У х в а л а

іменем україни

10 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3, приватний нотаріус Червоноградського міського нотаріального округу Солотва Софія Павлівна, Червоноградська державна нотаріальна контора, про встановлення нікчемності правочину, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 3 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_5, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі і з яким їй належала на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя ОСОБА_5 11 січня 2006 року склав заповіт на користь своєї племінниці - ОСОБА_2, яким заповів їй належному йому на праві власності Ѕ частину спірної квартири. Так як в заповіті не вказані місце та час його складання, позивач просила визнати такий заповіт нікчемним.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 3 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 10 березня 2015 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено, що заповіт, складений 11 січня 2006 року ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області СолотвоюС.П. та зареєстрований в реєстрі № 57 - є нікчемним.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 3 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 березня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення у справі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що 11 січня 2006 року ОСОБА_5 склав заповіт, відповідно до якого належну йому на праві власності Ѕ частину квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1, заповів своїй племінниці, ОСОБА_2 Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Солотвою С.П. та зареєстрований у реєстрі за

№ 57 (а.с. 6).

Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання.

Аналогічна вимога міститься у п. 157 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 квітня 2004 року № 20/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882 (далі - Інструкція).

Згідно п. 11 вказаної вище Інструкції нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем ( конторою) приватного нотаріуса, а у окремих випадках можуть бути вчинені поза нотаріальними приміщеннями, але в межах нотаріального округу.

Згідно з ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що в оскільки в оспорюваному заповіті відсутня вказівка, що заповіт складений у нотаріальній конторі приватного нотаріуса із зазначенням адреси такої контори та нотаріального округу, в ньому не зазначено точний час складання такого заповіту (година та хвилини), отже такий заповіт складено з порушенням форми заповіту, а відтак, згідно з вимогами ч. 1 ст. 1257 ЦК України, такий заповіт є нікчемним.

Такі висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Правильного висновку дійшов апеляційний суд, не взявши до уваги доводи апеляційної скарги про те, що законність заповіту підтверджена рішенням Червоноградського міського суду від 4 вересня 2013 року, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Львівської області від 3 березня 2014 року, оскільки зазначеними вище судовими рішеннями відмовлено у визнанні заповіту недійсним з інших підстав, що стосувалося волевиявлення особи - заповідача ОСОБА_5, тобто предметом спору було визнання заповіту недійсним.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 3 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук