Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №323/4500/14-ц
Справа № 22-ц/778/3813/15 Головуючий у 1-й інстанції: Щербань Л.С.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_1,

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Оріхівський комунальник» та Оріхівської міської ради Запорізької області про відшкодування майнової і моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 12.10.2014 року о 14 годині по провулку Комсомольському в місті Оріхові за участю автомобіля «VOLKSWAGEM CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, сталася дорожньо-транспортна пригода наїзд на бетонну плиту, яка накривала каналізаційний люк, розташований на проїзній частині, і яка не була належним чином огороджена або попереджена дорожнім знаком. В результаті наїзду його автомобілю заподіяні механічні пошкодження, а він зазнав моральних страждань. Посилаючись на те, що шкоди його майну завдано внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх обовязків зі своєчасного і якісного виконання експлуатаційних робот з утримання дороги і каналізаційної мережі, просив суд на підставі ст.ст.1166,1167,1187 ЦК України стягнути солідарно з відповідачів на його користь 35 721,43 грн. на відшкодування майнової і 4 724,17 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову у звязку із наступними обставинами.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведена вина відповідачів у завданні йому майнової і моральної шкоди.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального і процесуального права при неповному зясуванні фактичних обставин справи.

Частиною 3 статті 14 і частиною 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно зі ст.ст. 9, 24 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що територіальним громадам міст належить право комунальної власності на нерухоме майно та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності. У ч. 1 ст. 10 цього ж Закону зазначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені функції й повноваження місцевого самоврядування, визначені чинним законодавством.

Згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Основними обовязками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; завчасне оповіщення учасників руху і мешканців міст та інших населених пунктів про строки та порядок тимчасового обмеження або припинення руху транспортних засобів (ст.19 Закону №2862-1У).

Органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом (ст.21 Закону №2862-1У).

Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг і вулиць визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року в редакції від 21.02.2007 року №198 (далі Правила №198 від 21.02.2007).

У п. 4 Правил №198 від 21.02.2007 зазначено, що користувачами дорожніх обєктів є учасники дорожнього руху, власники та користувачі земельних ділянок, які знаходяться в межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг, а також власники (користувачі) малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності, рекламних засобів та інженерних комунікацій і споруд, розташованих у зазначених межах.

На власників дорожніх обєктів або уповноважені ними органи, користувачів дорожніх обєктів та спеціалізовані служби пунктом 5 Правил покладається обовязок по забезпеченню зручних і безпечних умов руху, запобігання травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів.

Пунктом 11 Правил №198 від 21.02.2007 встановлено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до п.25 Правил власники та користувачі земельних ділянок, а також власники (користувачі) інженерних комунікацій, що розташовані в межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг зобовязані забезпечувати належний технічний стан інженерних комунікацій, обладнання, споруд та інших використовуваних елементів дорожніх обєктів відповідно до їх функціонального призначення та діючих нормативів. У разі виявлення небезпечних умов експлуатації споруд і обєктів, їх аварій і руйнувань, що призвели до виникнення перешкод у дорожньому русі або загрожують збереженню елементів дорожніх обєктів, негайно повідомляти власників дорожніх обєктів або уповноважених ним органів, а також Державтоінспекцію.

Вказані Правила є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів, і користувачів (п. 1).

Встановлено, що 12 жовтня 2014 року о 14 год. по провулку Комсомольському в м. Оріхові у звязку з наїздом на бетонну плиту, яка накривала каналізаційний люк, розташований на проїзній частині, сталося ДТП, в результаті якого належний позивачеві автомобіль «VOLKSWAGEM CADDY», номерний знак АР 8191СЕ отримав механічні пошкодження: деформовано передній бампер, розірвано радіатор.

Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 07.11.2014 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.71).

Постановою судді апеляційного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року вищевказана постанова суду першої інстанції скасована, провадження по адміністративній справі закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення (а.с.72).

Із протоколу місяця огляду ДТП, складеного інспектором відділення ДАІ з обслуговування Оріхівського району ГУМВС України в Запорізькій області 12 жовтня 2014 року о 14-40, вбачається, що каналізаційний колектор, на який позивач здійснив наїзд, розташований на проїзній частини дороги (відстань 2,2 м від краю) із двостороннім рухом, яка має по одній смузі в кожному напрямку, ширина дороги 5,6 м. На каналізаційному колекторі встановлено бетонну плиту, висотна позначка якої відносно рівня покриття проїзної частити складає 20 см. Дорожніх знаків, які б діяли в зоні ДТП, не встановлено (а.с.49-50; а.с.4-6 адміністративної справи №4068440).

Рішеннями Оріхівської міської ради Запорізької області пятого скликання сорок пятої сесії від 12 березня 2009 року №19 і шостого скликання шістдесят другої сесії від 30 жовтня 2014 року всі автомобільні дороги міста Оріхів, в тому числі і провулок Комсомольський, передані на баланс КП «Оріхівський комунальник» (а.с.118-125).

КП «Оріхівський комунальник» являється також виробничим підприємством водопостачання і каналізації міста Оріхів, що не оспорюється сторонами в судовому засіданні, а отже, саме на цю комунальну установу як на балансоутримувача мереж покладено обовязок зі здійснення технічної експлуатації цих мереж.

Отже, балансоутримувачем мереж та споруд водовідведення та каналізації, якими обладнані автомобільні дороги в м. Оріхові, в тому числі й ті, що розташовані в районі провулку Комсомольського, а також автомобільних доріг, є КП «Оріхівський комунальник», що визначає обов'язок останнього забезпечити їх належне та безпечне функціонування та експлуатацію у спосіб, що унеможливить її негативний вплив на мешканців міста та пошкодження їх майна.

Відповідно до п.2.1 Положення про безпечну та надійну експлуатацію зовнішніх мереж і споруд водопостачання й каналізації, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 03 квітня 1998 року за № 69, мережі й споруди водопостачання і каналізації у процесі експлуатації, а також у період тимчасового припинення процесу їхньої експлуатації повинні перебувати під систематичним наглядом власника мережі або споруди водопостачання і каналізації. З метою своєчасного виявлення можливих пошкоджень і інших недоліків на мережах або спорудах водопостачання і каналізації, їхнім власником повинні виконуватися технічні огляди.

Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затвердженим наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 року №30, зареєстрованими в Мінюсті України 21.07.1995 року за №231/767, в редакції від 27.06.2008 р.№191, які є обовязковими для всіх виробничих підприємств водопровідно-каналізаційного господарства, комбінатів комунальних підприємств або інших організацій, що експлуатують системи водопостачання та каналізації населених пунктів України, передбачений порядок здійснення нагляду за станом каналізаційної мережі. Зокрема, п.12.2.1 Правил зазначає, що технічне обслуговування каналізаційної мережі передбачає зовнішній і внутрішній (технічний) огляд мережі і споруд на ній, в тому числі каналізаційних колодязів.

Зовнішній огляд мереж виконується не рідше одного разу на місяць шляхом обходу трас ліній мережі і огляду зовнішнього стану пристроїв і споруд мережі. Під час обходів трас лінії мережі перевіряються, в тому числі, зовнішній стан колодязів, наявність кришок, цілісність люків, кришок. Зовнішній обхід мереж виконує експлуатаційна бригада, яка проводить огляд за суворо визначеними маршрутами. Кожній бригаді щодня видаються наряди обходу. Результати огляду заносяться до журналу. Результати огляду шахт, каналізаційних колекторів і споруд на них повинні оформлятися актами, відомостями дефектів із зазначенням заходів з усунення дефектів і строків виконання робіт (п.12.2.2 12.2.5, 12.2.12 Правил).

Державним стандартом України 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», затвердженим наказом Держстандарту України від 31 липня 1997 р.№441, встановлені вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху. ДСТУ передбачено, що люки оглядових колодязів повинні відповідати вимогам ГОСТ 3634, які не передбачають перекриття оглядового колодязя бетонними плитами. Відхилення висотної позначки кришки люка оглядового колодязя відносно рівня покриття проїзної частини не повинно перевищувати 1,0 см. Усунення недоліків виконується в термін не більше ніж 7 діб з моменту їх виявлення. Зруйновані кришки і решітки повинні бути негайно огороджені і позначені відповідними технічними засобами організації дорожнього руху. Їх заміна повинна бути проведена протягом доби з моменту виявлення (п.3.1.7, 3.1.9, 3.1.10 ДСТУ 3587-97).

КП «Оріхівський комунальник» як підприємство, що відповідає за безпечну та надійну експлуатацію зовнішніх мереж і споруд водопостачання й каналізації в місті Оріхові, в тому числі і за каналізаційний колодязь, розташований по провулку Комсомольському, не надало суду належних і допустимих доказів на підтвердження факту виконання вищевказаних вимог щодо щомісячного зовнішнього огляду, зокрема, каналізаційних колодязів і їх утримання у відповідності з вимогами державних стандартів.

Каналізаційний колодязь, розташований на проїзній частині провулку Комсомольського утримувався відповідачем не у відповідності з ДСТУ 3587-97 і ГОСТ 3634.

Аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що відповідачем як користувачем дорожнього обєкта не був забезпечений належний технічний стан інженерних комунікацій, розташованих на проїзній частині. Комунальним підприємством на порушення вимог п.п.11,25 Правил №№198 від 21.02.2007 не були своєчасно виявлені небезпечні умови експлуатації каналізаційного колодязя, не були вжиті заходи негайного повідомлення Державтоінспекції для обмеження руху по аварійно небезпечній дорозі.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Зважаючи на те, що шкоду майну позивача завдано внаслідок неналежного виконання Комунальним підприємством своїх обовязків зі своєчасного і якісного виконання експлуатаційних робот з утримання дороги і каналізаційної мережі, висновок суду першої інстанції про недоведеність вини Комунального господарства не відповідає зібраним у справі доказам і фактичним обставинам справи.

Доводи представника КП «Оріхівський комунальник» про здійснення регулярного контролю за утриманням дорожнього покриття і каналізаційних люків належними і допустимими доказами не підтверджені, оскільки відповідач навіть не володіє інформацією про те, коли був виявлений факт відсутності люку на каналізаційному колодязі, які роботи по його заміні були виконані, у який спосіб були оповіщені учасники дорожнього руху про наявні перешкоди у безпечному русі по провулку.

Посилання представника відповідача на те, що відсутність його вини у завданні шкоди майну позивача підтверджується постановою Оріхівського районного суду від 20 листопада 2014 року про закриття провадження по адміністративному матеріалу відносно начальника очисних споруд КП «Оріхівський комунальник» ОСОБА_3 за ч.4 ст.140 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, являються безпідставними. Відсутність в діях конкретної посадової особи комунальної установи складу адміністративного правопорушення не свідчить про дотримання відповідачем вимог вищевказаних нормативних актів з утримання доріг і каналізаційних люків.

Посилання відповідача на те, що всі дороги міста фактично не були передані йому на баланс, хоча відповідне рішення було прийнято міською радою ще у 2009 році, являються безпідставними, оскільки ніякими належними доказами не підтверджені. Крім того, вказана обставина не звільняє його як користувача доріг міста і балансоутримувача каналізаційних мереж від обовязку, покладеного на нього вищевказаними Правилами і Положенням.

Згідно ст.1193 ЦК України не відшкодовується шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу. Груба необережність потерпілого може бути підставою тільки для зменшення розміру спричиненої шкоди, а не для звільнення від відповідальності.

Із постанови апеляційного суду від 27 листопада 2014 року в адміністративній справі №33/778520/2014 вбачається, що порушень вимог ПДР України в діях водія ОСОБА_2 не має. А тому грубої необережності в його діях в даному випадку суд не вбачає.

Доводи відповідачів про те, що наїзду на бетонну плиту, розташовану на середині проїзної частини дороги, сприяв поганий зір позивача, являються безпідставними, оскільки ніякими допустимими доказами не підтверджені.

Колегія вважає, що відповідачами згідно до ч.2 ст.1166 ЦК України не було надано суду доказів, що шкоди майну позивача завдано не з вини КП «Комунальник».

Вартість відновлювального ремонту автомобіля за висновком спеціаліста-автотоварознавця, аварійного комісара, оцінювача ОСОБА_4 №106 від 5 листопада 2014 року становить 35 064,44 грн. За проведення авто товарознавчого дослідження сплачено 600 грн. (а.с.5-13, 47-48). За телеграфний виклик представників відповідачів взяти участь у огляді дослідженні пошкодженого автомобіля позивачем сплачено 56, 99 грн. (а.с.14).

Відповідно до ст.ст.11,1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В даному випадку суд приймає до уваги при вирішенні питання про відшкодування матеріальних збитків вказаний звіт спеціаліста, оскільки інших доказів суду не надано, а відповідачем не надано також доказів на спростування цього висновку.

Отже, суд вважає за можливе відшкодувати на користь позивача за рахунок КП «Оріхівський комунальник» спричинену майнову шкоду в загальній сумі 35 721, 43 грн.

Підстав для покладання на міську раду як на солідарного відповідача обовязку по відшкодуванню майнової школи по справі не встановлено.

Вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди на суму 4 724, 17 грн. не підлягають задоволенню.

За змістом ст. 23 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування моральної шкоди.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої .

Обґрунтовуючи свої вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивач послався на те, що у звязку з аварією він зазнав моральних і фізичних страждань, що призвело до погіршення його самопочуття. Як наслідок, ним було витрачені кошти на лікування в загальній сумі 4 724,17 грн., на підтвердження чого були надані відповідні рецепти, квитанції і чеки.

Проте матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження того, що пошкодження здоровя позивача сталося внаслідок ДТП. Крім того, витрати на лікування являються майновою, а не моральною шкодою.

На підставі ч.5 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у суді першої і апеляційної інстанції пропорційно задоволеним позовним вимогам на загальну суму 535, 82 грн.

Керуючись ст. ст.307,309,314,317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 квітня 2015 року по цій справі скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з КП «Оріхівський комунальник» на користь ОСОБА_2 35 721, 43 грн. (тридцять пять тисяч сімсот двадцять одну гривню 43 коп.) майнової шкоди і 535, 82 грн. (пятсот тридцять пять гривень 82 коп.) компенсації судових витрат, а всього стягнути 36 257, 25 грн. (тридцять шість тисяч двісті пятдесят сім гривень 25 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: