З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/776/15-ц
Провадження №2/377/321/15
10 серпня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Прокопенко Р.О.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
15 липня 2015 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 5 травня 1990 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_2, який був зареєстрований у Берлозовській сільській раді Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 2. Від спільного шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною звернення до суду з позовною заявою є зловживання відповідача спиртними напоями, на цьому грунті він веде себе агресивно, вчиняє сварки, застосовує фізичну силу до позивачки, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. За вказаних обставин позивачка пропонувала відповідачу в добровільному порядку оформити розлучення через органи РАЦСу, але він ухиляється від вирішення цього питання, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.
Позивачка у судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. Заперечень на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності, доказів поважності неявки до суду не надав. Тому за згодою позивачки суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 5 травня 1990 року Берлозовською сільською радою Козелецького району Чернігівської області, копія якого долучена до справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 5 травня 1990 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 2. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_2, дружині ОСОБА_3.
Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який вже є повнолітнім.
Як вбачається із змісту позовної заяви, на протязі всього періоду шлюбу відповідач зловживає спиртними напоями. На цьому грунті відповідач веде себе агресивно по відношенню до позивачки, вчиняє сварки, під час яких застосовує фізичну силу та бє її, принижує та ображає її. На протязі всього часу сімейного життя позивачка сподівалася, що відповідач змінить своє ставлення до сімї та перестане вживати спиртні напої, але відповідач не бажає змінити своє відношення до спиртного та стосунків у сім ї, в звязку з чим фактично між сторонами припинені шлюбні стосунки, вони не ведуть спільного господарства, в кожного з них свій окремий бюджет. Вдобровільному порядку оформити розлучення через органи РАЦСу відповідач відмовляється.
Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.
Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сімї неможливо.
За таких обставин суд дійшов до висновку, що сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки.
Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.
Як вбачається з позовної заяви, питання поділу майна, набутого сторонами за час шлюбу, позивачка буде намагатися вирішити з відповідачем за обопільною згодою.
У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно заяви, поданої позивачкою до суду, вона бажає залишити після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 213 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 5 травня 1990 року у Берлозовській сільській раді Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 2.
Після розірвання шлюбу прізвище дружини залишити ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Н. Ф. Теремецька