної інвентаризації 17 грудня 1975 року за № 42-53-1940.

Повний текст рішення виготовлено 12 серпня 2015 року.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти діб з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С.Конопленко