Справа № 265/5460/15-ц
Провадження № 6/265/289/15
У Х В А Л А

13 серпня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л.В.,

при секретарі Єфремовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання подання державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, посилаючись на наступне.

На виконанні у ВДВС перебуває виконавчий лист 2/483/86/2014 від 16.06.2014 р., виданий Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок повернення сплаченої вартості замовлення - 3457,00 грн.; вимога № Ф-1690-25 від 12.11.2014 р. видана МО ДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області про стягнення з ОСОБА_2 на користь МО ДПІ суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 3 754 57 грн.; виконавчий лист № 2/483/86/2014 від 11.06.2014 р., виданий Очаківським судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 229,40 грн.

17.07.2014 р., 27.01.2015 р., 14.08.2014 р. у відношенні боржника, ОСОБА_2, на підставі ст. ст. 17, 19, 20, 25 «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішення суду. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена сторонам виконавчого провадження до відома.

Згідно ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою вказєною у виконавчому документі.

03.02.2015 р. та 11.03.2015 р. року згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та оголошена заборона на його відчуження, якими накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

13.11.2014 р. державним виконавцем згідно ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на всі кошти у всій валюті), шо містяться на всіх рахунках: Маріупольської філії ПАТ КБ "ПриватБанк" м.Маріуполь, МФО 335429; АТ "УкрСиббанк", МФО 351005; Миколаївському РУ "ПриватБанк", м.Миколаїв, МФО 326610; АТ «ОТП Банк», МФО 300528.

Згідно відповіді з АТ «УкрСиббанк» кошти на рахунках боржника відсутні.

Згідно відповіді з ПАТ КБ «Приватбанк» кошти на рахунках відсутні.

Державним виконавцем з метою виявлення місця роботи, місця отримання пенсії та належних боржнику розрахункових рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, неодноразово зроблено запити до ДПС (ДФС), ПФУ, і згідно відповідей з ПФУ боржник на обліку не перебуває, пенсію не отримує.

Згідно відповідей ДПС України інформація стосовно боржників фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сумм утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Відповідно до відповіді з ЦНППВАЗ-1 м. Маріуполь за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстрована 1/5 частина квартири АДРЕСА_1.

07.08.2015 р. державним виконавцем зроблено запит до Держземагентства м. Маріуполь про наявність зареєстрованих земельних ділянок, належних на праві власності боржникові.

Державним виконавцем здійснено неодноразові виходи за адресою: АДРЕСА_2, з пояснень мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник за вказаною адресою не мешкає, але зареєстрований, про що складено відповідні акти державного виконавця.

Боржник до відділу ДВС жодного разу не з'являвся.

Станом на 07.08.2015 р. боржником не вчинено дій направлених на виконання виконавчих документів, що свідчить про умисне їх невиконання.

Оскільки боржник ухиляється від сплати боргів, тому просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

На розгляд подання державний виконавець не зявився.

Як встановлено судом і це вбачається з матеріалів справи, на виконанні Орджонікідзевського ВДВС знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2/483/86/2014 від 16.06.2014 р., виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок повернення сплаченої вартості замовлення - 3457,00 грн.; вимога № Ф-1690-25 від 12.11.2014 р. видана МО ДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області про стягнення з ОСОБА_2 на користь МО ДПІ суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 3 754 57 грн.; виконавчий лист № 2/483/86/2014 від 11.06.2014 р., виданий Очаківським судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 229,40 грн.

Відповідно до статті 33 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а також за змістом ст. 313 ЦК України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За вимогами ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

За положеннями п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, вправі звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно із цим Законом у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов"язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов"язань, можливо обмеження у праві виїзду за межі України (ст. 6 п. 5).

Звертаючись до суду, державний виконавець обґрунтовував подання такими складовими як наявність статусу боржника у виконавчому провадженні і непогашення ним боргу у добровільному порядку, що зумовило необхідність у тимчасовому обмеженні боржника права на виїзд за межі України з метою забезпечення виконання виконавчих документів.

Проте, суд вважає, що сам по собі факт невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про його ухилення від виконання покладених на нього рішеннями судів обов'язків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішеннями повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

За роз'ясненнями, що містяться в абз.7 п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної в листі від 01.02.2013 р. "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Окрім цього, державним виконавцем 03 лютого 2015 року та 11 березня 2015 року винесено постанови, якими накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Оскільки законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, як йшлось вище, то, із урахуванням цього суд не впевнився обґрунтованості обмеження ОСОБА_2 в свободі пересування і праві виїзду за кордон, що задекларовано ратифікованими Україною міжнародними нормами (ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права), Конституцією України і Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання ВДВС щодо обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі держави.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом п»яти днів з дня отримання її копії.

Суддя _____________________